Справа № 361/2840/16-ц Головуючий у І інстанції Селезньова Т. В.
Провадження № 22-ц/780/4755/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 57 06.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київськоїобласті у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі: Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори про зняття обтяження з майна та зобовязання вилучити запис про обтяження майна, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся із позовом до відповідача ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори. У позовній заяві позивач просив припинити обтяження належного йому майна шляхом зняття заборони з житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Броварський район, с.Рожни, вул. Нова, 1 та зобовязати відповідача вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження у вигляді заборони на вказаний житловий будинок, що був зроблений ОСОБА_3 міською державною нотаріальною конторою 05.08.2004р. за № 1220724 на підставі повідомлення Подольського відділення Київбудбанку б/н від 25.10.1968р.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2016 року провадження у справі закрито.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду скасувати в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права і постановити нову ухвалу по суті заявлених вимог.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Вбачається, що ухвалою суду від 20.05.2016 року було відкрито провадження у даній справі.

З метою уточнення позовних вимог і з'ясування належних учасників процесу, позивачу було запропоновано уточнити позовні вимоги і відповідача (відповідачів).

Позивач наполягав на розгляді даного позову як цивільного, предявленого до вказаного ним відповідача і за вказаними ним у позовній заяві вимогами. Пред'явлення позову до вказаного відповідача позивач обґрунтував тим, що відповідач на його думку безпідставно в 2004 році вніс до державного реєстру запис про обтяження про арешт майна, належного його батькові ОСОБА_4 (який помер 07.08.2015р.), в тому числі обтяження у вигляді заборони на житловий будинок, і з такими діями нотаріальної контори позивач не згоден, тобто вважає їх неправомірними і такими, що порушили майнові права його батька, а тепер його як спадкоємця.

Позивач вважав, що не було підстав для внесення даного запису про обтяження, і що необхідно припинити дане обтяження та вилучити з ЄДР відповідний запис про заборону.

Також позивач пояснив, що з даного приводу і з відповідною заявою до зазначеного відповідача він не звертався.

Позивач не уточнив позовні вимоги і не визначив позовні вимоги цивільного характеру, які б могли бути розглянуті в порядку цивільного судочинства згідно ст.15 ЦПК та ст.16 ЦК України.

Таким чином, подана ним позовна заява за формою і за змістом не є цивільним позовом.

В зв'язку з чим, суд вважав, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки виник адміністративний спір, взв'язку з чим закрив провадження у справі.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як роз'яснено вч. 1 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт (по аналогії - заборону), відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідачами у цивільних позовах про зняття арешту (заборони чи іншого обтяження) з майна можуть бути боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт, а в окремих випадках особа, якій передано майно; третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, може бути залучено орган, що виконав відповідні обтяжуючі дії.

З матеріалів справи вбачається, позов обгрунтовується тим, що на майно боржника накладено арешт.

Позивач зазначає себе спадкоємцем майна боржника та вважаючи, що арешт накладено безпідставно просить звільнити майно з-під обтяження.

Таким чином в цій частині, суд передчасно закрив провадження у справі вважаючи, що дані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, що після відкриття провадження у справі, цивільно-процесуальним законом передбачений порядок визначення кола осіб та їх статусу участі у розгляді справи та визначення юридичного формулювання заявленого способу судового захисту.

Крім того, як розяснено ВАСУ в Постанові №8 від 20 травня 2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (п.8), позови до нотаріусів, повязані з проведенням ними певних реєстраційних дій, є справами адміністративної юрисдикції.

Проте у разі пред'явлення у справі кількох вимог, розгляд яких віднесено до юрисдикції різних судів, провадження у справі можу бути закрито лише в частині вимоги, яка заявлена до суду, юрисдикція якого на розгляд таких вимог не поширюється.

Проте як зазначає скаржник пропозицій щодо уточнення позовних вимог і належного відповідача, про які вказано в ухвалі про закриття провадення, він не отримував, також не має їх і оформлених у передбаченому ЦПК України.

Таким чином не визначившись з характером спірних правовідносин, не вчинивши необхідних процесуальних дій, суд передчасно закрив провадження у справі, чим порушив цей порядок вирішення, що відповідно до ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з направленням справи для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2016 рокускасувати, справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді