Справа № 654/532/16-ц
Провадження №2-о/654/10/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

при секретарі Данилевич В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Голопристанського міськрайонного управління юстиції у Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 03.02.2016р. звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказала, що 03.07.1921 року у с.Береськ Рожищенського району Волинської області народився її батько ОСОБА_2. До 1939 року даний населений пункт відносився до території ОСОБА_3, в подальшому увійшов до складу Української РСР. Дід та баба заявниці були поляками за національністю, тому батько являвся поляком за походженням, однак з метою уникнення переслідувань з боку влади він приховував свою приналежність до польської національності, тому у свідоцтві про народження, отриманому у 1950 році, вказано національність батьків «українці». Батько заявниці все життя вважав себе поляком, виховувався у польських традиціях. Встановлення факту польського походження заявниці необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та можливості користуватися окремими гарантіями, що передбачені чинним законодавством ОСОБА_3 для громадян пострадянських республік польського походження.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила заяву задовольнити, встановити факт що її батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, являвся поляком за національністю.

Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Голопристанського міськрайонного управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не зявився, надав заяву, якою просив розглянути справу у його відсутності, вимоги заяви визнав.

Заслухавши пояснення заявниці, свідків, проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання.

Статтею 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом.

Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до Закону України «Про національні меншини» від 25.06.92 року № 2494-XII громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що батько заявниці ОСОБА_2 народився 03.07.1921 року у с.Береськ Рожищенського району Волинської області. Свідоцтво про народження видано 31.07.1950 року, в якому національність батьків зазначено «українець/українка» (а.с. 5). Судом встановлено, що ОСОБА_2 при отриманні свідоцтва про народження у 1950 році вказав національність батьків як українці з метою уникнення переслідувань з боку влади, проте його батьки були за національністю поляки.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №1 від 17.02.2016 року книги державної реєстрації актів за 1921-1922рр. в архіві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції у Волинській області не збереглися.

ОСОБА_2 помер 17.04.2000 року (а.с. 6).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили, що протягом тривалого часу знали батька заявниці ОСОБА_2, який поважав польські традиції, вважав себе поляком, його батьки теж були поляками за національністю.

Встановлення даного факту заявниці необхідно для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими гарантіями, що передбачені чинним законодавством ОСОБА_3 для громадян пострадянських республік польського походження.

За таких обставин, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України "Про національні меншини" від 25.06.92 року N 2494-XII, ст. ст. 269, 271, 300 ЦК України, ст. ст. 5, 6, 10, 11, 57 - 60, 81, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, померлий 17.04.2000 року, - за національністю поляк.

Зобовязати Шевченківський відділ реєстрації актів цивільного стану Львіського міського управління юстиції внести зміни до актового запису №41 від 08.01.1959 року, складеного Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказавши національність батька ОСОБА_2 «поляк».

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Суддя В. М. Сіянко