Справа № 467/585/15-ц
Провадження №2/523/1602/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2016 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КредексФінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КредексФінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, про звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 вересня 2008 року між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 24300,00 грн. доларів США що еквівалентно 117872 грн. 01 коп. за курсом НБУ на день укладення договору зі сплатою відсотків в розмірі 13.5 % річних, з кінцевим терміном повернення до 07 вересня 2015 року.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за даним договором, відповідач згідно договору застави транспортного засобу № 136710 від 05 вересня 2008 року надав у заставу транспортний засіб. Проте, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав, в зв'язку із чим станом на 16 лютого 2015 року його заборгованість перед банком становить 176535 грн. 19 коп., яка складається із : - 167842,37 грн. заборгованості по основній сумі; - 7776,85 грн. нараховані відсотки на дату подачі позову; - 915,97 грн. пені за несвоєчасно виконані зобовязання.

В зв'язку із цим позивач просив стягнути із ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 вересня 2008 року на користь ТОВ «Кредекс-Фінанс» заборгованість за кредитним зобовязанням, що становить 176535 грн. 19 коп., яка складається із : - 167842,37 грн. заборгованості по основній сумі; - 7776,85 грн. нараховані відсотки на дату подачі позову; - 915,97 грн. пені за несвоєчасно виконані зобовязання

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 вересня 2008 року, звернути стягнення на предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан; марка: Toyota; модель COROLLA. рік випуску 2008, номер кузова: 1NXBU40E49Z051843, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартість якого згідно договору застави становила 130950,00 грн., який належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автотранспортного засобу ТОВ «Кредекс Фінанс» з укладанням від його імені договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ України ( на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а в разі його втрати-отримати дублікат), а також наданням ТОВ «Кредекс Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Зобовязати ОСОБА_1 передати ТОВ «Кредекс Фінанс» предмет застави автомобіль: Тип ТЗ: легковий сєдан; марка: Toyota; модель COROLLA. рік випуску 2008, номер кузова: 1NXBU40E49Z051843, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності та знаходиться у нього або інших осіб, а також комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу та технічний паспорт.

Також, у відповідності до договору поруки № 0-П від 25 вересня 2014 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 кредитний договір між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 забезпечено порукою у розмірі 2000 грн., які позивач також просив стягнути із ОСОБА_2 на його користь та стягнути із відповідачів судові витрати.

В процесі розгляду справи від представник позивача надійшла заява, згідно якої вони просили позовні вимоги щодо ОСОБА_2 залишити без розгляду.

В звязку з чим, ухвалою від 27 вересня 2016р. позовні вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс» були залишені без розгляду.

Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.

В процесі розгляду справи представник відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги визнав частково, оскільки відповідач ОСОБА_1 частково розрахувався за кредитним договором. Крім того, позивач не має право нараховувати проценти за договором, оскільки він не є банківською установою. В останнє судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 05 вересня 2008 року між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 24300,00 доларів США що еквівалентно 117872 грн. 01 коп. за курсом НБУ на день укладення договору та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 07 вересня 2015 року зі сплатою 13.50 % річних за користування кредитом.( а.с.8-12)

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором ОСОБА_1 згідно договору застави транспортного засобу № 136710 від 05 вересня 2008 року передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий сєдан; марка: Toyota; модель COROLLA. рік випуску 2008, номер кузова: 1NXBU40E49Z051843, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с.13-16) , який належить йому на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС № 157236 ( а.с. 17).

Згідно цього ж Договору, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 130950, 00 грн. ( а.с. 13).

Обтяження на вказаний автомобіль було зареєстровано Банком 01 грудня 2014 року ( а.с.22-23).

Позивач стверджує, що через неналежне виконання умов Договору у відповідача станом на 16 лютого 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 176535 грн. 19 коп., яка складається із : - 167842,37 грн. заборгованості по основній сумі; - 7776,85 грн. нараховані відсотки на дату подачі позову; - 915,97 грн. пені за несвоєчасно виконані зобов»язанн, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком ( а.с.18-21).

Правовідносини стосовно фінансування під відступлення права грошової вимоги урегульовано главою 73 ЦК України.

Так, частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (частина перша статті 1084 ЦК України).

Разом із тим щодо субєктного складу таких правовідносин частина третя статті 1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон) встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Зокрема, у пункті 1 частини першої статті 1 Закону визначено, що фінансова установа юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), повязані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, інші послуги (операції), повязані з наданням фінансових послуг.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За пунктом 11 частини першої статті 4 Закону факторинг є фінансовою послугою.

У частині першій статті 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобовязана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ.

Згідно розрахунку заборгованості наданому позивачем станом на дату покупки право вимоги за договором факторингу у ОСОБА_1 була наявна заборгованість: заборгованість по основній сумі кредиту у розмірі 181375 гривень 40 копійок, заборгованість за відсотками у розмірі 13327 гривень 64 копійки, заборгованість з пені 915 гривень 97 копійок, тобто у загальні сумі у розмірі 195619 гривень 01 копійка. При цьому, з цієї суму відповідач погасив суму у розмірі 79000 гривень. При цьому, позивач вважає, заборгованість за кредитним зобовязанням, станом на 16.02.2015р. становить 176535 грн. 19 коп., яка складається із : - 167842,37 грн. заборгованості по основній сумі; - 7776,85 грн. нараховані відсотки на дату подачі позову; - 915,97 грн. пені за несвоєчасно виконані зобовязання. Таким чином, фактично з цієї суми сума у розмірі 7776 гривень 85 копійок позивач нарахував після передачі йому прав за договором факторингу.

