Номер провадження: 22-ц/785/5915/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Заїкіна А.П., Процик М.В.,

при секретарі судового засідання Сідлецька Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.03.2016 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИЛА:

02.11.2015 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків (а.с. 2-11).

29.03.2016 року Суворовський районний суд м. Одеси прийняв рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків було задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ «Постман» (, Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Фрунзе, 18), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» (р/р 1000 ОСОБА_4 «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_5», МФО 300379, ) заборгованість за договором про фінансовий лізинг №00006884 від 13 березня 2013 року у розмірі 46053 гривень 61 копійок (а.с. 99-101).

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції 01.07.2016 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.03.2016 року. Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також не відповідає фактичним обставинам справи. Тому просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.03.2016 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків скасувати. Ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків відмовити (а.с. 110-113).

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав. Інші учасники в судове засідання не зявились, повідомлялись про час та місце проведення судового засідання належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судової кореспонденції (а.с. 129,130,133,136). У відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення представника апелянта, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» 13 березня 2013 року було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Постман» договір про фінансовий лізинг №00006884, відповідно до якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» передав ТОВ «Постман» у користування транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2 І TSI шасі №WV1ZZZ2КZDХ058478, двигун № НОМЕР_2, рік виробництва 2012, строком на 60 місяців, а Відповідач ТОВ «Постман» зобов'язався прийняти та користуватися обєктом фінансового лізингу, сплачувати позивачу встановлені договором платежі та повернути автомобіль позивачу відповідно до умов договору (а.с.12-24). Відповідно до Умов поруки, які є невід'ємною частиною Договору про фінансовий лізинг №00006884 від 13 березня 2013 року ОСОБА_2А виступив поручителем ТОВ «Постман» (а.с.12). Відповідно до акту прийому передачі від 13.03.2013 року, ТОВ «Порше Лізинг Україна» передав ТОВ «Постман» транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2 І TSI шасі №WV1ZZZ2КZDХ058478, двигун № НОМЕР_3, рік виробництва 2012 (а.с.35). Відповідно до акту прийому передачі від 06.03.2015 року, у звязку з припиненням договору фінансового лізингу №00006884 від 13 березня 2013 року ТОВ «Постман» передав ТОВ «Порше Лізинг Україна» транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2 І TSI шасі №WV1ZZZ2КZDХ058478, двигун № НОМЕР_3, рік виробництва 2012 (а.с.36).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» свої зобов'язання за договором фінансового лізингу виконав в повному обсязі, однак відповідач ТОВ «Постман» встановлені договором фінансового лізингу умови не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість: 5980 гривень 49 копійок заборгованість, що виникла у звязку з несплатою лізингових платежів, 34973 гривень 12 копійок збитки по п.12.9 Контракту; 5100 гривень 00 копійок - сума юридичних послуг, а всього 46053 гривень 61 копійок. Тому, Суворовським районним судом м. Одеси 29.03.2016 року було прийнято рішення відповідно до якого позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків було задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ «Постман» (, Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Фрунзе, 18), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» (р/р 1000 ОСОБА_4 «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_5», МФО 300379, ) заборгованість за договором про фінансовий лізинг №00006884 від 13 березня 2013 року у розмірі 46053 гривень 61 копійок. При цьому суд посилався на ст.ст. 10, 11, 60, 64, 77, 88, 169, 209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст.525,526,530,549,550,1054 ЦК України (а.с. 99-101).

Однак, вирішуючи спір суд першої інстанції не врахував наступне. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як розяснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй постанові № 3 від 01.03.2013 року пунктом 3 суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з матеріалів справи між Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Постман» 13.03.2013 року було укладено договір фінансового лізингу № 00006884 за яким ОСОБА_2 виступив поручителем ТОВ «Постман» (а.с.12). У звязку з тим, що боржник свого зобовязання не виконував ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків в солідарному порядку з боржника та його поручителя (а.с. 2-11).

Однак, аналізуючи характер виниклих між сторонами правовідносин необхідно зазначити наступне.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Між тим, необхідно враховувати той факт, що у разі пред'явлення позову до кожного з них окремо суди мають враховувати визначену ЦПК компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ.

Відповідно до статей 1, 12, 41 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає положенням статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно зі ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як зазначається в пункті 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: 1) участь у спорі субєкта господарювання; 2) наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; 3) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Отже, між ТОВ «Порше Лізинг Україна» ТОВ «Постман», які є юридичними особами, виникли господарські правовідносини, тому позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків в частині вимог ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман» підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Така позиція колегія суддів відповідає правовій позиції ВСУ висловленій в постанові і №6-467цс15 від 01 липня 2015 року, та постанові № 6-1737цс15 від 18 листопада 2015 року.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, то колегія суддів на підставі ст. 307, 205, 310, 313 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції та закриває провадження у справі у відповідній частині між юридичними особами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 205, 310, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.03.2016 року задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.03.2016 скасувати в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман» про стягнення заборгованості по лізинговим платежам, провадження в цій частині (позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман» про стягнення заборгованості по лізинговим платежам) закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8