Справа № 161/3603/16-ц
Провадження № 2-к/161/4/16
У Х В А Л А

07 вересня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Педич Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк клопотання суду Брестського району Брестської області Республіки Білорусь про визнання та виконання на території України рішення суду Брестського району Брестської області Республіки Білорусь від 21 липня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави судових витрат,-

В С Т А Н О В И В :

Головне територіальне управління юстиції у Волинській області звернулось до суду з клопотанням ОСОБА_2 про визнання та виконання на території України рішення білоруського суду про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави судових витрат.

Для подання до суду письмових заперечень ОСОБА_1 судом був наданий місячний строк з дня отримання повідомлення.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, проте належним чином повідомлявся про час та місце розгляду клопотання. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно з ч.1 ст. 393 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається в суд безпосередньо стягувачем (його представником) або, згідно міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, іншою особою (її представником).

В розумінні положень ст. 81 Закону "Про міжнародне приватне право" в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Міжнародним договором, що регулює визнання та виконання рішення Російської Федерації, є Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 р. (далі - Мінська Конвенція). Конвенцію ратифіковано Верховною Радою України із застереженням, що Україна бере на себе зобов'язання визнавати й виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції за винятком визнання і виконання виконавчих написів та нотаріальних актів щодо грошових зобов'язань.

За правилами статті 53 Мінської Конвенції до клопотання додаються:

1) рішення іноземного суду або його засвідчена копія та офіційний документ про те, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню;

2) документ, із якого видно, що сторона, проти якої постановлено рішення і яка не брала участі у процесі, була в належному порядку і своєчасно викликана в суд;

3) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на час його пересилання.

Судом при розгляді клопотання встановлено, що рішенням суду Брестського району Брестської області Республіки Білорусь від 21 липня 2015 року шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області 27.05.2012 року, про що зроблено актовий запис № 402, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито в сумі 53800,00 рублів Національного Банку Республіки Білорусь.

Згідно з положеннями ст. 396 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, зокрема, якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили або якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Також судом встановлено, і це вбачається з матеріалів клопотання, що рішення суду Брестського району Брестської області Республіки Білорусь від 21 липня 2015 року, набрало законної сили 01 серпня 2015 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 395 ЦПК України визначено, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на 07 вересня 2016 року Національним банком України встановлено такий курс гривні щодо іноземних валют: 1 білоруський рубль 0.0013 гривень.

А тому за таких обставин підлягає до стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави (Республіки Білорусь) державне мито в розмірі 69,94 гривень (53800,00 рублів).

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що судом не встановлено підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. При цьому, відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 року, ратифікованої Верховною Радою України, Україна взяла на себе зобов'язання визнавати й виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 року, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 390 - 398 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення суду Брестського району Брестської області Республіки Білорусь від 21 липня 2015 року, яким стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в дохід Республіки Білорусь судові витрати в розмірі 53800,00 рублів Національного Банку Республіки Білорусь.

В дохід Республіки Білорусь стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, державне мито в розмірі 53800 (пятдесят три тисячі вісімсот) рублів Національного Банку Республіки Білорусь, що в гривневому еквіваленті становить 69 (шістдесят девять гривень) 94 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк