Справа № 462/3709/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі у місті Львові справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, з участю третіх осіб Львівської міської ради, Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про демонтаж самочинно встановлених прибудов,-

В С Т А Н О В И В:

позивач Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до суду з позовом про демонтаж прибудов, покликаючись на те, що відповідно до п. 2 розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 28 березня 2016 року «Про самочинне будівництво здійснене ОСОБА_2.» відповідача зобов'язано демонтувати прибудову розміром 03,48х03,85 та 03,30х02,40 м. зі сторони житлового будинку АДРЕСА_1 та металевий гараж під літ «Г», розміром 03,35х05,53 м. самочинно влаштований у подвір'ї будинку на землях комунальної власності в термін до 20 травня 2016 року. На виконання зазначеного розпорядження, ЛКП «Сяйво» неодноразово попереджало відповідача про демонтаж самочинного будівництва здійсненого нею на АДРЕСА_1. Відповідач самочинно здійсненого будівництва не демонтувала. Просить позов задовольнити та зобов'язати відповідача демонтувати прибудову розміром 03,48х03,85 та 03,30х02,40 м. зі сторони житлового будинку АДРЕСА_1 та металевий гараж під літ «Г», розміром 03,35х05,53 м. самочинно влаштований у подвір'ї будинку АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, зазначив, що 02 грудня 2005 року та 25 серпня 2011 року ОСОБА_2 успадкувала будинок АДРЕСА_2. З 1988 року будинок перебував в аварійному стані, в будинку були відсутні інженерні мережі, ні забудовник, ні органи місцевого самоврядування не переселяли мешканців та не проводили реконструкцію будинку. З метою недопущення подальшої руйнації та збереження будинку відповідач здійснила часткову реконструкцію та збільшила розміри тамбуру з 01,87х02,80 м. на 02,40х03,30 м., до якого добудовано кімнату розміром 03,50х03,85 м., укріпила несущі конструкції та привела будинок за рахунок даної конструкції до належних технічних та санітарних норм. Відповідно до експертного дослідження технічний стан будинку задовільний та встановлено його відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації. Дана реконструкція була проведена на земельній ділянці, яка відведена під обслуговування будинку, з метою його збереження. Крім того, пояснив, що позивачем пропущено строк позовної давності. Просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав, зазначив, що здійснене самочинне будівництво позивачем порушує його права, просить позов задовольнити.

Представник Львівської міської ради позов підтримала, вважає його підставним, просить задовольнити.

Треті особи представник Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №166 від 28 березня 2016 року «Про самочинне будівництво здійснене ОСОБА_2.» відповідача зобов'язано демонтувати прибудову розміром 03,48х03,85 та 03,30х02,40 м. зі сторони житлового будинку АДРЕСА_1 та металевий гараж під літ «Г», розміром 03,35х05,53 м. самочинно влаштований у подвір'ї будинку на землях комунальної власності в термін до 20 травня 2016 року. Згідно акту комісії ЛКП «Сяйво» від 25 травня 2016 року відповідач самочинно здійсненого будівництва не демонтувала. /а.с. 11/

На даний час відповідачем вказане розпорядження не виконано, демонтувати самочинно здійснену прибудову відповідач відмовляється, на попередження ЛКП «Сяйво» не реагує.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно п.1.4.1. Правил користування будинками та прибудинковими територіями, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Як безспірно встановлено в судовому засіданні, відповідач, в порушення зазначених норм законів, здійснила самочинне будівництво прибудови розміром 03,48х03,85 та 03,30х02,40 м. зі сторони житлового будинку АДРЕСА_1 та металевий гараж під літ «Г», розміром 03,35х05,53 м. у подвір'ї будинку АДРЕСА_2 на землях комунальної власності, без належного дозволу на здійснення будівництва, який надається відповідним оганом місцевої ради, без належно затвердженого проекту, щодо дотримання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил необхідних для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта та на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки самочинне будівництво здійснене відповідачем ОСОБА_2 до будинку АДРЕСА_1 та у подвір'ї будинку АДРЕСА_2 порушує права третіх осіб та здійснене з порушенням норм чинного законодавства України.

Окрім того, суд не бере до уваги покликання представника відповідача на пропуск позивачем Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради строку позовної давності, оскільки позивач дізнався про здійснення відповідачем самочинного будівництва у січні 2016 року та представником відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів щодо того, що позивач дізнався про самочинне будівництво раніше.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 215-218 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати самочинно здійснену прибудову, що складається з двох частин розмірами 03,48х03,85м. та 03,30х02,40м. до житлового будинку АДРЕСА_2 та металевий нараж під літ. «Г» розміром 03,35х05,53м. в подвір'ї будинку АДРЕСА_2 на землях комунальної власності та в межах червоних ліній АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради 1378 /одну тисячу триста сімдесят вісім/ гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна

Суддя: А.І. Ліуш