Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Бисаги Т. Ю., Куцина М. М.

з участю секретаря Шукаль О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якого діє його представник ОСОБА_2, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2016 року по справі за позовом ПАТ КБ "Правекс-Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» предявив позов до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 31 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1589-030/08 Р на суму 50 085 грн. під 21, 49 % річних терміном до 31 жовтня 2012 року для своєчасної оплати вартості автомобіля та сплати страхових платежів.

В забезпечення виконання умов кредитного договору, 31 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1589-030/08 Р, за умовами якого останній поручився нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобовязань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом.

Своїх зобовязань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними грошима позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17 червня 2015 року у нього утворилася заборгованість перед банком в розмірі 40 946, 40 грн. З них:

27 117 грн. борг по кредиту;

8462, 64 грн. борг по відсотках;

5366, 76 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту.

У звязку з цим позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» 40 946, 40 грн. боргу по кредиту.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» 40 946, 40 грн. боргу по кредиту № 1589-030/08 Р від 31.10.2008 року.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові щодо нього з підстав пропущення строку позовної давності. Скаржник вважає, що строк позовної давності закінчився 31 жовтня 2015 року, а отже у суду не було підстав для стягнення з нього боргу по кредиту.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов щодо стягнення боргу з позичальника ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що останній належним чином не виконав умови кредитного договору та допустив заборгованість по кредиту в розмірі 40 946, 40 грн. При цьому, питання щодо строку позовної давності до цих вимог судом не вирішувалося. У звязку із цим апеляційний суд констатує наступне.

Разом з тим суд першої інстанції не звернув уваги на строк закінчення кредитного договору та не застосував до даних правовідносин наслідки його спливу.

При таких обставинах рішення в частині стягнення боргу з позичальника ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

З матеріалів справи слідує, що 31 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1589-030/08 Р на суму 50 085 грн. під 21, 49 % річних терміном до 31 жовтня 2012 року для своєчасної оплати вартості автомобіля та сплати страхових платежів.

Своїх зобовязань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними грошима позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17 червня 2015 року у нього утворилася заборгованість перед банком в розмірі 40 946, 40 грн. З них:

27 117 грн. борг по кредиту;

8462, 64 грн. борг по відсотках;

5366, 76 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

В даній справі встановлено, що згідно з умовами кредитного договору кредит надано строком до 31 жовтня 2012 року, в той час як з позовом банк звернувся 27 листопада 2015 року, тобто по спливу встановленого законом трьохрічного строку позовної давності.

У задоволенні позовних вимог щодо поручителя ОСОБА_3 було відмовлено у звязку з припиненням дії договору поруки. У цій частині рішення не оскаржено.

З матеріалів справи слідує, що судом першої інстанції справу розглянуто за участі відповідача поручителя ОСОБА_3, однак без участі відповідача позичальника ОСОБА_1 В матеріалах справи відсутні належні докази повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, отже останній не мав змогу подати суду заяву про застосування строку позовної давності, подав таку у суді апеляційної інстанції, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст. 309, ст.ст.313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якого діє його представник ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 Ю на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором № 1589/030/08Р від 31 жовтня 2010 року в розмірі 40 946, 40 грн., а також в частині стягнення судового збору скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий:

Судді: