Справа №642/5491/16-ц
Провадження №2/642/1712/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Скляренко С.О., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про визнання незаконною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1, в якому просить: визнати безпідставною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії з підстави неоднозначного розуміння рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.12.2009 року у цивільній справі №2-3513/09; зобовязати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 видати ПАТ КБ «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.05.2002 року, посвідчений нею за р. №2249.

Вказаний позов ухвалою суду від 02 вересня 2016 року був залишений без руху, оскільки до матеріалів позову не додано постанови нотаріуса про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії позивачем, що передбачено ст.ст. 49-50 Закону України «Про нотаріат». Також позивачем не зазначено доказів щодо звернення до власника нерухомого майна ОСОБА_2 з приводу надання оригіналу правовстановлюючого документу з метою належного виконання судового рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.12.2009 року у цивільній справі №2-3513/09 про звернення стягнення на предмет іпотеки і її відмови в наданні документів.

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк два дні з моменту отримання ухвали.

19 вересня 2016 року електронною поштою на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява у відповідь на ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Однак, як вбачається з тексту поданої заяви, позивач недоліки, зазначені в ухвалі від 02 вересня 2016 року, в повному обсязі та належним чином не усунув, оскільки в ній також не зазначені докази на підтвердження посилань позивача на те, що він звертався до ОСОБА_2 з приводу надання оригіналу правовстановлюючого документу з метою належного виконання судового рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.12.2009 року у цивільній справі №2-3513/09 про звернення стягнення на предмет іпотеки і вона відмовила в наданні документів, а також відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії позивачем, що передбачено ст.ст. 49-50 Закону України «Про нотаріат» (доданий лист відповідача №7/01-16 від 20.05.2016 року), або наявність підстав для звільнення від доказування (зазначення) вказаних обставин.

Розглянувши вказану заяву суд приходить до висновку про те, що ухвала суду від 02 вересня 2016 року про залишення без руху даної позовної заяви залишилася не виконаною належним чином і зазначені в даній ухвалі суду недоліки позивачем належним чином та в повному обсязі не усунуті, виходячи з наступного.

Статтею 119 ЦПК України, а саме частиною 2, передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також: ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що вимоги ч.2 ст.119 ЦПК України є обовязковими в частині того, що в позовній заяві позивач обовязково повинен зазначити докази, що підтверджують обставини, які зазначені позивачем у позовній заяві.

При цьому суд звертає увагу, що при поданні позову до суду позивач повинен в позовній заяві саме зазначати докази (тобто послатися на доказ, який ці обставини підтверджує), а не додавати (подавати) докази до позовної заяви.

Не зазначення доказів та неподання таких доказів - це дії, які є різними за характером, змістом та наслідками. Так, не зазначення доказів у позовній заяві є підставою для залишення заяви без руху, а неподання доказів на підтвердження позовних вимог є підставою для відмови в позові.

При цьому також враховується, що відповідно до ст.31 ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права та обовязки.

З даної норми закону випливає, що сторони в цивільному процесі наділяються рівними можливостями щодо відстоювання своєї позиції в цивільній справі.

Виходячи з даної норми закону, змісту та форми позовної заяви, недоліки якої не були усунуті позивачем відповідно до ухвали судді, відповідач в справі позбавляється можливості реалізувати свої права, визначені ст.31 ЦПК України, та визначитися з обсягом вимог позивача та запереченнями на позов.

Враховуючи наведене, а також зміст ухвали суду від 02 вересня 2016 року, в якій суд не вимагав від позивача надання доказів на підтвердження заявлених вимог, а пропонував лише зазначити їх в позовній заяві, суд вважає, що вищевказана ухвала суду про залишення без руху від 02 вересня 2016 року позивачем не виконана належним чином та в повному обсязі і тому, відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України, її слід вважати неподаною і повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про визнання незаконною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання вчинити певні дії- визнати неподаною та повернути позивачу.

Повідомити позивача, що згідно з ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О.Скляренко