Справа № 127/8315/16-ц Провадження № 22-ц/772/2456/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання договорів поруки такими, що припинені, -

встановила :

В квітні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 12.08.2008 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № ML- B00/145/2008 від 12.08.2008 року за умовами якого банк надав кредит у розмірі 56 693, 00 доларів США з оплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 5,99 % річних плюс плаваюча процентна ставка FIDR на строк до 11.08.2023 року, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати й повернути кредит, сплатити проценти, штрафні санкції, а також інші платежі згідно з умовами договору.

Того ж самого дня між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк» була укладена частина № 2 кредитного договору № ML- B00/145/2008 від 12.08.2008 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань взятих за кредитним договором № ML- B00/145/2008 від 12.08.2008 року було укладено договір поруки № SR- B00/145/2008/1 від 12.08.2008 року між банком та ОСОБА_2, а також 12.08.2008 року було укладено договір поруки № SR-B00/145/2008 між банком та ОСОБА_3

Кредитний договір передбачав погашення кредиту та відсотків рівними частинами. Останній платіж за кредитним договором відбувся 10.03.2015 року. За таких обставин у банку виникло право предявляти вимогу до поручителів про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 10.04.2015 року і такий строк сплив 11.10.2015 року. Однак банк звернувся з позовом до позичальника та поручителів лише 28.12.2015 року, тобто пропуском встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку.

Крім того з позовної заяви поручителям стало відомо, що після укладення основного кредитного договору № ML- B00/145/2008 від 12.08.2008 року, відповідачем внесенні істотні зміни в основний кредитний договір шляхом укладення додаткових договорів та нових графіків, якими змінено процентну ставку та схеми погашення за користування кредитом, шляхом їх збільшення.

Письмового повідомлення, щодо зміни умов договору поруки, зокрема, щодо зміни зобовязання, забезпеченого порукою, а саме: збільшення процентної ставки за кредитним договором, поручителям не надавали, з ними не ознайомлювали та останні його не отримували.

Виходячи з чого, просили суд визнати поруку за договорами № SR- B00/145/2008 від 12.08.2008 року та SR- B00/145/2008/1 від 12.08.2008 року укладеними між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» припиненими.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15 червня 2016 року позов задоволено.

Визнано поруку за Договором укладеним між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» 12.08.2008р. №SR-B00/145/2008/1 припиненою.

Визнано поруку за Договором укладеним між ОСОБА_3 та ЗАТ « «ОТП Банк» 12.08.2008р. №SR-B00/145/2008 припиненою.

Стягнуто з ЗАТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1102,40 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОТП Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ «ОТП Банк» - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала з підстав, зазначених в ній, просила суд її задовольнити.

Представник позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_6 проти апеляційної скарги заперечив, просив суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутність не заявляв.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що додатковими угодами до кредитного договору від 12 серпня 2008 року року були внесені зміни до основного кредитного договору, які збільшують обсяг відповідальності поручителів і полягають у збільшенні відсоткової ставки за договором без згоди поручителів. Крім того, останній платіж по кредитному договору відбувся 10.03.2015 року, а банк звернувся до суду з вимогою до поручителів лише 28.12.2015 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо.

По справі встановлено, що 12 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № ML-B00/145/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 56 693 дол. США зі сплатою за користування кредитом плаваючої процентної ставки , яка складається з фіксованого відсотку 5,99% + FIDR (а.с. 10-13).

За визначенням термінів FIDR процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів Банку ставка FIDR може змінюватись банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку передбаченому цим договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті банку www.otpbank.com.ua , а також в приміщеннях банку (як в головному офісі, так і в інших установах банку) на інформаційних стендах.

Згідно з п. 1.4.1.1.2, 1.4.1.1.5 за базовий FIDR сторони приймають ставку FIDR (діючу на момент укладення цього договору). Плаваюча процентна ставка фіксується відповідно до умов цього договору в перший банківський день місяця , наступного за місяцем закінчення вищезазначеного 11/12 місячного періоду дії попередньої плаваючої процентної ставки. З зазначених дат проценти нараховуються виходячи із ставок FIDR (фактично діюча на дату корегування) + фіксований відсоток з розрахунку річної бази нарахування процентів. Сторони цим висловили свою цілковиту згоду щодо такої зміни плаваючої процентної ставки, стосовно всієї непогашеної суми кредиту, без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору.

Дату остаточного повернення кредиту встановлено до 11.08.2023 року.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, між ОСОБА_3 . та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір поруки № SR- B00/145/2008 від 12.08.2008 року (а.с.29).

