Справа № 214/2507/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

29 серпня 2016 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Хомініч С.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Соколовської Т.О.,

представник позивача - Сероуха Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, при заочному розгляді справи, в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет застави.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.02.2008 між ЗАТ «ПУМБ» правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір № 6069567 на суму 757500 гривень (сімсот п'ятдесят сім тисяч п'ятсот гривень). З метою забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та ОСОБА_4 укладено Договір застави транспортного засобу № 6106201 від 08.02.2008. В обґрунтування своїх вимог банк посилається на постанову Господарського суду Харківської області від 29.03.2010 по справі № Б-50/13-10 згідно якої фізична особа - підприємець ОСОБА_4 визнаний банкрутом та відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Таможанського Олексія Валерійовича, ліцензія серії АВ № 397127 від 03.04.2008, АДРЕСА_1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.11.2010 по справі № Б-50/13-10 призначено ліквідатором ФОП ОСОБА_4 арбітражного керуючого Оскаленко Дмитра Петровича. 14.08.2012 ліквідатором Оскаленко Д. П. було подано до Господарського суду Харківського області ліквідаційний звіт. Згідно даного звіту Банку стало відомо, що попереднім ліквідатором ФОП ОСОБА_4 Таможанським О.В. предмет застави було реалізовано на біржових торгах 29.04.2010 громадянину ОСОБА_5.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.06.2013 по справі № Б-50/13-10 визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 24.04.2010 Товарною біржею «Правопорядок» з реалізації транспортного засобу Porsche 911 Turbo, 2007 р.в., реєстраційний № НОМЕР_1 та визнано недійсним договір АКА-16ХА купівлі-продажу від 24.04.2010, зареєстрований на Товарній біржі «Правопорядок», укладений між арбітражним керуючим ліквідатором ФОП ОСОБА_4 Таможанським О.В. та ОСОБА_5 з відчуження транспортного засобу Porsche 911 Turbo, 2007 р.в., реєстраційний № НОМЕР_1.

Після цього банку стало відомо, що предмет застави було відчужено громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_3 та зареєстровано автомобіль за державним номером НОМЕР_3, чим було порушено права та законні інтереси банку. В зв'язку з чим, позивач просить суд звернути стягненя на предмет застави Porsche 911 Turbo, 2007 р.в., реєстраційний № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, шляхом проведення публічних торгів.

Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що у справі є поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомили.

Керуючись ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки представника позивача за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.02.2008 між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», та громадянином ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 6069567, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати боржнику кредит у розмірі 757500 гривень (сімсот п'ятдесят сім тисяч п'ятсот гривень), а боржник зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором (а.с. 5-8).

З метою забезпечення виконання зобов'язань боржника перед позивачем за кредитним договором між позивачем та боржником укладено договір застави транспортного засобу № 6106201 від 08.02.2008, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за № 367 (далі за текстом - Договір застави) (а.с. 9-12), згідно з яким в забезпечення зобов'язань кредитним договором ОСОБА_4 було передано в заставу банку наступний транспортний засіб: транспортний засіб марки PORSCHE 911, рік випуску 2007, колір - білий, номер кузова - НОМЕР_5, реєстраційний № НОМЕР_1 (далі - Предмет застави).

Кредитним договором встановлені взаємні права і обов'язки сторін. Так, на позивача згідно пункту 1.1 кредитного договору покладений обов'язок надати боржнику обумовлену кредитним договором суму кредиту. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, відкривши боржнику позичковий рахунок та надавши йому обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером, однак боржником свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконуються.

Відповідно до п. 2.2 договору застави передбачено, що до виконання зобов'язань за кредитним договором заставодавець не має права, без письмової згоди банку, видавати доручень, за яким наділяти третіх осіб правом управління транспортним засобом, відчужувати предмет застави у будь-який спосіб, передавати його в користування третім особам, розпоряджатися будь-яким іншим чином предметом застави, вчиняти відносно предмету застави будь-які інші правочини, в тому числі видавати доручення, за якими наділяти третіх осіб правом вчинення інших правочинів щодо предмету застави від імені заставодавця (а.с. 9).

