22-ц/775/734/2016(м)
Головуючий у 1-й інстанції Голуб Т.І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючої - Биліни Т.І.,

суддів Лопатіної М.Ю., Мальцевої Є.Є.

при секретарі Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 08 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 08 серпня 2016 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтані тим, що 17.12.2013 року рішенням Вугледарського міського суду Донецької області з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 15.01.2014 року рішенням Вугледарського міського суду Донецької області шлюб між ним та відповідачем розірвано. У жовтні 2015 року відповідач виїхала за кордон, де знаходиться по теперішній час, а дитина на утримання якої він сплачує аліменти проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2, посилаючись на його необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу в якій просив рішення Волноваського районного суду Донецької області від 08 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції не звернув уваги не те, що відповідач спільно з сином не проживає, матеріальної допомоги на його утримання не надає, дитина проживає з позивачем та знаходиться на його повному утриманні. Суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що позивач знаходячись за кордоном продовжує утримувати сина. Незважаючи на те, що на теперішній час відповідач відкликала виконавчий документ і стягнення аліментів припинено, вона будь коли може його повернути до виконання при наявності чинного рішення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5, доводи апеляційної скарги підтримали, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно положень ч.3 ст.76 ЦПК України. До матеріалів справи долучено повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.83).

До суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи щонайменш на два місяці.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не може бути задоволено, оскільки у відповідності до положень ст.303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, його представника, дослідивши письмові матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист на підставі якого були стягнуті аліменти з позивача, згідно постанови державного виконавця від 13.11.2015 року повернуто стягувачу за її заявою.

Зазначена добровільна дія відповідача припинила стягнення з позивача аліментів на утримання дитини із вказаного часу, тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що права позивача не порушуються.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Звертаючись до суду позивач послався на положення ч.4 ст.223 ЦПК України, які передбачають, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача стягнення аліментів припинено, оскільки відповідач відкликала виконавчий лист, що підтверджено постановою державного виконавця ВДВС Вугледарського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві. (а.с.52)

Вказана обставина дає підстави вважати, що права позивача на теперішній час не порушені, а його звернення до суду передчасне, оскільки у відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Cтаттями180,181Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Основним предметом доказування у даних правовідносинах є місце проживання дитини, оскільки відповідно до ч. 2ст. 181 СК України обов'язок сплачувати аліменти має той з батьків, хто проживає окремо від дитини.

З матеріалів справи, а саме з актів обстеження умов проживання від 16.03.2015 року, 13.11.2015 року, 24.04.2016 року та довідок Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Веста-Вугледар» вбачається, що дитина проживає з батьком позивачем по справі за адресою:м.Вугледар, вул. 13 Десантників 33/55.(а.с.8-13)

Стягнення аліментів з батька, за період проживання з ним дитини є незаконним та суперечить самому змісту аліментних зобов'язань, оскільки обов'язок сплачувати аліменти має той з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Проте, позивач визнав, що у період проживання з ним дитини він аліменти не сплачує.

З аналізу наведеного вбачається, що у позивача дійсно виникло б право звернутися до суду з позовом про звільнення від подальшої сплати аліментів, якби стягувач не відмовилася від їх отримання після того як дитина, на яку вони були присуджені, перейшла на харчування і утримання до батька, з якого аліменти стягнуті. А оскільки стягувач відмовилася від подальшого стягнення аліментів, то виконавче провадження припинено на підставі п. 1 ст. 364 ЦПК.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач при наявності не скасованого рішення про стягнення аліментів може повернути виконавчий лист до виконання є припущенням.

У відповідності до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача, що рішенням виконавчого комітету Вугледарської міської ради від 21.09.2016 року за №229 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_2 колегія суддів приймає до уваги.

Вказане рішення підтверджує факт проживання дитини з позивачем та забезпечить відсутність можливості відповідача заявити вимоги про стягнення аліментів за час проживання дитини з батьком(за минулий час).

Усі доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи колегія суддів переглянула і дійшла висновків, що судом першої інстанції фактичні обставини з`ясовані повно та всебічно, висновки суду відповідають встановленим фактам. Суд розглянув цивільну справу з дотриманням загальних засад цивільного судочинства - принципу змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, що передбачено ст. 11 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, а також, те, що апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 08 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: М.Ю. Лопатіна

ОСОБА_6