Того ж дня укладено договір поруки № SR- B00/145/2008/1 від 12.08.2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» (а.с.30).

За умовами п. 2.1 договорів поруки порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий спосіб і в такому порядку , як встановлено у кредитному договорі. Зокрема порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо повернення основної суми кредиту, наданого боржнику не пізніше 11.08.2023 року. Сума отриманого кредиту може скласти 56 693 дол. США, сплатити відсотки за користування отриманими кредитними коштами , наданими згідно з кредитним договором, в розмірі, терміни і в порядку , що передбачені в кредитному договорі, сплатити пеню за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків та штраф за нецільове використання кредиту.

Пунктом 2.2 договору поруки передбачено , що порукою забезпечені боргові зобовязання в разі зміни їх суми , відповідно до п. 2.1 цього договору.

23.02.2009 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML- B00/145/2008 від 12.08.2008 року (а.с.14-15), згідно якого сторони передбачили внесення змін до кредитного договору, виклали графік платежів в новій редакції, встановили порядок погашення кредиту шляхом внесення позичальником ануїтетних платежів відповідно до графіку платежів, порядок і підстави дострокового погашення кредиту, підстави застосування підвищеної процентної ставки.

02.09.2009 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений додатковий договір № 2 до кредитного договору № ML- B00/145/2008 від 12.08.2008 року, згідно якого сторони домовились , що на період з 11.09.2009 року по 11.12.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка 6,50 % річних, а на період з 11.12.2009 року до повного виконання боржником зобовязань за кредитним договором - плаваюча процентна ставка (фіксований відсоток 6,37% річних + FIDR (а.с.16-17).

09.02.2010 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML- B00/145/2008 від 12.08.2008 року, за умовами якого сторони домовились , що на період з 11.02.2010 року по 11.05.2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка 6,50 % річних, на період з 11.05.2010 року по 11.11.2010 року проценти не сплачуються, а на період з 11.11.2010 року до повного виконання боржником зобовязань за кредитним договором - плаваюча процентна ставка (фіксований відсоток 6,8% річних + FIDR (а.с.18-20).

12.07.2010 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений додатковий договір № 4 до кредитного договору № ML- B00/145/2008 від 12.08.2008 року, згідно з яким сторони домовились , що на період з 12.07.2010 року по 13.12. 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка 6,50 % річних, на період з 13.12.2010 року по 11.04.2011 року фіксована процентна ставка 15,02% річних, а на період з 11.04.2011 до повного виконання боржником зобовязань за кредитним договором - плаваюча процентна ставка (фіксований відсоток 7,52% річних + FIDR (а.с.21-22).

04.02.2011 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений додатковий договір № 5 до кредитного договору № ML- B00/145/2008 від 12.08.2008 року, згідно з яким сторони домовились , що на період з 11.02.2011 року по 11.05.2011 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка 6,50 % річних, а на період з 11.05.2011 до повного виконання боржником зобовязань за кредитним договором - плаваюча процентна ставка (фіксований відсоток 8,02% річних + FIDR (а.с.23-25).

30.10.2013 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений додатковий договір № 6 до кредитного договору № ML- B00/145/2008 від 12.08.2008 року, згідно з яким сторони домовились , що на період з 11.11.2013 року до повного виконання боржником зобовязань за кредитним договором або до моменту допущення прострочених боргових зобовязань більше 30 календарних днів (надалі «Подія») для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка в наступному розмірі - фіксований відсоток 6,02% річних + FIDR; у випадку настання Події , з наступного робочого дня після настання Події та до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка фіксований процент 8,02% + UIRD(а.с.26-28).

09.02.2010 року, 12.07.2010 року , 04.02.2011 року, 30.03.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено додаткові договори до договору поруки № SR- B00/145/2008 від 12.08.2008 (а.с. 74-77).

30.03.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено додатковий договір до договору поруки № SR- B00/145/2008/1 від 12.08.2008 (а.с. 71-73).

