Справа №293/800/16-ц
Провадження № 4-с/293/3/2016
УХВАЛА

14 грудня 2016 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Васильчука С.Ф.

секретаря Тишкевич К.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду iз вищезазначеною скаргою про визнання дій державних виконавців Черняхівського районного відділу ДВС ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо винесення постанови про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 1020,00 грн., постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 05.08.2016 року у сумі 50 грн. та вимогу про стягнення з нього штрафу у розміррі 340 грн. неправомірними та про скасування даних постанов та вимоги. В обґрунтування скарги зазначив, що при винесенні постанови про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 1020 грн., витрат на проведення виконавчих дій у розмір 50 грн. та вимоги про сплату штрафу у сумі 340 грн. державним виконавцем не було дотримано вимог законодавства України. Дані дії державного виконавця скаржник вважає неправомірними, оскільки жодних виконавчих дій примусового характеру не вчинялось, так як виконавче провадження було спочатку зупинено, а після його поновлення він був відсутній за місцем проживання, оскільки перебував на лікуванні. Після отримання постанови про відновлення виконавчого провадження він передав державному виконавцю ключі від квартири і при цьому не чинив будь-яких перешкод, що свідчить про його добровільне виконання рішення суду. Щодо накладення відносно нього штрафу у розмірі 340 грн., то вважає дану вимогу незаконною, оскільки при накладенні штрафу його обов'язково повинно бути ознайомлено з постановю про накладення такого штрафу, а також те, що штраф не може мати місця, оскільки рішення суду фактично ним виконано. У звязку з цим просив визнати дії державних виконавців Шмаюна І.В. та Білошицького В.О. неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Шмаюна І.В. від 22.07.2016 року та 05.08.2016 року про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 1020 грн. та витрат на проведення виконавчих дій від 05.08.2016 року у розмрі 50 грн., та скасувати вимогу №3445 від 10.08.2016 року про накладення штрафу у розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлену скаргу підтримав, просив її задовольнити з викладених в ній підстав.

Державні виконавці Черняхівського районного відділу державної виконавсої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2В, та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, хоча і були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого документу: виконавчий лист №293/1870/14-ц від 30.12.2015 року за яким ОСОБА_1 зобов'язано не чинити спротив ОСОБА_4 у користуванні квартирою №1 по вул. Сонячній 10-А в смт. Черняхів Житомирської області., та надано боржнику строк для добровільного його виконання.

19.01.2016 року виконавче провадження зупинено.

20.07.2016 року постановою державного виконавця на підставі ухвали Черняхівського районного суду Житомирської області від 01.02.2016 року, яка надійшла до відділу ДВС 18.07.2016 року, виконнавче провадження відновлено. 22.07.2016 року копію даної постанови направлено боржнику для відома. Цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 1020 грн. за невиконання рішення суду у встановлений строк відповідно до постанови від 13.01.2016 року, та зокрема, 05.08.2016 року постановою державного виконавця з боржника стягнуто 50 грн. витрат, понесених при проведенні примусових виконавчих дій (а.с.6,7,8).

Із копії санаторно-курортної путівки вбачається, що ОСОБА_1 в період з 10.07.2016 року по 27.07.2016 року як інвалід-чорнобилець перебував на лікуванні в м.Трускавець (а.с.13).

08.08.2016 року ОСОБА_1 від державного виконавця, до якого він звернувся по приїзді з місця проходження лікування, стало відомо про поновлення виконавчого провадження та накладення на нього виконавчого збору та витрат.

09.08.2016 року за місцем проживання боржника ОСОБА_1, за його участю, за участю державного виконавця, двох понятих та стягувача, на виконання рішення суду та ухвали про його роз'яснення, боржником було передано ключі від квартири та не чинилося останнім при цьому будь-яких перешкод, що стверджується актом державного виконавця від 09.08.2016 року (а.с.9).

Так у відповідності до змісту вимоги державного виконавця Шмаюна І.В. за №3445 від 10.08.2016 року вбачається , що виконання рішення суду про вселення полягає у звільненні будь-якої із кімнат квартири АДРЕСА_1, а тому за невиконання законних вимог державного виконавця без поважних причин, ОСОБА_1 зобов'язано сплатити штраф у розмрі 340 грн. та у строк до 16.08.2016 року на виконання рішення суду звільнити від особистих речей будь-яку із кімнат квартири АДРЕСА_2.

Вказані обставинами сторонами не оспорюються.

В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права.

Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 2 квітня 2012 р. за № 489/20802(далі Інструкція) встановлено порядок організації виконання рішення суду у примусовому порядку та ряд дій, яких державний виконавець повинен неухильно дотримуватись при вжитті заходів примусового виконання рішень (ст.ст. 5,11, 52,55,57 Закону та п.п 3.12, 11.1, 13.3 Інструкції).

Відповідно до ст. 25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У відповідності до ст. 36 Закону у разі зупинення виконавчого провадження, виконавчі дії, впродовж строку, на який зупинено виконавче провадження, не проводяться та відповідно жодних заходів примусового виконання рішення зі стягнення виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій також не проводиться.

Статтею 28 Закону встановлено, що виконавчий збір стягується з боржника незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим законом.

Однак відповідно до правової позиції Верховного Суду України, які були викладені в рішенні від 06.07.2015 року по цивільній справі №6-785цс15, що є обовязковою для застосування судами усіх інстанцій у відповідності до положень ст. 360-7 ЦПК України, встановлено, що виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником у встановлений для цього термін рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії спрямовані на примусове виконання.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії,…державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ст. 89 Закону).

З огляду на викладене, враховуючи те, що у строк, наданий для добровільного виконання рішення суду виконавче провадження було зупинено, при його відновленні та направленні постанови про відновлення виконавчого провадження боржнику, останній з поважних причин був відсутній за місцем свого проживання та не мав можливості вчасно її отримати та виконати, державним виконавцем жодних доказів вчинення ним дій спрямованих на примусове виконання рішення суду не надано, а також те, що державний виконавець, ставлячи вомогу перед боржником про сплату штрафу за невиконання рішення суду, не дотримався вимог чинного законодавства при його накладенні, та доказів, які б це спростовували не надав, суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови державного виконавця Шмаюна І.В від 22.07.2016 року та 05.08.2016 року та вимогу про сплату штрафу від 10.08.2016 року слід скасувати, а дії державного виконавця щодо винесення даних постанов та вимоги визнати неправомірними .

Крім того, керуючись п.14 Постанови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року за №6, розділом VII ЦПК України, Законом України "Про судовий збір" (частина перша статті 3), встановлено, що сплата судового збору по даній категорії справ не передбачена, будь-які інші судові витрати,

повязані з розглядом справи, відсутні, а тому суд приходить до висновку, що будь-яких підстав для стягнення

судових витрат, повязаних з розглядом справи при задоволенні скарги заявника з Черняхівського районного відділу ДВС, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.383, 386-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити .

Визнати дії державного виконавця Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо винесення постанов від 22.07.2016 року, 05.08.2016 року та вимоги від 10.08.2016 року відносно ОСОБА_1 неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 22.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 1020,00 грн.

Скасувати постанову державного виконавця Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 05.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн.

Скасувати вимогу №3445 від 10.08.2016 року про накладення штрафу в розмірі 340 грн. та встановлення нового строку щодо виконання рішення суду про вселення, а саме: звільнити від особистих речей будь-яку із кімнат квартири АДРЕСА_2.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляцшної скарги до Апелящйного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апелящйна скарга подаеться протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий- суддя: С.Ф. Васильчук

Копія: вірно

Суддя: