Справа № 505/5835/15-ц
Провадження № 2/505/346/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Нікітішина В.П.

при секретарі - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, звернулась 28.12.2015 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Котовська Одеської області, який мешкає у с. Розалівка Котовського району Одеської області, на її, позивача, користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця на період навчання, але не менше 30% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, до досягнення 23 річного віку.

Підставою цьому зазначала те, що є студентом 3-го курсу Одеського національного університету ім. І.І.Мечникова за контрактною формою навчання і потребує матеріальної підтримки з боку батька, який у добровільному порядку цієї допомоги не надає.

В ході судового розгляду справи на позові наполягала у повному обсязі.

Додатково пояснювала, що на цей час вона працює медсестрою в Одеській обласній психіатричній лікарні в с. Олександрівка та отримує зарплату близько 1200-1300 на місяць. Чоловік на цей час не працює. Житла їх молода сім'я не має, а тому винаймають квартиру в м.Одеса. Допомоги її матері на життя не вистачає. Але більше всього її непокоїть не так фінансова сторона цього позову, як відсутність будь-якої уваги з боку батька до її життя. Тому вона змушена звернутись в суд з цим позовом.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 позов не визнавав у повному обсязі.

Свою позицію аргументував тим, що відповідач є інвалідом 2 групи з психічного захворювання, тривалий час лікувався. Аліменти на утримання позивача він сплачував з пенсії до 20 років, на період навчання у Котовському медучилищі. На цей час позивач є заміжня та має чоловіка, який повинен допомагати їй. А відповідач отримує пенсію 1174 грн. на місяць, що менше прожиткового мінімуму, частину яких витрачає на ліки, і не може сплачувати аліменти на повнолітню дочку. Тому просив у позові відмовити повністю.

Вислухавши сторони, покази свідка та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про відмову у позові, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач у справі батьком повнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка з 10.11.2015 року перебуває у шлюбі і навчається заочно в Одеському національному університеті ім. І.І.Мечникова за контрактною формою навчання. Термін навчання з 01.09.2015 року до 31.08.2018 року.

Допитана судом свідок з боку позивача ОСОБА_5, яка є матір'ю позивача, підтвердила викладені позивачем обставини справи.

Згідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку, за умови, що вони здатні надавати таку допомогу.

Відповідно до наданих доказів відповідач є інвалідом 2 гр. довічно і отримує пенсію у розмірі 1174 грн. на місяць. Має діагноз «Шизофренія. Параноїдна форма. Загострення».

Згідно закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну особу з 01.01.2016 року складає - 1330 грн.

Отже відповідач на цей час має дохід нижче прожиткового мінімуму визначеному державою на одну особу, а тому не в змозі надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці на період її навчання.

З урахуванням цих обставин справи та беручи до уваги обов'язок подружжя підтримувати один одного згідно вимог ст.75 СК України, підстав для задоволення цього позову суд не вбачає.

Тому у позові слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.182,191,199,200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,60,88,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення.

С у д д я -