У Х В А Л А

іменем україни

18 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Дербенцевої Т. П., Попович О. В.,

Остапчука Д. О., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Обслуговуючого кооперативу «Житлобуд-Люкс», третя особа - Приватне підприємство «Приватбуд-А», про визнання недійсними договорів, свідоцтв про право власності, витребування майна та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 27 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом, у якому зазначали, що відповідно до умов договорів про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва від 04 січня 2007 року № 2, укладеного між ОСОБА_7 та Приватним підприємством «Приватбуд-А» (далі - ПП «Приватбуд-А»), права вимоги за яким отримала ОСОБА_3, та від 21 липня 2009 року № 38, укладеного між ОСОБА_4 та ПП «Приватбуд-А», ними було повністю сплачено вартість проінвестованих квартир, а саме: № 7 проектною загальною площею 68 кв. м та № 15 проектною загальною площею 60,91 кв. м, у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з договором про передачу майна та акта приймання-передачі майна, укладеного 15 грудня 2012 року між ПП «Приватбуд-А» та Обслуговуючим кооперативом «Житлобуд-Люкс» (далі - ОК «Житлобуд-Люкс»), майнові права, зокрема на об'єкт незавершеного будівництва, - житловий будинок по АДРЕСА_1, перейшли до ОК «Житдюбуд-Люкс», у прийнятті до членів якого позивачам було відмовлено із посиланням на необхідність сплати додаткових грошових коштів відповідно до рішення зборів кооперативу.

30 грудня 2013 року та 04 січня 2014 року між ОК «Житлобуд-Люкс» та ОСОБА_6 і ОСОБА_5 відповідно були укладені договори № № 46, 47 про дольову участь у фінансуванні будівництва житлового будинку, на підставі яких останні сплатили вартість квартир № № 9, 11 та у квітні 2014 року оформили право власності на них, чим порушили права позивачів на нерухомість, вартість якої була повністю ними сплачена до передачі майнових прав відповідачам на вказані квартири.

Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням уточнень, просили визнати недійсними договори № № 46, 47 про дольову участь у фінансуванні житлового будинку, укладені 30 грудня 2013 року та 04 січня 2014 року між ОК «Житлобуд-Люкс» та ОСОБА_6 і ОСОБА_5 відповідно; визнати недійсними свідоцтва про право власності на квартири № № 9, 11 у будинку АДРЕСА_1, видані на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_5; витребувати у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на їх користь вказані квартири та визнати за ними право власності на спірні квартири.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 27 серпня 2015 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано недійсними договори № № 46, 47 про дольову участь у фінансуванні житлового будинку, укладені 30 грудня 2013 року та 04 січня 2014 року між ОК «Житлобуд-Люкс» та ОСОБА_6 і ОСОБА_5 відповідно.

Визнано недійсними свідоцтва про право власності на квартири № № 9, 11 у будинку АДРЕСА_1, видані на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_5

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просять скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі у суді не довели обставин, на які посилались на обґрунтування своїх вимог, оскільки останні не зареєстрували своє право власності на спірні квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та не вступили до ОК «Житлобуд-Люкс» для отримання у власність проінвестованих квартир.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що оскільки позивачі на підставі договорів про дольову участь у фінансуванні будівництва здійснили стовідсоткову проплату спірних квартир до укладання основних договорів, то укладання договорів про дольову участь у будівництві житлового будинку ОК «Житлобуд-Люкс» з відповідачами та реєстрація за останніми права власності на спірні квартири є порушенням майнових прав позивачів на проінвестовані квартири.

Судами встановлено, що 04 січня 2007 року між ПП «Приватбуд-А» в особі директора підприємства ОСОБА_8 та ОСОБА_7 укладено договір № 2 про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва - квартири № 7, 2-й поверх, проектною загальною площею 68 кв. м, у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, планове закінчення будівництва якого 2-й квартал 2009 року.

21 липня 2009 року між ПП «Приватбуд-А» в особі директора підприємства ОСОБА_8 та ОСОБА_4 укладено договір № 38 про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва - квартири № 15, 3-й поверх, блок-секції № 1, проектною загальною площею 60,91 кв. м, у вказаному житловому будинку.

На підставі договору про відступлення права вимоги від 11 травня 2011 року зі змінами, внесеними до цього договору, ОСОБА_7 передала ОСОБА_3 свої права кредитора за договором № 2 про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва - квартири № 7, 2-й поверх, загальною площею 62,09 кв. м, у 45-ти квартирному житловому будинку по АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою, виданою ПП «Приватбуд-А» від 29 грудня 2010 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 100 % оплатили проінвестовані квартири № 7 та № 15 у житловому будинку по АДРЕСА_1.

На підставі договору про передачу майна від 15 грудня 2012 року, укладеного між ПП «Приватбуд-А» та ОК «Житлобуд-Люкс», об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за будівельною адресою: АДРЕСА_1, розташований за вказаною адресою будівельний майданчик, будівельні матеріали, затрачені на будівництво вказаного житлового будинку, та оригінал проектної документації на будівництво передано ОК «Житлобуд-Люкс» (а. с. 14, т. 1).

Протоколом № 15 зборів членів ОК «Житлобуд-Люкс» від 29 грудня 2013 року вирішено прийняти в члени кооперативу ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації завершення будівництва 45-ти квартирного житлового будинку з творчими майстернями за адресою: АДРЕСА_2 категорія, код 1122.1, зареєстровано Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 13 березня 2014 року № ТП84. Визнано закінчений будівництвом об'єкт готовим до експлуатації.

Згідно з договорами № № 46, 47 про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва, укладеними 30 грудня 2013 року та 04 січня 2014 року між ОК «Житлобуд-Люкс» та ОСОБА_6 і ОСОБА_5 відповідно, кооператив зобов'язався надати ОСОБА_6 право володіння та користування квартирою № 11, загальною площею 60,91 кв. м, на третьому поверсі у 10-ти поверховому 45-квартирному житловому будинку з творчими майстернями, що знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 - квартиру № 9, загальною площею 62,09 кв. м, на другому поверсі вказаного житлового будинку.

09 та 10 квітня 2014 року ОСОБА_6 і ОСОБА_5 зареєстрували своє право власності на вказані квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримали свідоцтва про право власності на квартири № № 9, 11 у будинку № 6в по АДРЕСА_1.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що укладання договорів про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва ОК «Житлобуд-Люкс» з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 відповідно та реєстрація за останніми права власності на спірні квартири є порушенням майнових прав позивачів, які здійснивши 100 % оплату цих квартир відповідно до умов договорів про дольову участь у будівництві, укладених із ПП «Приватбуд-А», набули майнові права на цю нерухомість.

Такі висновки апеляційного суду ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційним судом не перевірено та не зазначено в рішенні про ідентичність квартир щодо яких було укладено інвестиційні договори з позивачами та квартир, які були передані у власність відповідачам, - безпідставні, оскільки ці обставини були предметом дослідження в судах, а доказів того, що спірні квартири розташовані в іншому будинку по АДРЕСА_1 та по своїй суті є іншими об'єктами, ніж ті, щодо яких позивачі набули майнові права, не надано.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального права, а доводи скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на рішення суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає рішення суду без змін.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

О. В. Попович

В. О. Савченко