Згідно договору про надання споживчого кредиту № 0 від 05 вересня 2008 року, укладеного між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 24300,00 доларів США.

Таким чином, відповідно до положень 1077 ЦК України до позивача перейшло вимоги до боржника ОСОБА_1 на умовах визначених кредитним договором, тобто на стягнення заборгованості у доларах США.

Відповідно до ст.1,5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та систему валютного контролю» від 25.11.1993 року №3651 ХІІ з відповідними змінами валютні операції здійснюються на підставі Генеральної чи Індивідуальної ліцензії НБУ.

Судом встановлено, що згідно інформації, яка міститься на сайті Національного Банку України ТОВ «Кредекс Фінанс» відсутній в Списку небанківських фінансових установ, національного оператору поштового звязку (з переліком валютних операцій), які отримали Генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій. Індивідуальної ліцензії НБУ ТОВ «Кредекс Фінанс» також не надав. А тому його позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках, пені, які були нараховані з моменту відступлення права вимоги, тобто починаючи з 14.05.2012р. не підлягають до задоволенню.

Судом встановлено, що договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 вересня 2008 року укладеного між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, не встановлений порядок погашення заборгованості у разі її прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Відповідач погасив суму у розмірі 79000 гривень з суми заборгованості за основним кредитом у розмірі - 181375 гривень 40 копійок, заборгованість за відсотками у розмірі 13327 гривень 64 копійки, заборгованість з пені 915 гривень 97 копійок, всього у загальні сумі у розмірі 195619 гривень 01 копійка. Таким чином, різниця між сумою заборгованості яку придбав позивач, та яка була сплачена позивачем складає суму у розмірі 0= 116619) 116619 гривень 01 копійка.

Необхідно відзначити, що вищевказану суму залишкової заборгованості у розмірі 116619 гривень 01 копійка була заявлена в листі позивача до відповідача, в якому він вимагав її сплати, а також гарантував, що після сплати вищевказаної суми, договірні зобовязання будуть вважатись належним чином виконані. (а.с. 100)

На підставі викладеного, суд вважає, що враховуючи вимоги ч. 1 ст. 534 ЦК України, позивачем було у повному обсязі сплачено суму процентів заборгованість за відсотками у розмірі 13327 гривень 64 копійки, а заборгованість з пені 915 гривень 97 копійок. При цьому, частково сплачений основний борг у розмірі 64756,39, тобто залишок боргу складає 116619 гривень 01 копійка.

Таким чином, відповідач порушив договірні зобовязання.

Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача суму у розмірі 116619 гривень 01 копійка.

Позивачем також заявлені вимоги про звернення стягнення на предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий сєдан; марка: Toyota; модель COROLLA. рік випуску 2008, номер кузова: 1NXBU40E49Z051843, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Відповідно до п. 2.1.2 договору застави транспортного засобу № 136710 від 05.09.2008р., який був укладений між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, у разі порушення заставодавцем обовязків, встановлених договором, заставодержатель має право вимагати від заставодавця ( оржника) дострокового виконання зобовязань за кредитним договором, а у разі невиконання останнім цієї вимоги звернути стягнення на предмет застави.

В той же час, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виник спір щодо розміру заборгованості, яка було визначена позивачем. В судовому засіданні встановив факт неправомірного нарахування заборгованості позивачем, а тому суд вважає, відсутні підставі для застосування п. 2.1.2 договору застави транспортного засобу № 136710 від 05.09.2008р., оскільки відповідач не відмовлявся погасити заборгованість у розмірі 116619 гривень 01 копійка.

Крім того, позивач фактично просить допустити подвійне стягнення, а саме стягнути у п. 1 позовних вимог заборгованість за кредитним договором, а п. 2 позовних вимог просить звернути стягнення на предмет застави, що може привести до подвійного стягнення заборгованості що є неприпустимим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 526, 530, 572, 611, 612, 625-627, 1054-1055, 1077-1078, ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КредексФінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер №, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 24/2, кв. 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (код ЄДРПОУ №36799749, 04112 м. Київ, вул. Авіаконструктора Сікорського б. 8, поверх. 6) суму заборгованості задоговором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 вересня 2008 року укладеного між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 у розмірі 116619 гривень 01 копійка.

3. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер №, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 24/2, кв. 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (код ЄДРПОУ №36799749, 04112 м. Київ, вул. Авіаконструктора Сікорського б. 8, поверх. 6) судовий збір у розмірі 1166 гривень 19 копійок.

4. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КредексФінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави автомобіль: Тип ТЗ: легковий сєдан; марка: Toyota; модель COROLLA. рік випуску 2008, номер кузова: 1NXBU40E49Z051843, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя