Провадження № 2/520/4968/16
УХВАЛА

про забезпечення позову

30 вересня 2016 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом АТ «Регіональний інвестиційний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС», Товариства з обмеженою відповідальністю «БС ТС ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «АОТ ІНВЕСТ» та компанії «ІМПЕКС ФФ ЛЛПІ» про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з наведеним позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в загальному розмірі 222207,70 дол. США, що обґрунтовується позивачем неналежним виконанням відповідачами їх зобовязань за укладеними між сторонами спору договором позики №А-04/902 та забезпечувальними до нього договорами.

Одночасно з позовом до суду надійшла заява представника позивача про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на приналежну відповідачу ОСОБА_1 квартиру №240а в будинку по вул. Фонтанська дорога №16/8 у м. Одесі, загальною площею 75,8 кв.м., житловою площею, 55,6 кв.м., що вмотивована тим, що за час вирішення справи вказаний відповідач може вжити заходів з приховування свого дійсного майнового стану та відчуження приналежного йому майна, що у наступному, у випадку ухвалення судом можливого рішення про задоволення позову істотним сином ускладнить його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову формально відповідає приписам та вимогам, встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному, після відкриття провадження у справі, розгляду.

Так, з наданих суду письмових пояснень та відомостей вбачається наступне.

На вирішенні суду перебуває спір між АТ «Регіональний інвестиційний банк» з однієї сторони та ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС», Товариством з обмеженою відповідальністю «БС ТС ЛТД», Товариством з обмеженою відповідальністю «АОТ ІНВЕСТ» та компанії «ІМПЕКС ФФ ЛЛПІ», - з іншої, щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №А-04/902, яка випливає з неналежного виконання позивальником та поручителями їх зобовязань та складає 222207,70 дол. США.

При цьому сам факт звернення позивача до суду з вказаним позовом свідчить про наявність між сторонами спірних відносин які мають бути врегульовані у судовому порядку.

Разом суд зазначає, що у випадку задоволення позову, вимоги позивача у наступному можуть бути задоволені за рахунок реалізації приналежного відповідачам майна.

Згідно Інформаційної довідки від 03.08.2016 року №66858836, за відповідачем ОСОБА_1, зареєстровано право власності на квартиру 240а в будинку по вул. Фонтанська дорога №16/8 у м. Одесі, загальною площею 75,8 кв.м., житловою площею, 55,6 кв.м., на яку представник позивача просить суд накласти арешт.

Наведені вимоги представника позивача про обтяження приналежного відповідачу ОСОБА_1 майна кореспондує положенням п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України та розясненням, що надані Пленумом Верховного Суду України у п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, про те що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Такі засади поширюються як на вирішення справи по суті, так і на вирішення окремих процесуальних питань.

Таким чином виходячи з наведених обставин та правових положень, зважаючи на надані у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9, за якими наголошено про те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо тимчасового обтяження наведеної квартири шляхом накладення на неї арешту.

Разом з тим суд розяснює представнику відповідача, що за його заявою суд, у наступному, може змінити або скасувати захід забезпечення позову, у випадку, коли дійде до висновку про обґрунтованість відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру №240а в будинку по вул. Фонтанська дорога №16/8 у м. Одесі, загальною площею 75,8 кв.м., житловою площею, 55,6 кв.м., що належить ОСОБА_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Прохоров П. А.