Згідно з умовами додаткових договорів до договорів поруки від 30.10.2013 року сторони домовилися внести наступні зміни до договорів поруки від 12.08.2008 року наступного змісту: в розділі «Визначення термінів» «Кредитний договір» викласти в наступній редакції кредитний договір № ML-B00/145/ 2008 від 12 серпня 2008 року, укладений між кредитором та Боржником, з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками до нього; п.п. (а), (б), (в) п.2.1 та п. 3.2 договору поруки викласти в наступній редакції: (а)повернення основної суми кредиту , наданого боржнику. Боржник зобовязаний повернути повну суму отриманих боржником кредитних коштів не пізніше 11.08.2023 року. На дату укладення цього додаткового договору сума отриманого кредиту складає 50 252, 81 дол. США. (б) сплата процентів за користування кредитом. Боржник зобовязаний сплатити проценти за користування отриманими ним кредитними коштами, наданими згідно з кредитним договором, в розмірі, в терміни і в порядку , що передбачені в Кредитному договорі. Розмір боргових зобовязань на дату укладання цього додаткового договору, забезпечених порукою, становить 56 693 дол. США. В разі зміни , в тому числі збільшенні розміру боргових зобовязань та/чи інших зобовязань боржника за кредитним договором після укладення цього договору, такі зобовязання забезпечуються порукою в їх повному розмірі без укладання будь-яких додаткових договорів до цього договору, а підписання поручителем цього договору вважається попередньою згодою поручителя на зміну умов кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру неустойки), у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в сторону збільшення, розширення змісту основного зобовязання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним тощо.

Таким чином, за положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності презюмується.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 21 травня 2012 року у справах № 6-88цс11, 6-69цс/11, які в силу ст. 360-7 ЦПК України обовязкові для всіх судів.

Як розяснено в п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5 відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Таким чином, підставою для припинення поруки є наявність двох обставин у їх сукупності:1) збільшення обсягу відповідальності поручителя за основним зобовязанням; 2) відсутність поінформованості і згоди останнього на таку зміну. Відсутність хоча б однієї з названих підстав виключає можливість припинення договору поруки.

Як встановлено по справі, 30.10.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено додатковий договір до договору поруки № SR- B00/145/2008/1 від 12.08.2008, яким змінено зокрема і положення щодо відсоткової ставки.

Того ж дня як з поручителем ОСОБА_3 , так і з поручителем ОСОБА_2 були укладені додаткові договори до укладених ними договорів поруки, за умовами яких останні поручилися за виконання ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором з усіма існуючими та майбутніми змінами , доповненнями та додатками до нього, та погодилися на забезпечення розміру боргових зобовязань, відповідно до умов додаткового договору від 30.10.2013 року.

Таким чином, вимоги позивачів про визнання припиненими договорів поруки з підстав, що ними не підписувалися попередні додаткові угоди до договорів поруки, не підлягають до задоволення, оскільки останній додатковий договір до договору поруки підписано і погоджено кожним поручителем, і умовами додаткового передбачено, що поручитель забезпечує виконання зобовязань за кредитним договором, з усіма існуючими та майбутніми змінами , доповненнями та додатками до нього, тобто в тій редакції, якій існує кредитний договір станом на 30.10.2013 року.

Після 30.10.2013 року до кредитного договору змін і доповнень не вносилося.

Тобто позивачами погоджено існування відносин поруки за кредитним договором від 12.08.2008 року.

Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Так, під виконанням сторонами зобовязання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обовязків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобовязання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обовязки сторін кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як установлено судом, боржник ОСОБА_4 (а відтак і поручителі) первинно взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 11.08.2023 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Крім того, при застосуванні частини четвертої статті 559 ЦК України слід ураховувати таке.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в справі № 6-53цс14 в постанові від 17.09.2014 року.

Згідно з ч. ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторонами по справі не доведено належними доказами , що банк скористався своїм правом дострокового повернення кредитних коштів, змінив дату основного зобовязання і предявив вимоги до поручителів поза межами шестимісячного строку з дня настання строку основного зобовязання.

Сама по собі копія квитанції від 10.03.2015 року (а.с. 35) , надана позивачами як доказ здійснення боржником останнього платежу за кредитом, не може бути підставою для припинення договорів порук, оскільки встановити періодичність платежів можливо лише на підставі повної виписки по рахунку позичальника, а закінчення шестимісячного строку предявлення вимоги до поручителя щодо кожного конкретного періодичного платежу не тягне за собою припинення поруки в іншій частині в межах дії основного зобовязання.

Суд першої інстанції взагалі не зясував обставин настання строку виконання основного зобовязання та дотримання кредитором шестимісячного строку звернення з вимогою до поручителів, жодних доказів на підтвердження таких обставин позивачами надано не було і судом не досліджено.

Суд першої інстанції неповно зясував обставини справи та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання договорів поруки такими, що припинені - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_7

Судді: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

Згідно з оригіналом: