АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22 - ц/791/31/16-ц Доповідач Фурман Т.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Фурман Т.Г.,

суддів: Пузанової Л.В.,

ОСОБА_1,

секретар Гуров Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 30 жовтня 2015 року у справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, зазначаючи про те, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2114/2-3482/2011, виданого 30.08.2012 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» 11 819, 75 доларів США та 4098,45 грн.

В ході проведення виконавчих дій з перевірки майнового стану боржника державним виконавцем встановлено, що за боржником зареєстрований транспортний засіб DAIHATSU Materia, 2007 року, який описано та арештовано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3

05.06.2015 року сторони виконавчого провадження були повідомлені про необхідність визначення вартості арештованого автомобіля, 22.06.2015 року в телефонному режимі боржника повідомлено про необхідність передати автомобіль державному виконавцю та направлено на адресу боржника письмову вимогу про передачу транспортного засобу державному виконавцю. Однак, станом на 07.07.2015 року автомобіль боржником не наданий, вчинити виконавчі дії неможливо.

Посилаючись на те, що станом на 05.10.2015 року рішення суду не виконано, дій, спрямованих на його виконання боржником не вчиняється, транспортний засіб переховується, що свідчить про ухилення останнього від виконання своїх зобовязань, крім того, боржник має Шенгенську Візу та періодично виїжджає за кордон, просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 30 жовтня 2015 року в задоволенні подання відмолено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою задовольнити подання головного державного виконавця, посилаючись на незаконність і необґрунтованість зазначеної ухвали.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, на підставі виконавчого листа № 2114/2-3482/2011, виданого 30.08.2012 року Комсомольським районним судом м. Херсона, у примусовому порядку виконує судове рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» кредитної заборгованості в сумі 11 819, 75 доларів США та 4098,45 грн. в тому числі і за рахунок звернення стягнення на автомобіль DAIHATSU Materia, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить боржнику, шляхом реалізації предмету застави на прилюдних торгах за початковою вартістю визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності/а.с.10/.

В ході проведення виконавчих дій був описаний та арештований предмет застави, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3, про що державним виконавцем складено акт опису й арешту майна від 17.04.2014 року /а.с.12-14/.

05.06.2015 року на адресу сторін виконавчого провадження направлено повідомлення щодо визначеної початкової ціни описаного та арештованого майна /а.с.15/.

З метою своєчасного виконання рішення суду та подальшої реалізації майна, боржника зобовязано зявитись до державного виконавця та надати арештований транспортний засіб для проведення виконавчих дій /а.с.18/.

Постановою державного виконавця від 30.06.2015 року транспортний засіб DAIHATSU Materia, 2007 року випуску, оголошено у розшук /а.с.22/.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Враховуючи, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, та зважаючи на те, що заявником не надано доказів, які б обєктивно свідчили про умисне ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання покладених на нього судовим рішенням зобовязань при наявності у нього такої можливості та про намір останнього вибути за межі України саме з цією метою, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність правових підстав для задоволення заявленого подання.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на законі і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є правильною, обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог процесуального законодавства й з урахуванням всіх суттєвих обставин по справі, і підстави для її скасування відсутні

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 30 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: Л.В. Пузанова

ОСОБА_1