Відповідно до постанови Господарського суду Харківської області від 29.03.2010 по справі № Б-50/13-10 згідно якої фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2) визнаний банкрутом та відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Таможанського Олексія Валерійовича, ліцензія серії АВ № 397127 від 03.04.2008, АДРЕСА_1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.11.2010 по справі № Б-50/13-10 призначено ліквідатором ФОП ОСОБА_4 арбітражного керуючого Оскаленко Дмитра Петровича. 14 серпня 2012 року ліквідатором Оскаленко Д. П. було подано до Господарського суду Харківського області ліквідаційний звіт. Згідно даного звіту банку стало відомо, що попереднім ліквідатором ФОП ОСОБА_4 Таможанським О.В. предмет застави було реалізовано на біржових торгах 29.04.2010 громадянину ОСОБА_5.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.06.2013 по справі № Б-50/13-10 було визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 24.04.2010 Товарною біржею «Правопорядок» з реалізації транспортного засобу Porsche 911 Turbo, 2007 р.в., реєстраційний № НОМЕР_1 та визнано недійсним договір АКА-16ХА купівлі-продажу від 24.04.2010, зареєстрований на Товарній біржі «Правопорядок», укладений між арбітражним керуючим ліквідатором ФОП ОСОБА_4 Таможанським О.В. та ОСОБА_5 з відчуження транспортного засобу Porsche 911 Turbo, 2007 р.в., реєстраційний № НОМЕР_1 (а.с. 16-21).

Після цього банку стало відомо, що предмет застави було відчужено громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_3 та зареєстровано автомобіль за державним номером НОМЕР_3 (а.с. 61, 62), чим було порушено права та законні інтереси банку.

Відповідно до пункту 1 статті 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила статті 1048 ЦК України поширюються й на кредитний договір (пункт 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Умови нарахування та сплати процентів за користування кредитом встановлені пунктами 1.3, 3.1, 3.3 Кредитного договору.

Однак, починаючи з 08.01.2009, ОСОБА_4 повністю припинив виконання взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Викладене вище свідчить про настання несприятливої події, передбаченої пп. 1 п. 3.5.7 кредитного договору, а саме: «затримання сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом порівняно з умовами кредитного договору на 1 (один) календарний місяць».

Відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і п. п. 3.5.7., 3.5.8. кредитного договору у випадку настання зазначеної вище події банк набуває право вимагати від ОСОБА_4 достроково повернути виданий кредит разом із розрахованими процентами, а ОСОБА_4 зобов'язаний виконати таку вимогу банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із процентами за користування кредитом, в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги.

Враховуючи вищевикладене, позивач 26.02.2009, керуючись ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 2 ст. 1050 ЦК України та п.п. 3.5.7, 3.5.8 кредитного договору, вручив ОСОБА_4 письмову Вимогу № ДО/1853и від 26.02.2009 (а.с. 13) про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом. Відповідно до п. 6.6. ст. 6 кредитного договору «будь-які повідомлення та документи, які надаються Банком Позичальнику згідно умов Кредитного договору, повинні бути викладені в письмовій формі, та будуть вважатись наданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або телеграмою за місцем проживання Позичальника, вказаним у статті 7 Кредитного договору, або надані Позичальнику особисто».

Таким чином, сума нарахованих та несплачених процентів за Кредитним договором за користування кредитом станом на 28.03.2010 (включно) складає 118726,39 гривень (сто вісімнадцять тисяч сімсот двадцять шість гривень 39 копійок).

Банком надано розрахунок заборгованості ОСОБА_4 перед позивачем в підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_4 за основною сумою кредиту станом на 17.02.2014 (включно), яка складає 698939,07 гривень (шістсот дев'яносто вісім тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять гривень 07 копійок)

На час розгляду справи у суду відсутні документи підтверджуючі погашення ОСОБА_4 існуючої заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до умов п. 1.1 Договору застави, ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок предмету застави позивач має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені, штрафи та всі інші суми, передбачені кредитним договором), а також відшкодувати в повному обсязі всі свої витрати, пов'язані із реалізацією прав, що випливають з договору застави (зокрема, але не виключно, пов'язані із зверненням стягнення на предмет застави та його реалізацією, включаючи витрати на оплату винагороди залученим експертам, організацію торгів тощо).

