Номер провадження: 22-ц/785/77/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

при секретарі Сібовій А.І.

у відкритому судовому засіданні у відсутності сторін,

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2015р.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог Ізмаїльська міська рада,

про усунення перешкод в користуванні власністю, знесення самочинних споруд, встановленя земельного сервітуту та сітчатої огорожі, визнання права власності на земельну ділянку, надання дозволу на її приватизацію без узгодження з суміжним землекористувачем,

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради,

про визнання права власності на нерухоме майно, визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

справа перебуває в провадженні з червня 2008р.

Позивач ОСОБА_3 звернулася до відповідача ОСОБА_2 з позовом про встановлення меж суміжних земельних ділянок.

Відповідно до довідки, що є у матеріалах ( а.с.12,т.1) позивачу ОСОБА_3 на праві власності належала ? частина домоволодіння №6 по вул. Ігоря Трипольського в м. Ізмаїл Одеської області, за ОСОБА_4 зареєстрована ? частина домоволодіння за вказаною адресою.

За адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. І. Трипольського №4 проживала родина Петраш, подружжя, ОСОБА_5 ( син позивача ОСОБА_6, невістка, ОСОБА_7І.)

На підставі рішення суду м. Ізмаїл Одеської області від 25.09.1991р. про розділ майна подружжя, за ОСОБА_5 визнано право власності на 8/15 часток незакінченого будівництвом житлового будинку, готовність будівельних робіт 85%, за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. І. Трипольського №4.

За його колишньою дружиною, ОСОБА_7, визнано право власності на 7/15 часток житлового будинку за вказаною адресою(а.с.16,т1)

На підставі договору дарування від 01.11.1994р. ОСОБА_5 подарував, а відповідач ОСОБА_2 ( другий син позивача) прийняв в дар 8/15 частин незакінченого будивництвом житлового будинку, виконання будівельних робіт 85% за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. І.Трипольського №4.(а.с.18-19,т1).

Спір між сторонами, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник щодо визначення меж суміжних земельних ділянок.

В березні 2009р. ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Посилалася на те, що при вирішенні спору щодо розміру земельних ділянок між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 повинні бути враховані її інтереси, оскільки на підставі договору дарування частини незакінченого будівництвом будинку, який був укладений між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_7, вона стала власником 7/15 часток житлового будинку №4, вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл Одеської області(а.с.53-56,66, т.1).

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з позовом про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки.

На підставі заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2008р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено.

Суд зобовязав відповідача ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 в приватизації земельної ділянки біля будинку №4 по вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл Одеської області (а.с.179,т1).

Ухвалою суду першої інстанції від 25.02.2009р. в задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 01.121.2009р. відмовлено(а.с.204,т1).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.09.2009р. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 заочне рішення суду першої інстанції від 01.12.2008р. скасовано з процесуальних підстав, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції(а.с.246-247,т1).

Протягом розгляду справи позовні вимоги позивачем ОСОБА_3 неодноразово уточнювалися (41-42,т1, 10-12,т.2,73-74,т3, 82-83,т.3)

Позовні вимоги відповідач ОСОБА_2до ОСОБА_1 також неодноразово уточнювалися(а.с.54-55,т2, 3-4,т3, 80-81,т3).

Відповідач ОСОБА_1 також неодноразово уточнювала свої позовні вимоги до ОСОБА_2 (а.с.119-122,т2,133-136,т4,160-162,т4).

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_3 відмовилася від позовних вимог до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог- Ізмаїльська міська рада, про встановлення меж земельних ділянок.

Відмова прийнята судом, що підтверджується ухвалою місцевого суду від 25.09.2015р. про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_3П.(а.с.173,т4).

Позивач ОСОБА_9 уточнив позовні вимоги до ОСОБА_1 просив:

усунути перешкоди в користуванні 8/15 частинами домоволодіння №4 по вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл Одеська область;

зобовязати ОСОБА_1 знести самочинно прибудовану веранду, гараж;

встановиити земельний сервітут на земельну ділянку по вул. І. Трипольського №4а по відмостці площею 3,2кв.м та сітчату огорожу по відмостці його частини будинку по вул. І. Трипольського, 4;

зобовязати ОСОБА_1 не перешкоджати і дозволити ОСОБА_2 в приватизації земельної діляеки без узгодження з відповідачем ОСОБА_1;

стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на проведення експертиз в сумі 12411,69грн.

Відповідач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги просила:

визнати за нею право власності на самочинно прибудовані обєкти веранду літ а3 розмірами 3,17х2,35, гараж літ Б розміром 6,25х3,56 по вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл Одеська область;

встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Ізмаїл, вул. І. Трипольського, №4 відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно технічної експертизи №12/08-2015 від 04.08.2015.

Представники позивача ОСОБА_2 його позовні вимоги підтримали, вимоги ОСОБА_1 не визнали.

Представник ОСОБА_1 її позов підтримав, позов ОСОБА_2 не визнав.

Рішенням місцевого суду від 25.09.2015р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Ізмаїльська міська рада, задоволені частково.

Суд встановив ОСОБА_2 земельний сервітут на земельну ділянку по вул. І. Трипольського, №4 м. Ізмаїл Одеська область по мостінню площею 3,2кв.м. для обслуговування своєї частини житлового будинку.

Визнав за ОСОБА_2 право власності на земельну длілянку площею 267кв.м. по вул. І. Трипольського №4 в м. Ізмаїл Одеської області та надано дозвіл на приватизацію цієї земельної ділянки без згоди ОСОБА_1

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, задоволено частково.

Виділено в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 233кв.м. без надлишків відповідно до варіанту 2 висновку судової будівельно технічної експертизи №12/08-2015 від 04.08.2015р. додаток №3.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на самочинно прибудовані обєкти веранду літ а3 розмірами 3,17х2,35, гараж літ Б розміром 6,25х3,56 по вул. І. Трипольського №4 в м. Ізмаїл Одеська область відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 6205,85грн. (а.с.174-175,т4).

В апеляційній скарзі апелянт, ОСОБА_1 просить рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 скасувати, постановити нове рішення про відмову в позові ОСОБА_2, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального та процесуального права.

Позивач ОСОБА_2, його представники рішення місцевого суду від 25.09.2015р. не оскаржують, в ході розгляду справи надали заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1

При розгляді справи в суді першої інстанції по справі буди проведені судові будівельно технічні експертизи, якім надана оцінка судом першої інстанції, а також апеляційним судом. Висновки експертиз знаходяться в матеріалах справи.

У відповідності з вимогами ст. 303ч1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, доводи скарги, доводи та заперечення представників сторін, дав оцінку висновкам експертиз, які є в справі, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №539 від 15.11.1987р. ОСОБА_5 було надано в безстрокове користування земельну ділянку із земель міської забудови в м. Ізмаїл по вул. І. Трипольського, №4 площею 500кв.м. для будівництва індивідуального одноповерхового житлового будинку.

В матеріалах справи є довідки про те, що відповідно земельно кадастрової книги земельна ділянка за вказаною адресою складає 500кв.м. без надлишків, з надлишками 592кв.м.(а.с.67,т1). В матеріалах справи є план по вул. І. Трипольського№ 4 в м. Ізмаїл, який виданий ОСОБА_5, з визнавченням розміру земельної ділянки площею 500кв.м.(а.с.37,т1).

На вказаній земельній ділянці подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розпочали будівництво житлового будинку.

Внаслідок розірвання шлюбу між вказаним подружжям на підставі рішення суду м. Ізмаїл Одеської області від 25.09.1991р. про розділ майна подружжя, за ОСОБА_5 визнано право власності на 8/15 часток незакінченого будівництвом житлового будинку, готовність будівельних робіт 85%, за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. І. Трипольського №4. і земельну ділянку за вказаною адресою площею 267кв.м.

За його колишньою дружиною, ОСОБА_7, визнано право власності на 7/15 часток житлового будинку за вказаною адресою і земельну ділянку площею 233кв.м. (а.с.16,т1).

До матеріалів справи приєднаний висновок експерта від 17.05.1991р., який стосується спору між подружжям Петраш. В експертизі зазначено, що житловий будинок Петраш розташований на земельній ділянці 592кв.м, з яких 500кв.м є нормою відповідно до рішення виконавчого комітету за №539 від 19.11.1987р. (а.с.34,т1), є також копія витягу з самого рішення від 19.11.1987р. №539п27 , яким підтверджується, що ОСОБА_5 надавалася земельна ділянка 500кв.м. (а.с.139,т4).

Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради №1220 від 14.10.1993р. ОСОБА_5 було передано в приватну власність земельну ділянку площею 267кв.м. по вул. І. Трипольського №4 в м. Ізмаїл Одеської області на підставі рішення Ізмаїльського суду від 25.09.1991р.

Після розірвання шлюбу та визначення своєї долі в житловому будинку №4 по вул. І.Трипольського в м. Ізмаїл, кожний із колишніх подружжя Петраш розпорядився своєю часткою ( долею).

На підставі договору дарування від 01.11.1994р. ОСОБА_5 подарував, а відповідач ОСОБА_2 прийняв в дар 8/15 частин незакінченого будивництвом житлового будинку, виконання будівельних робіт 85% за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. І.Трипольського №4.(а.с.18-19,т1).

На підставі договору дарування частини незакінченого будівництвом будинку від 01.11.1999р. який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_1 стала власником 7/15 часток житлового будинку №4, вул. І. Трипольського в м. Ізмвїл Одеської області (а.с.53-56,66, т.1).

Між новими співвласниками домоволодіння №4 по вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник спір щодо земельної ділянки під №4 по вул. І. Трпольського в м. Ізмаїл Одеської області, встановлення порядку користування земельною ділянкою, визнання права власності на самочинні прибудови, встановлення сервітуту

В матеріалах справи є висновок експерта №12/08-2015 від 04.08.2015р. на підставі якого експертом було запропановано 2 варіанта встановлення порядку користування земельною ділянкою(а.с.148-157, т.4). За висновком експерта 2 варіат за своїми координатами відповідає землекористуванню, який склався між сторонами.

Відповідно до 2 варіанту:

позивачу ОСОБА_2, як власнику 8/15 часток домоволодіння за вказаною адресою, виділяється у користування земельна ділянка площею 267кв.м. з виїздом на вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл, зовнішні межі якої визначаються за наведеними у таблиці 4 координатами поворотних точок відносно державної геодезичної мережі у системі координат 1963, а також залишаються у тимчасовому користуванні прилеглі до його частини надлишки площею 2,3кв.м. графічно відображені в додатку 3

відповідачу ОСОБА_1, як власнику 7/15 часток виділяється ідеальна частка земельної ділянки з виїздом на вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл площею 233кв.м. межі якої визначаються у таблиці 3 координатами поворотних точок відносно державної геодезичної мережі в системі координат 1963р., у її користування залишаються надлишки земельної ділянки площею 82кв.м.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що у користування сторін передані земельні ділянки, які передавалися у власність попереднім співвласникам ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Нові власники набули право користування земельними ділянками в таких же розмірах на підставі угод, за якими вони стали власниками часток в домоволодінні (ОСОБА_1 з долею 7/15 часток земельна ділянка 233кв.м., ОСОБА_9 з долею 8/15 часток, земельна ділянка 267кв.м.).

На підставі рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради №1220 від 14.10.1993р. попередньому власнику 8/15 часток в домоволодінні - ОСОБА_5 було передано в приватну власність земельну ділянку площею 267кв.м.

На підставі договору дарування від 01.11.1994р. ОСОБА_5 подарував 8/15 часток домоволодіння відповідачу ОСОБА_2 до якого в користування перешло 267кв.м. земельної ділянки.

Дав оцінку доказам, що зібрані по справі, суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 та встановив порядок користування земельною ділянкою за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл вул. І. Трипольського, №4, але при цьому визначив межі земельної ділянки та її координати лише відповідачу ОСОБА_1

Судова колегія погоджується порядком користування земельними ділянками, який встановив суд між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Але зазначає, що у разі встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками , суд зобовязаний чітко визначити межі та встановити координати меж не лише для відповідача ОСОБА_1, а і для позивача ОСОБА_2

Порушення судом вимог матеріального та процеесуального права при розгляді позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою дає підставу для ухвалення нового рішення в цій частині вимог з чітким визначенням меж та координатів земельних ділянок, що передаються сторонам.

На підставі рішення суду за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку площею 267кв.м. за адресою: м. Ізмаїл, вул. І. Трипольського, №4. При цьому суд зазначив, що ці вимоги підлягають задоволенню, оскільки рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради №1220 від 14.10.1993р. попередньому власнику 8/15 часток в домоволодінні - ОСОБА_5 було передано в приватну власність земельну ділянку площею 267кв.м.

Колегія з висновком суду в цій частині не погоджується.

Дійсно, попередньому власнику 8/15 часток домоволодіння за вказаною адресою ОСОБА_5 передавалася у власність 267кв.м. земельної ділянки(а.с. 161,т1) Між тим, правовстановлюючи документи на земельну ділянку ОСОБА_10 не оформив, земельна ділянка не приватизована. З 1994р. позивач ОСОБА_2 є новим власником 8/15 часторк домоволодіння №4 по вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл.

