РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1116/15-ц

провадження у справі № 2/0285/274/16

02 серпня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………………….Савицької Л. Й.

за участю секретаря…….……………..ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»

до ОСОБА_3, ОСОБА_4

про стягнення збитків завданих за Договором про фінансовий лізинг,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів та просить стягнути солідарно з відповідачів збитки за договором про фінансовий лізинг в розмірі 583 935,26 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 26.10.2011 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_3 (далі Відповідач 1) було укладено договір про фінансовий лізинг № 00003804, відповідно до якого Позивач зобов'язався передати у розпорядження Відповідача 1 об'єкт лізингу - транспортний засіб типу VW Passat B7, шасі № WVWZZZ3CZCP024832, 2011 року виробництва, а Відповідач 1 зобов'язався прийняти об'єкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором, шляхом здійснення платежів відповідно до Договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід'ємну частину Договору, на загальну суму у розмірі 35904 доларів США, не враховуючи авансового платежу у розмірі 8 976 доларів США.

В свою чергу, відповідач, ОСОБА_4 (далі Відповідач 2) виступив поручителем ОСОБА_3 згідно умов поруки, які є невід'ємною частиною договору про фінансовий лізинг.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань позивачем направлялись нагадування та вимогу про сплату заборгованості та повернення об'єкту лізингу, але вимоги виконані не були. У зв'язку з цим, позивачем не отримані доходи у вигляді лізингових платежів, розмір упущеної вигоди складає 583 935,26 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не прибули про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 26 жовтня 2011 року між ТзОВ "Порше Лізинг Україна" та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір про фінансовий лізинг № 00003804, згідно якого ТзОВ "Порше Лізинг Україна" зобов'язався надати у розпорядження ОСОБА_3 об'єкт лізингу - автомобіль марки VW Passat B7, шасі № WVWZZZ3CZCP024832, 2011 року виробництва, а ОСОБА_3 зобов'язався прийняти об'єкт лізингу і сплатити суму згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, на загальну суму, що становить еквівалент 35904 доларів США, не враховуючи авансового платежу у сумі, що дорівнює еквіваленту 8 976 доларів США.

Відповідно до умов Договору поручителем є ОСОБА_4, який несе солідарну відповідальність за виконання зобов'язань лізингоодержувача на підставі або у зв'язку з цим Договором про фінансовий лізинг та його невід'ємними частинами.

Згідно додатку до Договору про фінансовий лізинг, вартість об'єкту лізингу 44 880 доларів США, авансовий платіж 8 976 доларів США, обсяг фінансування 35 904 доларів США.

Відповідно акту прийому - передачі до Договору лізингу, 23 жовтня 2011 року здійснено між позивачем та ОСОБА_3 прийом-передачу об'єкту лізингу.

03.11. 2014 року, 03.12. 2014 року, 12.01. 2015 року, 02.02. 2015 року,06.03.2015 року на адресу ОСОБА_3 направлено для здійснення оплати рахунки-фактури.

Згідно листів позивача, ОСОБА_3 А починаючи з 07 квітня 2014 року до 03 липня 2014 року надсилалися нагадування про несплату.

03 липня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надіслано вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору.

10 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та ст.ст. 7,10 ЗУ «Про фінансовий лізинг» здійснено виконавчий напис за яким зобов'язано ОСОБА_3 повернути позивачу об'єкт лізингу за невиплачену в період з 16 березня 2014 року до 03 липня 2014 року заборгованість у розмірі 60052 грн. 16 коп.

16.12.2014 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Романівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження за виконавчим написом.

Згідно Договору вартість Об'єкту лізингу становить 359488,80 грн., яка еквівалентна на час укладання Договору 44 880,00 доларів США.

ОСОБА_3 здійснив авансовий платіж в сумі 71897,76 грн., що еквівалентно 8 976,00 доларів США.

Обсяг фінансування згідно Договору склав 287 591,04 грн., що еквівалентно 35 904,00 доларів США.

Під час укладання Договору застосовувався курс 8,976 грн. за долар США, який діяв на час укладення Договору.

Згідно Договору, була визначена кількість лізингових платежів - 60, розмір одного лізингового платежу був визначений в валютному еквіваленті 496,89 доларів США, що і було зазначено в Плані відшкодування, при цьому розмір платежу в гривні не було зазначено.

Також ОСОБА_3 здійснив Адміністративний платіж в розмірі 5392,33 грн., що еквівалентно 561,00 доларів США.

Процентна ставка за Договором встановлена змінна відповідно до пункту 6.4.2. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу.

В пункті 2 Умов лізингу зазначено, що вартість об'єкту лізингу - погоджена Сторонами вартість Об'єкту лізингу на момент укладення Контракту, що зафіксована у Контракті і відображає його справедливу та звичайну вартість.

Позивач в позові зазначає, що 10.11.2015 року ОСОБА_3 сплатив заборгованість за Договором та частково відшкодував завдані на той час збитки, здійснивши платіж у розмірі 110690,93 грн.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

2. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст.22 ЦК України предявлення вимог про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора, яким є ТОВ «Порше Лізинг Україна», обовязок довести, що ці доходи (упущена вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані у разі належного виконання відповідачами своїх зобовязань за договором лізингу.

Оскільки позивачем не надано належних, допустимих доказів на підтвердження позовних вимог щодо стягнення з відповідачів збитків (упущеної вигоди) на суму 583935,26грн., а тому вони не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення збитків завданих за Договором про фінансовий лізинг - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Л. Й. Савицька