АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

06 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Соллі-Плюс» в особі директора ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду м.Києва від 12 травня 2016 року

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соллі-Плюс» до Державної казначейської служби України,Кабінету Міністрів України ,Президента України,третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТС» про стягнення коштів ,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 12.05.2016 року у задоволенні данного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Соллі-Плюс» ( далі ТОВ «Соллі-Плюс») в особі директора ОСОБА_1 подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позову у повному обсязі. Посилається на незаконність та необгрунтованість судового рішення, неправильну оцінку обставин та фактичних даних по справі, проігнорування судом повноважень державних органів влади щодо захисту громадян та їх майна,не застосування належних норм права. Вважає,що ,що оскільки держава не забезпечила право на мирне володіння своїм майном, а внаслідок проведення АТО пошкоджено належне товариству майно, з приводу чого товариство звернулося з питання порушення кримінальної справи за ч.2 ст.194 КК України і на підставі ст.55 Конституції України є потерпілою від кримінального злочину особою, то держава в особі відповідачів повинна відшкодувати позивачу вартість збитків в силу ст.1177 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» .

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній,після перерви в судове засідання 06.10.2016 року не з'явився,надіслав заяву про розгляд справи за його відсутност ( а.с.156-157).

Третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТС» просило розглянути справу за відсутності його представника ( а.с.144).

Представник Президента України ОСОБА_3подала письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких просила апеляційну скаргу відхилити,а справу розглянути без її участі.

Представник Кабінету Міністрів України - ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити.

Державна казначейська служба України свого представника для участі в апеляційному розгляді справи не направила,повідомлена н6алежним чином про що свідчить зворотні поштові відправлення: 562, 864 долучені до справи ( а.с.153-154).

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб,що не з'явилися.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку ,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Звертаючись із даним позовом,позивач зазначав,що під час проведення АТО терористами розграбоване та частково зруйновано належний йому на праві власності комплекс та майно, що знаходилося у ньому й тому з Державного бюджету України йому повинна бути відшкодована матеріальна шкода у розмірі 45 638 763.03 грн.,як така,що заподіяну внаслідок кримінального правопорушення (терористичного акту).

Обгрунтовував свої вимоги ст. 1177 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом».

На підтвердження заявлених вимог позивач надав: наказ директора ТОВ «Соллі-Плюс» від 31.12.2014 року про проведення інвентаризації для підтвердження балансу, у зв'язку із підготовкою до складання та здачі річної фінансової звітності та інвентаризаційний опис ( а.с.18-28),сертифікат ( висновок) про настання обставин непереборної сили № 1356 виданий ТПП України ТОВ «ЕТС» ( а.с.29-30);заяву ТОВ «Соллі-Плюс» від 09.03.2016 року на адресу прокуратури Донецької області про вчинення кримінального правопорушення ( а.с.57-58); повідомлення ТОВ «ЕТС» на адресу ГУМВС в Донецькій області про обставини,що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення від 17.12.2014 року ( а.с.32-33); повідомлення Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області директору ТОВ «ЕТС» про початок досудового розслідування за вих.№ 6395 від 24.03.2015 року ; повідомлення слідчого Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_5 на адресу ТОВ «Соллі-Плюс» про реєстрацію заяви товариства у журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення за вих..№7461/401-2016 від 30.03.2016 року ( а.с.59); фотографічні зображення не ідентифікованого об'єкту ( а.с.66-70).

Інших доказів не надано до суду першої інстанції,не подано і під час апеляційного розгляду справи.

Відмовляючи у задоволенні даного позову суд першої інстанції виходив з того,що за відсутності правового акту щодо регулювання питань відшкодування шкоди, завданої терористичним актом юридичній особі, слід виходити із загальних положень щодо відшкодування шкоди та вважав ,що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння шкоди його майну в наслідок терористичного акту, її розміру,обставин її спричинення та наявність причино - наслідкового зв'язку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає їх правильними.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» відшкодування шкоди, заподіяної громадянам терористичним актом, провадиться за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до закону і з наступним стягненням суми цього відшкодування з осіб, якими заподіяно шкоду, в порядку, встановленому законом. Відшкодування шкоди, заподіяної організації, підприємству або установі терористичним актом, провадиться в порядку, визначеному законом.

