АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/3242/15-ц Номер провадження 22-ц/786/331/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 банк «ПРИВАТБАНК»

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 банк «ПРИВАТБАНК» в особі Кременчуцької філії, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,- ОСОБА_6,- про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення грошових коштів та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який в процесі розгляду справи судом першої інстанції збільшив у частині стягнення на його користь пені, 3% річних та суми інфляційних втрат.

Посилався на те, що є держателем карти №138388 ПАТ КБ «ППРИВАТБАНК», на якій, станом на 19.03.2015 року знаходились належні йому грошові кошти в сумі 150039 грн.22 коп.

18.03.2015 року його карта була заблокована відповідачем, у зв»язку з чим він позбавлений можливості розпоряджатися належними йому грошовими коштами. Раптове блокування банківської карти спричинило йому нервовий стрес та душевні страждання, у зв»язку з чим йому заподіяно моральну шкоду, яку оцінює в 25000 грн.00 коп.

Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просив суд розірвати договір на обслуговування карткового рахунку № 138388, укладеного між ним і ПАТ КБ «ППРИВАТБАНК», стягнути з останнього грошові кошти в розмірі 150039 грн.22 коп., пеню 1044272 грн.97 коп., 3% річних 2861 грн.02 коп., суму інфляційних втрат 45326 грн.85 коп. та моральну шкоду 25000 грн.00 коп.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 банк «ПРИВАТБАНК» в особі Кременчуцької філії про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення грошових коштів та моральної шкоди задоволено частково.

Постановлено розірвати договір на обслуговування карткового рахунку №138388, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_4 судові витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги в розмірі 2569 грн.55 коп.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржили ОСОБА_4 і ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю ОСОБА_7

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів, моральної шкоди, пені, 3% річних та інфляційних витрат та ухвалити нове рішення про задоволення його позову у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить рішення місцевого суду скасувати в частині стягнення судових витрат, пов»язаних з наданням правової допомоги та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. В іншій частині просить рішення суду залишити без змін. Посилається на те, що рішення суду не відповідає вимогам закону, є таким, що ухвалено з порушенням норм процесуального права.

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_4 представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить рішення суду в цій частині залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з»явилися в засідання апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 05.03.2015 року між ОСОБА_4 і ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір на обслуговування карткового рахунку, на виконання якого позивачу була видана картка GOLD для виплат №. 138388.

При укладенні цього договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Основні умови договору визначені в Умовах та правилах надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», зокрема у розділі 2.

Також судом першої інстанції правильно з»ясовано, що, згідно анкети-заяви ФОП ОСОБА_6 від 25.12.2012 року, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та третьою особою було укладено договір банківського обслуговування на послугу «Еквайринг». З підписанням такої заяви ОСОБА_6 погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», тарифами банку, які разом з цією заявою та інструкцією «Порядок проведення операцій з використанням платіжних карт» складають договір банківського обслуговування на послугу «Еквайринг» (а.с.79-80).

Відповідно до поданої заяви, банківський термінал відповідачем було встановлено у магазині «Дитяча скарбничка» за адресою: м. Кременчук, просп.50 років Жовтня, буд. №54, а відповідальною особою по роботі з POS терміналом визначено третю особу.

Також судом встановлено, що 17.03.2015 року позивач ОСОБА_4 здійснив у магазині «Дитяча скарбничка» оплату товару на суму 149999 грн.00 коп. Перерахування цих грошових коштів на рахунок ОСОБА_6 було проведено позивачем ОСОБА_4 з картки покупця № 138388 через POS термінал відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», розташований у цьому магазині.

18.03.2015 року ОСОБА_4 зажадав від продавця ОСОБА_6 повернення грошових коштів за товар на суму 149999 грн.00 коп. Операція повернення коштів у цей же день була здійснена через POS термінал ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», встановлений у магазині «Дитяча скарбничка».

Встановивши у результаті перевірки, що станом на 18.03.2015 року на рахунку №7324 третьої особи ОСОБА_6 був від»ємний баланс і що повернення грошових коштів позивачу відбулося через POS термінал відповідача з транзитного рахунку останнього, що не передбачено умовами укладених між сторонами договорів, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» призупинив дію картки позивача на час проведення службового розслідування службою безпеки банку (а.с.а.с.184-187, 217-219).

25.06.2015 року грошові кошти в сумі 149999 грн. 00 коп. списані ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з рахунку ОСОБА_4 № 138388.

