АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3799/2016 Головуючий у суді першої інстанції - БартащукЛ.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Крижанівська Г.В.,

секретар Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ОлейникН.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у розмірі 9 601,12 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 29.10.2010, ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, кредитку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та строк, встановлені договором.

Відповідач своєчасно зобов'язання за вказаним договором не виконав кредит не повернув, проценти за його користування не сплатив, у зв'язку з чим станом на 30.06.2015 утворилася заборгованість у розмірі 9 601,12 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2015 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції помилково відмовив в задоволенні позовних вимог банку у зв'язку з недоведеністю, та вважав що позивачем не доведено наявності укладеного між сторонами договору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засіданняне з'явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенніпозову суд першої інстанції виходив з того, щопозивач не зазначив у позовній заяві жодних даних про номер карткового рахунку, дати вручення картки позивачу, повідомлення йому пін-коду, строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 29.10.2010 ОСОБА_4 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг і довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна», відповідно до яких отримав грошові кошти в сумі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строкам дії картки.

З Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається за яких умов та за якими правилами банк відкриває позичальнику банківську картку чи надає інші банківські послуги, довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна».

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно дост. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Позивачем вказано, що Заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить укладений Договір про надання банківських послуг.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29.10.2010 ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що при укладенні договору відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно наданої суду Анкети-заяви від 29.10.2010, ОСОБА_4 виявив бажання оформити на своє ім'я кредитний ліміт по платіжній карті кредитка «Універсальна» у розмірі 2 000 грн. та погодив, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Він зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку.

Проте, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджений наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, не містить підпису відповідача.

Окрім того, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також, що ці умови не змінювалися. Надані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору №б/н від 29.10.2010.

Такі висновки ґрунтуються на правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в Постанові від 11 березня 2015 року в справі № 6-16цс15, у якій зазначається, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника.

У позовній заяві позивач зазначає, що ОСОБА_4 отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак жодних доказів встановлення такої відсоткової ставки щодо кредитного договору відповідача ним не надано, як і не надано доказів ознайомлення ОСОБА_4 з розміром відсоткової ставки, які б містили його підпис, строку дії договору, інших умов кредитування.

До суду позивачем надано лише власний розрахунок заборгованості (а.с. 3-4), Анкета-заява (а.с. 5), Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.6), витяг з Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 (а.с.7-30) без підпису ОСОБА_4, ксерокопію паспорта ОСОБА_4 (а.с. 31).

Буд-яких доказів, які б свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів, кредитної картки, (в матеріалах справи відсутня навіть її копія), строку дії договору позивачем до суду не надавалося, що спростовує доводи апеляційної скарги про надання суду належних та допустимих доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» - відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

Г.В.Крижанівська