Пункт 6.1 статті 6 договору застави передбачає право позивача звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця, в тому числі у випадку невиконання вимоги позивача, як заставодержателя, про дострокове виконання основного зобов'язання (повернення основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом).

Згідно частини другої статті 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно до ст. 17 Закону України «Про заставу» та п. 2.2 Договору застави заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження;

2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна.

Отже, у випадку, якщо обтяження предмету застави було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та заставодержатель не надавав згоди на відчуження предмету застави, то новий власник не є добросовісним набувачем та зареєстроване обтяження предмету застави зберігає силу для нового власника предмету застави.

Обтяження предмету застави було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 11.02.2008 за реєстраційним номером 6567569 (а.с. 14). Крім того, 19.03.2010 в ДРОРМ було внесено зміни та зареєстровано звернення стягнення на об'єкт обтяження (а.с. 15).

Таким чином, застава зберігає свою чинність при відчуженні предмету застави заставодавцем без згоди заставодержателя. Зазначене підтверджується також позицією судової палати у цивільних справах Верховного суду України, викладеній у постанові від 03 квітня 2013 року по справі № 6-7цс13, у постанові від 19 листопада 2014 року по справі № 6-168цс14. В зазначених постановах судова палата у цивільних справах Верховного суду України дійшла висновку, що реалізація майна, що є предметом застави, яка проведена в межах ліквідаційної процедури, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених чинним законодавством.

Все вищевикладене свідчить про право позивача звернути стягнення на предмет застави навіть після відчуження предмету застави, що відбулося без згоди заставодержателя.

Відповідно до пункту 6.2 статті 6 договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється на вибір позивача, як заставодержателя, в тому числі - за рішенням суду.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

За змістом статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі, якщо порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Матеріали справи не містять жодного доказу про те, що відчуження спірного автомобіля було вчинено зі згоди заставодержателя.

За таких обставин, в силу ст. 589 та ст. 590 ЦК України, та ст. 20 Закону України «Про заставу» позивач набув права звернення на спірний автомобіль, оскільки в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не було виконано.

При цьому відповідно до довідки-рахунку № 498699 серії ВІА вартість транспортного засобу: автомобіля Porsche 911 Turbo, 2007 р.в., реєстраційний № НОМЕР_3, шасі № НОМЕР_5 становить 827630 грн. Заборгованість за кредитним договором № 6069567 складає 817665 грн. 46 коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що вартість заставленого майна є співмірною з визначеною банком розміру заборгованості за кредитом.

Суд приходить до висновку про відмову в задоволені вимоги позивача про визначення способу звернення стягнення на предмет застави шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною на рівні, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, виходячи з такого.

Пунктами 6.4, 6.5 укладеного між сторонами договору застави від 08.02.2008 передбачене право банку стягнути суму кредиту шляхом звернення стягнення на заставлене майно при невиконанні умов кредитного договору, зокрема шляхом набуття права власності на предмет застави в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Заставодержатель має право від свого імені продавати предмет застави будь-якій особі з укладенням з нею відповідного договору купівлі-продажу.

Враховуючи зазначене вище, суд, дійшов до висновку, що позивач просить звернути стягнення на предмет застави у спосіб, який суперечить умовам укладеного між сторонами договору застави, в зв'язку чим, в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути також судові витрати по справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 15, 16, 258, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 614, 629, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 88, 208, 209, 210, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Porsche 911 Turbo, 2007 р.в., реєстраційний № НОМЕР_3, шасі № НОМЕР_5, що належить на праві власності ОСОБА_3 (50069, АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_4) в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) в загальному розмірі 817665 грн. 46 коп. (вісімсот сімнадцять тисяч шістсот шістдесят п'ять гривень 46 копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» з ОСОБА_3 судові витрати, понесені позивачем у розмірі 3897 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів позивачем з моменту винесення, відповідачем після процедури перегляду заочного рішення.

Суддя Хомініч С.В.