Закон, який би регулював порядок відшкодування юридичній особі шкоди , заподіяної терористичним актом, не прийнято.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом позивач ТОВ «Соллі-Плюс» є власником будівлі техобслуговування з готелем та пунктом харчування за адресою: м. Донецьк, вул. Софійська, 23Б ,загальною площею 2 109,1 кв.

На підставі договору оренди від 01 вересня 2012 року вказаний майновий комплекс був переданий в оренду третій особі ТОВ «ЕТС».

Згідно з п. 5.2., 5.4 договору оренди ризик знищення майна ТОВ «Соллі-Плюс» покладається на власника відповідно до чинного законодавства.

Станом на 21 травня 2014 року переданий комплекс в оренду складався зі станції технічного обслуговування, готелю, пункту харчування, автостоянки для вантажного транспорту та займав площу 2 218.7 кв.м.

Згідно з Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» . Прийняття цього Указу Президента України зумовило проведення антитерористичної операції(АТО) на сході України. За інформацією Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справи України ( листи від 13 .06.2014 року № 33/2117,від 26.06.2014 року № 12/3-2428,відповідно) 07 квітня 2014 року прийнято рішення щодо проведення антитерористичної операції в Донецькій, Луганській та Харківській областях. У проведенні АТО в установленому порядку задіяні сили і засоби суб'єктів боротьби з тероризмом та інших суб'єктів, відповідно до законів України. При цьому, в ході проведення АТО уповноваженими правоохоронними органами виявляються та розслідуються численні кримінальні правопорушення, які мають ознаки терористичних актів, диверсій, умисних вбивств, захоплень будівель і спору, незаконного заволодіння транспортними засобами, незаконного позбавлення волі, захоплення заручників, блокування і пошкодження об'єктів транспортної системи тощо .

Позивач звернувся до правоохоронних органів з приводу пошкодження та розграбування належного йому майна.

Згідно з повідомленням № 7461/401-2016 від 30.03.2016 року Красноармійського ВП ГУ НП в Донецькій області заява позивача про пошкодження належного товариству майна та вчинення кримінального правопорушення, зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення Красноармійського ВП ГУ НП в Донецькій області за № 1806 від 21.02.2016 року . Крім того, 17.03.2015 року до Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області на підставі постанови про визначення підслідності від 18.02.2015 року ,надійшли матеріали кримінального провадження № 0000128,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.194 КК України ( а.с.59).

В силу ст.55 Конституції України позивач ,як юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, є потерпілою особою .

На даний час слідчі дії тривають,кримінальне провадження не завершене.

Відповідно до інвентаризаційної відомості станом на 31 грудня 2014 року вартість немайнового комплексу ТОВ «Соллі-Плюс» становила 39 815 691 грн. 33 коп., вартість матеріальних цінностей, які знаходились в приміщенні комплексу - 5 823 071 грн. 70 коп., а всього 45 638 763 грн. 03 коп.

Саме таку суму просить стягнути з відповідачів позивач,посилаючись на знищення переліченого майна.

Разом із цим позивачем не доведено ,а судом першої інстанції не встановлено факт повного знищення майна.

З наданого представником позивача та оглянутого судом відеозапису із флеш-носія убачалось пошкодження майнового комплексу, а не його знищення. До того ж з нього не можна зробити беззаперечний висновок про те ,що це майновий комплекс належний позивачу.

Крім того,саме про пошкодження,а не знищення майна йшлося і у заяві позивача про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень п. 3 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 69 від 11 серпня 1994 року, встановлено перелік підстав, коли проведення інвентаризації, зокрема, основних засобів є обов'язковим. Так, проведення інвентаризації є обов'язковим у тому числі у разі техногенних аварій, пожежі чи стихійного лиха (надзвичайні події). Обов'язковість проведення інвентаризації після закінчення наведених подій встановлена і п. 12 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою КМУ від 28 лютого 2000 року.

Зокрема, при виявленні пошкоджень повинна бути створена комісія для розслідування причин та наслідків події, згодом проводиться інвентаризація майна підприємства, складається акт про подію, в якому відображаються фактичні причини події. У свою чергу, в актах та протоколі інвентаризації вказується про перелік пошкодженого або знищеного майна, його вартість. У разі якщо на підприємстві внаслідок дій, пов'язаних із проведенням антитерористичної операції, відбулась пожежа, яка виникла, як приклад, через потрапляння снарядів до приміщень суб'єкта господарювання, правильним є підтвердження такого випадку актом про пожежу. Положенням п. 7 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2030 від 26 грудня 2003 року, встановлено, що документом, який засвідчує факт пожежі, є акт, що підписується комісією, до складу якої входить не менш як три особи, у тому числі представник територіального органу ДСНС, представник адміністрації (власник) об'єкта, потерпілий. При цьому наказом МНС України № 119 від 15.03.2004 р. затверджено форму такого акта про пожежу, до якого вносяться відомості, зокрема, про дату, час, місце виникнення пожежі, опис знищеного та пошкодженого майна, прямі та побічні збитки від пожежі, причину пожежі.

Доказів на підтвердження тому, що була створена відповідна комісія для розслідування причин та наслідків події,складений акт про подію та вчинено інші вищезазначені дії позивачем не надано.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 1002-р було затверджено План заходів з організації відновлення пошкоджених (зруйнованих) об'єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем забезпечення життєдіяльності на території Донецької та Луганської областей, яким було передбачено, зокрема:

- забезпечення роботи місцевих штабів з питань, пов'язаних з відновленням інфраструктури та життєдіяльності населених пунктів Донецької та Луганської областей, на рівні районів і міст обласного значення Донецької та Луганської областей (виконавці: Державне агентство з питань відновлення Донбасу, Мінрегіон, Мінінфраструктури, інші заінтересовані центральні органи виконавчої влади, місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування);

- забезпечення визначення обсягу руйнувань, обстеження несучої здатності будівель, що потребують першочергового відновлення, об'єктів інфраструктури, виготовлення відповідної проектної документації (виконавці: Державне агентство з питань відновлення Донбасу, Мінрегіон, Мінінфраструктури, місцеві штаби, місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування (за згодою).

На виконання цього розпорядження Кабінету Міністрів головою Донецької обласної державної адміністрації видано розпорядження від 05.01.2015 року № 1 «Про створення штабу з організації відновлення об'єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем життєзабезпечення населених пунктів Донецької області», яким створено штаб з організації відновлення об'єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем життєзабезпечення населених пунктів Донецької області та головам райдержадміністрацій, міським головам було доручено створити та забезпечити роботу місцевих штабів з питань, пов'язаних з відновленням інфраструктури та життєдіяльності населених пунктів Донецької області на відповідній території; організувати роботу зі складання переліку пошкоджених (зруйнованих) об'єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем життєзабезпечення на відповідній території та розробки проектно-кошторисної документації, отримання експертних висновків для подання на розгляд штабу.

Проте, обстеження об'єктів власності позивача ,відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 1002-р, розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації від 05.01.2015 року № 1 12 вересня 2014 року не проводилося й беззаперечні докази тому,що пошкодження майна відбулося саме внаслідок проведення АТО не надані.

Встановлені у справі обставини та надані позивачем докази не дають підстав зробити висновок, що шкода завдана позивачу, завдана саме внаслідок кримінального правопорушення, оскільки ні досудовим слідством, ні судом процесуальні рішення стосовно цього не приймалися.

З огляду на викладене колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Соллі-Плюс» в особі директора ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 757/11223/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796 /9082 /2016

Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.