УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є. Мазур Л.М. Попович О.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зобов'язання відновити пошкоджені приміщення та дах будинку шляхом знесення незаконної прибудови та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_6, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому з урахуванням уточнень просив суд визнати неправомірними дії ОСОБА_5 щодо самовільного захоплення та пошкодження житлових та підсобних приміщень другого поверху (площею 46,68 кв.м) та даху будинку АДРЕСА_1, які належать йому на праві власності; зобов'язати ОСОБА_5 звільнити незаконно захоплені житлові та підсобні приміщення мансарди та горища (площею 46,68 кв.м) будинку № 1 по вул. Гагаріна, що належать йому та відновити за рахунок ОСОБА_5 дах, електрозабезпечення, опалення вказаних приміщень (площею 46,68 кв.м.), міжкімнатні двері у кількості 3 одиниць та вікна - 2 одиниці ( зі сторони АДРЕСА_2), які існували на час захоплення та незаконної перебудови; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 тис. грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що на підставі договору купівлі-продажу будинку від 10 липня 2007 року йому належить 9/10 частин будинку АДРЕСА_1, зокрема, приміщення 1-го поверху, крім розташованих на 1-му поверсі приміщень І, 1-1, 1-2 та 1-3, що належать ОСОБА_5 та всі приміщення 2-го поверху, зазначені в договорі і в техпаспорті на будинок. Крім того, згідно з мирової угоди від 14 липня 2008 року йому належить також горище, розташоване над квартирою ОСОБА_5 За умовами цієї мирової угоди він дозволяв ОСОБА_5 прибудувати двоповерхневу прибудову до належної йому частини будинку та провести реконструкцію приміщень і перепланування кімнат за умови збереження міцності несучих конструкцій будинку. Відповідач не заперечував проти перебудови ним під житло горища, яке знаходиться на приміщеннями ОСОБА_5, та оформлення ним цього приміщення у свою власність. Під час будівельних робіт відповідачем незаконно захоплено частину належних йому на праві власності приміщень, зазначене будівництво порушує його право власності, яке підлягає поновленню шляхом знесення незаконної прибудови.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 травня 2016 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії ОСОБА_5 щодо самовільного захоплення та пошкодження житлових та підсобних приміщень другого поверху (площею46,68 кв.м) та даху будинку АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_4 на праві приватної власності. У рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 20 тис. грн.

У касаційній скарзі, поданій представником, ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення в частині задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Так, з матеріалів справи убачається та встановлено судами, що під час проведення чисельних перевірок здійснення будівництва ОСОБА_5 прибудови до його частини спірного будинку було встановлено порушення останнім будівельних норм та зупинено будівництво. Зокрема, 20 квітня 2011 року Головним державним інспектором архітектурно-будівельного контролю у Київській області ОСОБА_7 складено протокол про те, що відповідач без отримання дозволу (повідомлення) у порушення ДБН 360-92** побудовано двоповерхневу прибудову розміром 4,40х4,60 м. За вказане порушення на останнього накладено штраф у3 розмірі 850 грн та винесено припис від 20 квітня 2011 року, за яким йому запропоновано у термін до 20 червня 2011 року привести будівництво (знести) двоповерхневої прибудови розміром 4,40х4,60 м до діючих будівельних норм законодавства України

Із висновку експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи від 30 квітня 2014 року, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз вбачається, що в результаті реконструкції частини житлового будинку АДРЕСА_1 змінено його первинне об'ємно-планувальне та конструктивне рішення, у тому числі частини горища та приміщень другого поверху. Дані приміщення в проектній документації зазначені як «горище іншого співвласника», що відповідно до даних технічного паспорту від 2 липня 2007 року є частинами приміщень другого поверху 2-10, 2-13, 2-14 співвласника ОСОБА_4 та частиною горища будинку, загальною площею близько 47 кв.м.

Право позивача на звернення з таким позовом передбачено ст. ст. 16, 386, 391, ЦК України, згідно з яким власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно ст. ст. 4, 4, 27, 31 ЦПК України спосіб судового захисту та підставу й предмет позову визначає позивач.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, з висновками якого погодився й апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), виходив із того, що мали місце неправомірні дії відповідача щодо самовільного захоплення та пошкодження житлових та підсобних приміщень другого поверху площею 46,68 кв.м та даху будинку АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_4 на праві власності.

Стягуючи з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 20 тис. грн, суди правильно урахували те, що унаслідок незаконного захоплення та пошкодження майна ОСОБА_4 зазнав моральних страждань. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суди, урахувавши всі обставини справи, виходили із засад розумності та справедливості.

У решті судові рішення до суду касаційної інстанції не оскаржено та предметом перегляду не є (ст. 335 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій відповідача щодо самовільного захоплення та пошкодження житлових та підсобних приміщень другого поверху (площею 46,68 кв.м) та даху будинку АДРЕСА_1 та відшкодування моральної шкоди, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 травня 2016 року в частині позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання неправомірними дії відповідача щодо самовільного захоплення та пошкодження житлових та підсобних приміщень другого поверху площею 46,68 кв.м та даху будинку АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_4 на праві власності та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

Л.М. Мазур

О.В.Попович