АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 667/8543/14-ц Головуючий в І інстанції Скорик С.А.
Номер провадження 22-ц/791/1175/16 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«16» травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоЦуканової І.В.
суддів:Вейтас І.В.,
Склярської І.В.
секретарГуров Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 09 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, посилаючись на те, що в період з травня 2010 року по листопад 2012 року,уввівши позивача в оману, останній отримав від нього банківськими переказами з м. Донецьк на свій картковий рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Приватбанк» гроші в сумі 136 600 грн. ( 21 700 гривень у 2010 р., 30 700 гривень у 2011р., 84 200 гривень у 2012 р.). Враховуючи те, що неправомірними ( злочинними) діями відповідача позивачеві спричинено матеріальні збитки на суму 136 600 грн., посилаючись на ст.1166 ЦК,1177 ЦК України, просив суд стягнути з ОСОБА_6 на свою користь 136 600 грн. матеріальних збитків та судові витрати.

В уточнених позовних вимогах позивач послався на наявність договірних відносин (договір позики) з відповідачем, за яким він надав в борг відповідачеві грошові кошти на загальну суму 136 600 грн., про що свідчать надані до суду копії чеків про банківські перекази на ім'я ОСОБА_6 на вищевказану суму та ухвала слідчого судді Новотроїцького районного суду Херсонської області, в якій зазначено, що ОСОБА_6 не заперечував тієї обставини, що отримував гроші від позивача. Інші покази ОСОБА_6, які мають місце в цій же ухвалі суду, про те, що на отриманні від позивача кошти він вирощував для нього овочі, за твердженнями позивача, є брехливими, тому суд не повинен брати їх до уваги. Просив суд стягнути з ОСОБА_6 на користь позивача суму боргу в розмірі 136 600 грн. та судові витрати.

Рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона від 09 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суму боргу 136 600 гривень та всі судові витрати, понесенні позивачем по справі.

В судове засідання апеляційного суду відповідач не з'явився.

Заслухавши доповідача, позивача (в режимі відеоконференції), перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики), або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Догорів позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З наданих позивачем копій банківських чеків вбачається, що через термінали Приватбанку в м. Донецьк мали місце поповнення банківського рахунку на ім'я ОСОБА_6 на суму 105 470 грн., в т.ч. протягом 2010р. - на суму 17 270, 00 грн., протягом 2012 р. - на суму 88 200,00 грн. ( а.с. 3-11).

Оскільки позивачем не надано жодних доказів того, між ним та відповідачем було укладено договір позики ( письмовий договір або розписка), в якому було б визначено кількість грошових коштів, які надавалися в позику, строк та порядок їх повернення позикодавцеві, а надані позивачем чеки не є доказами того, що між сторонами було укладено саме договір позики, а позивачем не доведено обов'язок відповідача повернути отриманні грошові кошти у визначений договором час, або за вимогою позикодавця, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 про повернення боргу за договором позики є незаконними, необґрунтованими і не підлягаючими задоволенню.

При цьому суд дав належну оцінку ухвалі слідчого судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 14.10.2014 року, з якої вбачається, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_6 не заперечував факт того, що отримував від ОСОБА_5 грошові кошти на вирощування в 2010 - 2012 р.р. бахчових культур для громадянина ОСОБА_5, за що останній перерахував йому грошові кошти.

Крім того в зазначеній ухвалі, яка є письмовим доказом у справі, зазначено, що громадянка ОСОБА_7 пояснила, що за усною домовленістю здавала ОСОБА_5 земельну ділянку в оренду і кошти від зібраного врожаю вони ділили навпіл. ( а.с. 32-34).

Такі висновки суду відповідають обставинам справи, підтверджуються дослідженими судом доказами, ґрунтуються на вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про доведеність факту отримання відповідачем в позику 136 600, 00 грн., як підтвердження укладення між сторонами договору позики, оскільки з копії наданих чеків не вбачається, що відправником коштів є позивач, а також не зазначено умови отримання та повернення відповідачем коштів.

В ухвалі слідчого судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 14.10.2014 р., на яку посилається ОСОБА_5 як на доказ своїх позовних вимог, не зазначено, яку саме суму ОСОБА_6 отримав від позивача.

Крім того, в тексті зазначеної ухвали відтворено зміст пояснень ОСОБА_5 в судовому засіданні про відсутність між ним та ОСОБА_6 цивільно- правових відносин, оскільки останній мав прямий умисел заволодіти його, ОСОБА_5, коштами, що узгоджується з текстом первісної позовної заяви ОСОБА_5 в даній справі про заподіяння діями відповідача шкоди внаслідок вчинення злочину. ( а.с.28-29), а не внаслідок невиконання зобов'язань за договором позики.

Оскільки ухвалою судді апеляційного суду Херсонської області від 05.04.2016 р. відстрочено ОСОБА_5 сплату судового збору в сумі 1502,60 грн. до ухвалення рішення у справі судом апеляційної інстанції , то згідно ч.2 ст.82, ч.1 ст.304 ЦПК України з позивача слід стягнути у дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 303,308,315, п.1ч.1 ст.307 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір у доход держави 1502,60 грн. (р/р 0002, МФО0852010, , отримувач УДКСУ у м.Херсоні, банк ГУДКУ у Херсонській області, ККДБ 22030101)

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Цуканова

Судді: І.В.Вейтас

І.В.Склярська