АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1892/16 Справа № 204/236/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Пищида М.М.

суддів -Глущенко Н.Г., Деркач Н.М.,

за участі секретаря- Григор'єва В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12.01.2007 року у розмірі 3 099 279, 95 грн. та судових витрат, посилаючись на те, що відповідно до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 12.01.2007 року ОСОБА_2 12.01.2007 року отримав кредит у розмірі 99 300 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 8,99 % річних з кінцевим терміном повернення 11.01.2014 року.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2, станом на 14.01.2015 року, має заборгованість у розмірі 3 099 279,95 грн.

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12.01.2007 року, між Банком та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки № 0/2 від 12.01.2007 року, відповідно до якого поручитель прийняла на себе договірне зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12.01.2007 року у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по тілу кредиту за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12.01.2007 року у розмірі 761 634,55 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 січня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого останній мав отримати кредит в іноземній валюті у розмірі 99300 швейцарських франків в порядку та на умовах, визначених Договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 11.01.2014 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 8,99 % річних (а.с.6-10).

Видача кредиту відбувалася частинами на підставі меморіальних ордерів, що вказував відповідач та це ж вбачається з документів наданих суду представником відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав надавши кредитні кошти у розмірі 99300 Швейцарських франків в національній валюті України в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату видачі.

Разом з тим, відповідач в судовому засіданні вказав, що він отримав від Банку лише 49 227,16 швейцарських франків, а інші 34 655,45 швейцарських франків Банк видав невідомій особі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження своїх заперечень відповідач надав суду висновок спеціаліста № 70/04-849 від 24.11.2009 року, складеного судовим експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Дніпропетровській області Здор В.Н., згідно якого підписи від імені ОСОБА_2 в графі «Підпис отримувача» в шістьох заявах на видачу готівки: № 23 від 21 лютого 2007 року, № 29 від 13 березня 2007 року, № 29 від 16 березня 2007 року, № 28 від 19 березня 2007 року, № 19 від 20 березня 2007 року, № 20 від 22 березня 2007 року - виконані не ним, а іншою особою з імітацією його справжнього підпису (а.с.57-66).

В ході апеляційного розгляду за клопотанням ПАТ «УкрСиббанк» призначена та проведена судово-почеркознавча експертиза старшим судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідний інститут судових експертиз Ніколайчук Т.В. від 14 липня 2016 року №1499-16, згідно якої підписи від імені ОСОБА_2 в графі «Підпис отримувача» в шістьох заявах на видачу готівки: № 23 від 21 лютого 2007 року, № 29 від 13 березня 2007 року, № 29 від 16 березня 2007 року, № 28 від 19 березня 2007 року, № 19 від 20 березня 2007 року, № 20 від 22 березня 2007 року - виконані не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням його справжньому підпису.

У зв'язку з вищевказаним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивачем був виданий ОСОБА_2 кредит по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 12.01.2007 року у розмірі 49 227,16 швейцарських франків .

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Проте, у порушення умов даного договору та чинного законодавства, ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти з відсотками позивача.

В результаті вищевказаного, станом на 14.01.2015 року, ОСОБА_2 має заборгованість за кредитом в сумі 49 227,16 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на дату подачі позову в суд складає 761 634,55 грн., що не заперечувалося та визнавалося й самим ОСОБА_2

У зв'язку з вищевказаним обставинами, сума боргу 761 634,55 грн. підлягає стягненню в судовому порядку, а в іншій частині основного боргу вимоги позивача задоволенню не підлягають.

При цьому, згідно з п. 7.1. Договору, за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит Позичальник сплачує Банку додатково пеню: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

При цьому, 12 січня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки № 0/2, згідно якого поручитель зобов'язалася перед Банком відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань перед Кредитором в повному обсязі за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12.01.2007 року (а.с.10).

Пунктом 1.3. Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання Боржником всіх або окремо взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком за виконання Боргових зобов'язань у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків.

Аналогічні положення має ч. 1 ст. 554 ЦК України, згідно якої, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Тому, 24 листопада 2014 року позивачем були направлені відповідачам письмові Вимоги за вих. № 26-52-3735 та № 26-52-3736 від 24.11.2014 року про дострокове повернення кредиту (а.с.23-24), які ОСОБА_2 отримав 26.11.2014 року, а ОСОБА_3 не отримала та вимога була повернута за закінченням строку зберігання, що підтверджується повідомленнями про поштові вручення (а.с.23 на обороті, а.с.25). Таким чином, Банк виконав покладений на нього обов'язок про направлення відповідачам повідомлення (Вимоги) про необхідність погасити заборгованість. При цьому, згідно матеріалів справи ОСОБА_3 за вказаною адресою не зареєстрована та, взагалі, не має місця реєстрації.

Проте, відповідачі вищевказані вимоги проігнорували та заборгованість не погасили.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по тілу кредиту за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12.01.2007 року у розмірі 761634,55 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду законним і обґрунтованим, постановлим з дотриманням вимог матеріального в процесуального права.

Доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: