АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 662/561/16-ц Головуючий в суді I інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 22-ц/791/1883/16 Доповідач: Склярська І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

ОСОБА_2,

секретар Сікора О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «ОСОБА_3» на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 07 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «ОСОБА_3» про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що працівники банку ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вчинили розкрадання її коштів при виконанні трудових обовязків, що підтверджується вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року із змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року, яким останні засуджені за ст. 191 ч.5 КК України. Враховуючи, що на підставі рішення суду першої інстанції їй було відшкодовано матеріальну шкоду лише в лютому 2015 року, винними діями працівників їй завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивачка зазнала у звязку з втратою свого майна, у звязку з чим на підставі ст.23, 386, 1172 ЦК України, просила стягнути з відповідача на її користь 55300 (пятдесят пять тисяч триста) гривень на відшкодування моральної шкоди).

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 07 липня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_3» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 11 659 (одинадцять тисяч шістсот пятдесят девять гривень та понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк «ОСОБА_3» судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп. на користь держави.

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк «ОСОБА_3», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної (немайнової) шкоди. В обґрунтування банк посилається на відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, та крім того її недоведеність позивачкою.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з глибини, характеру, тривалості та обсягу заподіяних ОСОБА_4 моральних страждань, істотних вимушених змін у її житті, ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності і справедливості, що в даному випадку відповідає розміру матеріальної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02.10.2014 року було стягнуто з банку на користь ОСОБА_4 шкоду в сумі 11659 грн., яка була завдана пізніше засудженими працівниками банку, ОСОБА_3 та ОСОБА_7, шляхом заволодіння ними грошовими коштами ОСОБА_4, які остання передала банку на депозит (а.с.3-5).

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_4 посилалася на те, що їй завдано моральну шкоду у звязку з неповерненням банком, протягом 9 років, її грошових коштів, які вона передала банку на депозит.

Отже, спірні правовідносини про відшкодування моральної шкоди виникли між банком та ОСОБА_4 з приводу передання нею грошових коштів банку на депозит, тобто договору банківського вкладу.

Відповідно до частини четвертої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобовязань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України.

Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного ОСОБА_4 України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1790цс15, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обовязок щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу працівниками банку під час виконання ними трудових обовязків покладається на банк на підставі ч.1 ст. 1172 ЦК України.

Так, правовідносини щодо укладення договору банківського вкладу регулюються параграфом 3 гл.71 ЦК України.

Відповідно до статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Отже, банківський вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

З огляду на викладене, грошові кошти, що передані вкладником у готівковій формі приймаються та обліковуються на іменному вкладному (депозитному) рахунку, при цьому ОСОБА_6 набуває права власності на грошові кошти. У свою чергу банк використовує ці кошти на власний розсуд, здійснюючи активні та пасивні операції, а у вкладника є пряме право вимоги до банку про повернення вкладу.

Таким чином, будь-які неправомірні дії щодо грошових коштів, які знаходяться в банка на депозитних рахунках фізичних осіб є неправомірними діями щодо коштів банку та тягнуть відповідальність з неправомірними діями щодо майна юридичної особи.

Таким чином, виходячи з аналізу вищезазначених правових норм слід дійти висновку про те, що ні чинним законодавством, ні договором (що сторонами не спростовується), не передбачено право позивачки на відшкодування моральної шкоди у звязку з неповерненням банком грошових коштів переданих на депозит, а відтак висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди є неправильними.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони ґрунтуються на нормах матеріального права та обставинах справи, а тому рішення суду, як таке, що укладено з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, ст.23,611 ЦК України, ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «ОСОБА_3» задовольнити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17 липня 2016 року скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: І.В. Вейтас

ОСОБА_2