Відповідно до ч.2 ст.1071 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Пунктом 2.1.1.4.1 Умов і правил банківських послуг встановлено, що банк має право призупинити дію картки, а також відмовити у продовженні строку дії картки в разі здійснення операції, що суперечить інтересам банку, з використанням картки.

Згідно п. 2.1.4.14 вказаних вище Умов, клієнт дає свою згоду, що банк може блокувати можливість використання картки при здійсненні ризикових операцій, а так само на підставі внутрішніх процедур банку та операційних правил міжнародних платіжних систем.

У пункті 2.1.1.5.8 зазначених Умов передбачено, що у випадку помилкового зарахування грошових коштів на картрахунок держатель зобов»язаний повернути ці кошти і доручає банку здійснити їх повернення шляхом списання з відповідного картрахунку.

Встановивши, що 18.03.2015 року внаслідок здійснення операції з повернення позивачу ОСОБА_4, як покупцю, грошових коштів, ці кошти було повернуто за рахунок банківських коштів, а не третьої особи ОСОБА_6, місцевий суд дійшов вірного висновку, що подальші дії відповідача по поверненню помилково перерахованих ним грошей були вчинені у відповідності до Умов і правил надання банківських послуг. Тому суд на законних підставах відмовив ОСОБА_4 у стягненні з відповідача грошових коштів у розмірі 150039 грн.22 коп., пені на суму 1044272 грн.97 коп., 3% річних 2861 грн.02 коп., суми інфляційних втрат 45326 грн.85 коп. Також суд вірно відмовив позивачу у задоволенні його вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки правовідносини між сторонами носять договірний характер, а відшкодування такої шкоди не передбачено укладеним договором і чинним законодавством.

При цьому суд дійшов правильного висновку, задовольнивши позовні вимоги про розірвання між сторонами укладеного договору, враховуючи, що відповідач, згідно вимог ч.1 ст.1075 ЦК України, не виконав дану вимогу ОСОБА_4 В цій частині рішення суду жодною зі сторін не оскаржується.

Рішення місцевого суду у вище вказаних частинах позовних вимог є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Постановляючи рішення про стягнення з відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_4 судових витрат за надання йому адвокатом правової допомоги, суд першої інстанції з дотриманням вимог чинного законодавства правильно вирахував її розмір, який становить 2569 грн.55 коп.

Разом з тим, суд не в повній мірі врахував, що позовні вимоги задоволено частково, тому помилково стягнув з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повну вартість наданих адвокатом послуг.

Отже, рішення суду в цій частині слід змінити, зменшивши розмір правової допомоги з 2569 грн.55 коп. до 1284 грн.77 коп.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, що в результаті безпідставного списання банком з рахунку клієнта грошових коштів банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта і сплатити останньому проценти та завдані збитки не заслуговують на увагу, так як судом не встановлено безпідставного списання грошових коштів.

Доводи скарги про те, що судом не вірно з»ясовано правовідносини, які склалися між сторонами, і що після здійснення операції по поверненню третьою особою позивачу грошових коштів подальше оформлення транзакцій та взаєморозрахунки повинні здійснюватися між ОСОБА_6 і ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», теж не можуть бути прийняті до уваги, враховуючи, що повернення грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_4 відбулося із загальнобанківського транзитного рахунка по розрахунках Еквайрингу № 9101 згідно стандартної процедури розрахунків. За умовами укладених між банком, позивачем та третьою особою договорів не передбачено обов»язок банку розраховуватись його власними коштами з клієнтами.

Посилання у скарзі на неврахування судом обставин щодо неможливості ОСОБА_4 користуватися власними грошовими коштами на його картрахунку не заслуговують на увагу, оскільки він не позбавлений права на звернення з позовом в суд до ОСОБА_6 про повернення йому грошових коштів, перерахованих за товар, від придбання якого у подальшому позивач відмовився.

Інші доводи теж не мають нових доказів і не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а скарга ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п.3,4, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2015 року змінити в частині стягнення з Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_5 банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_4 судових витрат, пов»язаних з оплатою правової допомоги, зменшивши суму стягнення з 2569 грн. 55 коп. ( дві тисячі п»ятсот шістдесят дев»ять тисяч гривень 55 коп.) до 1284 грн.77коп. (одна тисяча двісті вісімдесят чотири гривні 77 коп.).

В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис)

Судді : (підписи)

Копія вірно: