Справа №173/1396/16-ц
Провадження №2/173/736/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1, з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на наступне: 05.10.1985 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований Мар`янівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області. Актовий запис № 13. В зв»язку з укладенням шлюбу відповідачка змінила своє прізвище «Цибарт» на прізвище чоловіка «Зайцева».

Неповнолітніх дітей не мають.

З кінця літа 2005 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Стали проживати окремо, позивач в с. Мартоноша Кіровоградської області, а відповідачка в смт. Новомиколаївка Дніпропетровської області.

Причиною розпаду сімейних відносин стала сварка між сторони, в результаті чого вони віддалилися один від одного, перестали спілкуватися, стали зовсім чужими людьми один одному, що й стало причиною звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об»ємі. Строк для примирення просив не надавати.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному об»ємі, на розірвання шлюбу згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - «Зайцева».

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 05.10.1985 року позивач уклав шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований Мар`янівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області. Актовий запис № 13. В зв»язку з укладенням шлюбу відповідачка змінила своє прізвище «Цибарт» на прізвище чоловіка «Зайцева».

Неповнолітніх дітей не мають.

Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стала сварка між сторони, в результаті чого вони віддалилися один від одного, перестали спілкуватися, стали зовсім чужими людьми один одному.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства з кінця літа 2005 року. Стали проживати окремо, позивач в с. Мартоноша Кіровоградської області, а відповідачка в смт. Новомиколаївка Дніпропетровської області.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання відповідачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суд вважає, що витрати, повязані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану, потрібно покласти на відповідача, а витрати по сплаті судового збору на позивача, так як поведінка обох сторін свідчить про їх небажання продовжувати шлюбні відносини, тобто у розірванні шлюбу суд вбачає вину обох сторін.

На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 05 жовтня 1985 року Мар`янівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 13, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці ОСОБА_2 залишити прізвище - ОСОБА_2.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., покласти на позивача ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.