Суд встановив порядок і межі земельних ділянок, що виділяються у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що не позбавляє кожну сторону права звернутися до відповідних органів з питань приватизації своїх земельних ділянок. Для приватизації земельних ділянок існує порядок, передбачений ЗК України. Суд не наділений повноваженнями визнавати право власності на земельні ділянки.

З урахуванням зазначеного, рішення місцевого суду в частині визнання права власності на земельну ділянку розміром 267кв.м. за ОСОБА_9 підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 в цій частині вимог.

Позивач ОСОБА_2 просив зобовязати відповідача ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у приватизації його земельної ділянки. Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині.

Колегія з вказаним висновом погоджується, враховуючи, що судом визначені межі та координати земельних ділянок, що передаються їм в користування і сторони иають право нга їх приватизацію.

Позивач ОСОБА_9 заявив позовні вимоги про встановлення сервітуту та встановлення сітчатої огорожі на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1

Позовні вимоги позивача в цій частині задоволені частково, суд дійшов висновку встановити сервітут без встановлення сітчатої огорожі на земельній ділянці, що знаходиться у користуванні ОСОБА_1, зазначивши, що встановлення сервітуту без сітчатої огорожі є найменш обтяжливим варіантом для ОСОБА_1

Судом встановлено сервітут для ОСОБА_2 на земельну ділянку по вул. І. Трипольського №4 в м. Ізмаїл для обслуговування його частини домоволодіння по мостінню площею 3,2кв.м.

Колегія з вказани висновком суду не погоджується.

Право земельного сервітуту визначено Главою 16 ЗК України.

Статтею 98 ЗК України передбачено, що право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою( ділянками).

Право вимоги щодо встановлення земельного сервітуту передбачає можливість ініціювання власником або користувачем земельної ділянки, яка має певні недоліки, встановлення земельного сервітуту.

На час розгляду справи земельні ділянки позивача та відповідача не приватизовані, знаходяться лише у їх користуванні. Таким чином земельна ділянка, на якій розташовано їх домоволодіння є власністю територіальної громади. При таких обставинах, відсутні перешкоди для позивача ОСОБА_2 для обслуговування своєї частки житлового будинку.

Встановлення сервітуту передбачає вірішення технічного використання чужої земельної ділянки на праві сервітуту. Визначення меж поширення відповідних прав на певній ділянці передбачає складання проекту, призначається експертиза, встановлюються межі в натурі ( на місцевості). Крім того, право земельного сервітуту виникає лише після його державної реєстрації згідно із Зконом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». По матеріалам справи встановлено, що зазначені вище вимоги щодо встановлення сервітуту судом першої інстанції не вирішувалися і не розглядалися, висновок експерта з цього питання відсутній, такі питання перед експертом не ставилися, що дає підставу для скасування рішення місцевого суду в частині позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення сервітуту.

Рішенням суду першої інстанції відмовлено в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 щодо усунення перешкоди в користуванні 8/15 частинами домоволодіння №4 по вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл Одеська область; щодо зобовязання ОСОБА_1 знести самочинно прибудовану веранду.

Позивач ОСОБА_2 рішення в цій частині не оскаржує, тому у відповідності з вимогами ст. 303ч1 ЦПК України рішення в цій частині не перевіряється.

Після набуття права власності на 7/15 часток домоволодіння №4 по вул. І. Трипольського в Ізмаїл Одеська область відповідач ОСОБА_1 добудувала веранду літ а3, гараж літ Б.

Уточнив позовні вимоги відповідач ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на вказані самочинні прибудови. Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1061 від 05.08.2010р. було визнано такими, що відповідають вимогам ДБН самочинно прибудовані на земельній ділянці по вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл веранда під літ а3, розміром 3,17х2,35, та гараж під літ Б, розміром 6,25х3,56, зобовязано ОСОБА_1 за відсутність згоди співвласника на узаконення цих прибудов оформити право власності на них у суді(а.с.194,т4).

Рішенням місцевого суду у позовних вимогах ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на самочинно прибудовані веранду та гараж відмовлено.

Суд виходив з того, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права влсності на нього. Такий висновок суду відповідає вимогам закону, тому колегія з ним погоджується.

Внаслідок вирішення порядку користування земельною ділянкою між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з подальшою їх приватизацією ОСОБА_1 не позбавляється права в передбаченому порядку шляхом звернення до місцевих органів вирішити питання щодо узаконення прибудов.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 не погоджується з висновком суду про стягнення з неї на користь позивача судових витрат в сумі 6205,85грн., посилалася на те, що експертизи, які проводила ОСОБА_3 стосуються її позовних вимог до ОСОБА_2, до неї (ОСОБА_1І.) це не має відношення.

Перевіряючи вказані доводи колегія встановилла, що на підставі рішення суду з відповідача на користь позивача стягнуто 6205,85грн., суд зазначив, що на проведення експертиз позивачем витрачено 12411,70, з відповідача стягується ? частина цих витрат, пропорційно частині задоволених позовних вимог.

Справа перебувала в провадженні суду першої інстанції з 2008р., протягом тривалого часу судом розглядався спір за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, в 2009р. була залучена ОСОБА_1, в березні 2009р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача ОСОБА_2 з самостійними вимогами, які розглядалися протягом тривалого часу, по справі за ініціативою сторін призначалися судові будівельно тезнічні експертизи, додаткові експертизи, висновки експертів приєднані до матеріалів справи. До своєї апеляційної скарги апелянт ОСОБА_1 не надала доказів тому, що вона понесла витрати на проведення експертиз, такі докази не були надани її представником до апеляційного суду, тому колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 частини судових витрат.

Враховуючи, що при розгляді позовних вимог судом порушені норми матеріального та процесуального права, рішення суду скасовується, по справі ухвалюється нове рішення.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п2,309ч1п3,4,316,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2015р. в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа- Ізмаїльська міська рада,

про встановлення сервітуту, визнання права власності на земельну ділянку площею 267кв.м по вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл Одеська область, усунення перешкод ОСОБА_2 зі сторони ОСОБА_1 в приватизації земельної ділянки, в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа- виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради,

про визначення порядку користування земельною ділянкою скасувати.

Відповідачу ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди в приватизації земельної ділянки площею 267кв.м за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. І. Трипольського №4, як власнику 8/15 часток домоволодіння за вказаною адресою.

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Ізмаїльська міська рада,

про встановлення сервітуту на земельну ділянку №4 по вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл Одеської області по мостінню площею 3,2кв.м. для обслуговування частини домоволодіння ОСОБА_2;

визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 267кв.м по вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл Одеської області відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа- виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради, про визначення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 500кв.м., розташованою за адресою: Одеька область, м. Ізмаїл, вул. І. Трипольського, №4, між співвласниками, ОСОБА_2, з долею в домоволодінні 8/15 часток і ОСОБА_1 з долею 7/15 часток в домоволодінні.

Виділити в користування ОСОБА_1, власника 7/15 часток домоволодіння №4, по вул. І. Трипольського в м. Ізмаїл Одеська область земельну ділянку площею 233кв.м. без надлишків відповідно до варіанту 2 висновку судової будівельно технічної експертизи №12/08-2015 від 04.08.2015р. додаток 3 з наступними координатами поворотних точок зовнішних меж земельної ділянки, таблиця 3:

NКоординати
У, мX ,мдовжина лінії, м
163248596,,6197,75

173248603,,1712,53

183248602,,8191,14

193248601,,4470,25

203248601,,5226,88

213248599,,9570,36

223248599,,0624,39

233248597,,8914,82

243248602,,4250,20

253248602,,6160,70

263248602,,3820,53

273248603,,8822,06

283248605,,1925,81

293248603,,6901,00

303248602,,7452,20

313248600,,4444,42

143248599,,26311,51

153248588,,89925,00
16 3248596,,619

Виділити в користування ОСОБА_11, власника 8/15 часток домоволодіння №4 по вул.І. Трипольського в м. Ізмаїл Одеська область земельну ділянку плоею 267кв.м. відповідно до варіанту 2 висновку судової будівельно технічної експертизи №12/08-2015 додаток 3 з наступними координатами зоворотних точок зовнішних меж земельної ділянки, таблиця 4:

NКоординати
У, мX ,мдовжина лінії, м
113248615,,300
12,25
173248603,,171
2,53
183248602,,819
1,14
193248601,,447
0,25
203248601,,522
6,88
213248599,,957
0,36
223248599,,062
4,39
233248597,,891
4,82
243248602,,425
0,20
253248602,,616
0,70
263248602,,382
0,53
273248603,,882
2,06
283248605,,192
5,81
293248603,,690
1,00
303248602,,745
2,20
313248600,,444
4,42
143248599,,263
8,49
133248607,,580
11 3248615,,30025,00

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2015р. в частині відмови в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа- виконком Ізмаїльської міської ради

про визнання права власності на самочинно збудовані веранду літ а3 розміром 3,17х2,35, гараж літ Б розміром 6,25х3,56 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 6205,85грн.( шість тисяч двісті пять грню 85коп.)

Рішення набуває чинності негайно після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

ОСОБА_12

ОСОБА_13