Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Зарицька Г. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 грудня 2015 року

встановила:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося з позовом до ОСОБА_2 та просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 541,50 доларів США, що еквівалентно 190 271,98 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначав, що відповідно до кредитного договору № 014/5550/82/134002 від 29.05.2008 р. Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 11 000 доларів США, строком до 29.05.2016 року, зі сплатою 14% річних. За умовами договору ОСОБА_2 зобов'язалася належним чином використати та повернути банку суму кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом та комісію. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом не виконала, внаслідок чого станом на 22.04.2015 р. виникла заборгованість в розмірі 8 541,50 доларів США, що еквівалентно 190 271,98 грн. Враховуючи зазначене, просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у сумі 8 541,50 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 22.04.2015 р. еквівалентно 190 271,98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у сумі 2 854,08 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цих межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Судом встановлено, що 29.05.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого являється ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», укладено кредитний договір №015550/82/134002, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 11 000 доларів США зі строком повернення до 29.05.2016 р. та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14 % річних (а.с.10-14).

Додатковою угодою №2 від 08 квітня 2010 року, яка є невід'ємною частиною кредитного договору, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, строк кредиту збільшено на 34 календарних місяців, дата остаточного погашення кредиту визначена 30 березня 2019 року (а.с. 21).

Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав.

Відповідач зобов'язання за кредитним договором виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим банк відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України та п.9.1. умов кредитного договору пред'явив до неї вимогу про дострокове погашення кредиту.

Згідно з розрахунком банку станом на 22 квітня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 8 541,50 доларів США, що еквівалентно 190 271,98 грн., яка складається із:

заборгованості за кредитом у розмірі 6 838,84 доларів США, що еквівалентно 152 343,22 грн,

в тому числі простроченої заборгованості за кредитом - 469,69 доларів США, що еквівалентно 10 462,90 грн;

заборгованості за відсотками - 771,05 доларів США, що еквівалентно 17 176,05 грн,

в тому числі простроченої заборгованості за відсотками - 710,72 доларів США, що еквівалентно 15 832,13 грн;

пені - 931,61 доларів США, що еквівалентно 20 752,71 грн. (а.с.6-9).

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позову.

Різке зростання офіційного та комерційного курсів долара США по відношенню до національної валюти, погіршення матеріального стану позичальника, на що посилається відповідачка в апеляційній скарзі, не є підставою для звільнення її від виконання зобов'язань за кредитним договором.

Підписуючи кредитний договір, ОСОБА_2 погодилася, що у разі зміни курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе позичальник і що дана обставина не є підставою для невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором (п.15.5; 15.6. кредитного договору).

Разом з тим, з матеріалів справи видно, що 21.12.2015 року суд першої інстанції, в порушення вимог п.1 ч.1 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідачки, яка належним чином не була повідомлена про час і місце розгляду справи (судова повістка повернулася без вручення за закінченням терміну зберігання) (а.с.48-49).

29.01.2016 р. ОСОБА_2 було подано до суду заяву про перегляд заочного рішення. До заяви долучено копії квитанцій від 16.06.2015 р. та від 05.10.2015 р., з яких видно, що на погашення заборгованості за кредитом по рахунку № було сплачено 100 доларів США та 30 доларів США відповідно. При проведенні розрахунку заборгованості за кредитним договором вказані суми банком враховані не були (а.с.9). Однак, судом відмовлено в перегляді заочного рішення.

Згідно з письмовим повідомленням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 12 квітня 2016 року, яке надано до суду апеляційної інстанції, вищезазначені кошти в розмірі 130 доларів США були зараховані банком на погашення прострочених відсотків по кредиту, які були нараховані до сплати до 22.04.2015 р. (а.с.98).

За таких обставин, коли судом першої інстанції розглянуто справу з порушення норм процесуального права, колегія суддів приймає до уваги вищезазначені копії квитанцій та письмове повідомлення банку, як належні та допустимі докази.

У зв'язку наведеним, рішення суду змінює, зменшує розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за кредитним договором з 8541,50 доларів США до 8411, 50 доларів США, що еквівалентно 187 374, 57 грн.

У відповідності до вимог ч.5 ст. 88 ЦПК України, колегія суддів змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 грудня 2015 року змінити, зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором з 8541,50 доларів США до 8411, 50 доларів США, що еквівалентно 187 374, 57 грн., зменшити розмір стягнутого судового збору з 2 854 грн. 08 коп до 2809 грн 86 коп. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: