Справа № 369/3693/16-ц
Провадження № 2/369/2082/16
02.11.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Волчко А.Я.
за участю секретаря: Ведмеденко Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-
У квітні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовувавтим, що 09 червня 2009 року помер батько позивача - ОСОБА_5, по підтверждується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 150586 виданим 10 червня 2009 року Виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов будинок номер 182, який розташований по вулиці Київська в селі Горенка Києво-Святошинського району Київської області.
Спадщина позивачем та відповідачами прийнята в установлений законом строк, іхтяхом подачі заяв до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, з приводу чого заведено спадкову справу № 528 за 2009 рік до майна померлого.
08.05.2015 року нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про гзаво на спадщину за заповітом на житловий будинок під № 182 по вулиці Київська в селі Горенка, в зв'язку з ненаданням правовстановлювальних документів на вказане спадкове майно.
12.02.2016 року Києво-Святошинським районним судом було винесено рішення, яким визнано:за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою вул. Київська, 182 в с. Горенка, Києво-Святошинського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 09 червня 2009 року;за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою вул. Київська, 182 в с. Горенка, Києво-Святошинського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 09 червня 2009 року;
Відповідно п.3.1. ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і хрнмінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду пивільних справ про спадкування до компетенцій виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні(УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування : азначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку жилого фонду сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунпоспуг України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).
Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Таким чином, спадкодавцем дотримано всіх вимог чинного на той час законодавства щодо набуття права власності на житловий будинок.
Вищезазначений будинок було побудовано (відповідно технічному паспорту) в 1973 році.
Належність ОСОБА_5 будинку № 182 по вулиці Київська у селі Горенка Києво-Святошинського району Київської області підтверджується:
- копією з рішення виконкому від 19.02.1993 року за №7.
-технічним паспортом;
Тому просив визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини житлового будинку (житловою площею 67,3 кв.м, загальною площею 111,7 кв.м) під літ.А, прибудова під літ.а, веранда під літ.а1, прибудова під літ.а2, тамбур під літ.аЗ, з надвірними будівлями: ганок, погребиця під літ.Б, погріб під /Б, сарай під літ.В, вбиральня під літ.Т, огорожа - №1, №4, №5, №8, ворота /хвіртка - №6, хвіртка №7, яма обладнана І, свердловина II, що знаходяться по вулиці Київська, №182 у селі Горенка Києво-Святошинського району Київської області в порядку спадкування за законом після померлого 09 червня 2009 року батька ОСОБА_5.
Позивач в судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_7 звернулася до суду з проханням слухати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала, просив їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином.
Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином, надіслали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти задовлення позову не заперечували.
За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку у натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Додатково цивільне законодавство визначає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів.
Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як вбачається із матеріалів справи, 09 червня 2009 року помер батько позивача - ОСОБА_5, по підтверждується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 150586 виданим 10 червня 2009 року Виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов будинок номер 182, жий розташований по вулиці Київська в селі Горенка Києво-Святошинського району Київської області.
Спадщина позивачем та відповідачами прийнята в установлений законом строк, іхтяхом подачі заяв до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, з приводу чого заведено спадкову справу № 528 за 2009 рік до майна померлого.
08.12.2015 року нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про гзаво на спадщину за заповітом на житловий будинок під № 182 по вулиці Київська в селі Горенка, в зв'язку з ненаданням правовстановлювальних документів на вказане спадкове майно.
12.02.2016 року Києво-Святошинським районним судом було винесено рішення, яким визнано:за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою вул. Київська, 182 в с. Горенка, Києво-Святошинського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 09 червня 2009 року;за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою вул. Київська, 182 в с. Горенка, Києво-Святошинського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 09 червня 2009 року.
Відповідно п.3.1. ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і хрнмінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду пивільних справ про спадкування до компетенцій виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні(УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування: зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку жилого фонду сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунпоспуг України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).
Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Таким чином, спадкодавцем дотримано всіх вимог чинного на той час законодавства щодо набуття права власності на житловий будинок.
Вищезазначений будинок було побудовано (відповідно технічному паспорту) в 1973 році.
Належність ОСОБА_5 будинку № 182 по вулиці Київська у селі Горенка Києво-Святошинського району Київської області підтверджується:
- копією з рішення виконкому від 19.02.1993 року за №7;
- технічним паспортом;
- будинковою книгою.
Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків t спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця).
Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за їаконом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після їого смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також; у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 07.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків, Кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
За приписами ст. 3 ЦПК України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі і визнання права. Тобто, за змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, що відображено в ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України.
Відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За приписами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.
Докази, що спростовують даний висновок суду, станом на час розгляду справи відсутні.
Керуючись до ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1220, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270, 1274, 1275 ЦК України, Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 58, 124 Конституції України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини житлового будинку (житловою площею 67,3 кв.м, загальною площею 111,7 кв.м) під літ.А, прибудова під літ.а, веранда під літ.а1, прибудова під літ.а2, тамбур під літ.аЗ, з надвірними будівлями: ганок, погребиця під літ.Б, погріб під /Б, сарай під літ.В, вбиральня під літ.Т, огорожа - №1, №4, №5, №8, ворота /хвіртка - №6, хвіртка №7, яма обладнана І, свердловина II, що знаходяться по вулиці Київська, №182 у селі Горенка Києво-Святошинського району Київської області в порядку спадкування за законом після померлого 09 червня 2009 року батька ОСОБА_5.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення подається протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.Я. Волчко