У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 травня

2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом та просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є спадкоємцем зазначено майна, що належало ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Чугуївської міськради 25 жовтня 1990 року. Позивач зазначав, що фактично прийняла спадщину, але не має можливості набути її в порядку передбаченому

ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки не зберігся оригінал правового документа на житловий будинок. Іншими спадкоємцями ОСОБА_7 є відповідачі по справі, але вони в установленому законом порядку спадщину не прийняли та не бажають її приймати.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 15 березня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2016 року закрито провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Не погодившись із ухвалою апеляційного суду Харківської області від

31 травня 2016 року, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім цього, ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судового рішення є поважними, клопотання ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги та закриваючи провадження по справі, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що позов ОСОБА_3 заявлено щодо визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. До участі у справі в якості відповідачів залучено спадкоємців померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Суд апеляційної інстанції зазначав, що ОСОБА_2 не є спадкоємцем померлого будь-якої черги та оскаржуваним ним рішення питання про його права та обов'язки не вирішувалось. Щодо приєднаного до апеляційної скарги копії нотаріально посвідченого попереднього договору від 23 жовтня 2008 року, який укладався ним з ОСОБА_4, то зазначена обставина може бути підставою для його звернення до суду з окремим самостійним позовом.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту ухвали апеляційного суду Харківської області від 31 травня

2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2016 року

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна