Справа № 639/6390/16-ц
Провадження № 2/639/2108/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі Луценко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстрований 20.09.2008 року у Пересічанській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 43.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, в сім"ї не було взаєморозуміння і поваги з боку відповідача, але головною причиною розпаду сім"ї ОСОБА_1 ваважає подружню зраду , відповідач порушив вірність, розпочав інтимні стосунки з іншою жінкою. Після чого сумісне подальше життя, на думку позивача, є неможливим і образливим для гідності, можливості зберегти сімю немає.

Позивачка в судовому засідання позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також просила залиши їй шлюбне прізвище «Сергієнко».

У судовому засіданні відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, однак не визнав подружню зраду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо.

Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Тому, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «Шевчук» на прізвище чоловіка «Сергієнко». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем у судовому засіданні заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище - «Сергієнко».

Керуючись ст.ст. 3, 4, 57, 88, 174, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20.09.2008 року у Пересічанській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 43.

Залишити позивачеві шлюбне прізвище «Сергієнко».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк