Провадження № 4-с/359|63/2016
Справа №359/2161/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

«06» жовтня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

09.03.2016 заявник стягувач Петрусь (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3) Т.М. звернулась до Бориспільського міськрайонного суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції (після реорганізації -Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області) ОСОБА_2 з проханням:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2, які полягають у повторному проведенні помісячного розрахунку боргу по аліментах за період 27.07.2011 по 24.02.2012 р. та видачі нової Довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 27.07.2011 р. по 01.01.2016 р. № 5326 від 23.02.2016 р. з урахуванням вже наявної в матеріалах виконавчого провадження діючої Довідки - розрахунку заборгованості з аліментів, за період з 27.07.2011 по 24.02.2012 р. № 13117 від 27.02.2012р., яка бралась до уваги Бориспільським міськрайонним судом Київської області при обчисленні неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів та не була оскаржена боржником у передбаченому законом порядку;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Вовка А.В. по виконанню рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі №2/1005/1277/2012 від 07.06.2012 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 32708,17 грн.;

- зобовязати державного виконавця Вовка А.В. здійснити примусове виконання Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 2/1005/1277/2012 від 07.06.2012 р. та зобов'язати боржника ОСОБА_3 сплатити позивачу ОСОБА_1 32708, 17 грн. суму неустойки (пені), присуджених за ним.

Свою скаргу заявник обґрунтовувала тим, що у відділі державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області перебувають виконавчі провадження з примусового виконання наступних виконавчих документів:

- виконавчого листа № 2-2070 від 21.09.2011 року, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття;

- виконавчого листа № 2/1005/1277 від 26.07.2012 року, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, в сумі 32708, 17 грн.

Заявник зазначає, що 15.08.2012 року було відкрито виконавче провадження ВП №33874798, проте, всупереч зазначеному рішенню, в примусовому порядку стягнення неустойки за виконавчим листом № 2/1005/1277 від 26.07.2012 року на день подання скарги не виконано, сума 32 708.17 грн. з боржника не стягнута, що порушує ст.ст. 2, 11, 27 Закону України «Про виконавче провадження» та права і інтереси заявника. Заявник стверджує, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформації, що виконавчий лист щодо стягнення неустойки направлявся для примусового виконання за місцем роботи боржника, а також, що в довідки розрахунки державного виконавця було включено лише аліментні зобовязання (заборгованість по сплаті аліментів). Заявник стверджує, що будь-яких постанов про стягнення неустойки (пені) за виконавчим листом №2/1005/1277 від 26.07.2012 із заробітної плати протягом 2012-2016 років державним виконавцем не направлялось за місцем роботи боржника, що підтверджується відповіддю Головного управління юстиції у Київській області від 26.01.2016 №П-90/02.2, з якої також вбачається, що державним виконавцем не виявлено майно у боржника, що не відповідає дійсності. Та, як стверджує заявник при розгляді іншої цивільної справи, а також з матеріалів кримінальної справи слідує, що боржник повідомляв про наявність у нього майна: телевізора Samsung, холодильника, велосипеда «Giant YT-3», компютера Apple, ноутбука те.

Крім того, проведення перерахунку заборгованості по аліментах державним виконавцем Вовком А.В. за період з 27.07.2011 року по 01.01.2016 р. (Довідка № 5326 від 23.02.2016), свідчить про упередженість останнього та намагання звільнити боржника від виконання покладеного на нього обов'язку сплачувати, не лише аліменти та погашати заборгованість, за виконавчим листом № 2-2070 від 21.09.2011 року, а й проводити погашення за виконавчим листом № 2/1005/1277 від 26.07.2012 року про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в сумі 32708,17 грн. ОСОБА_2 вважає, що, оскільки 27.02.2012 року державним виконавцем на підставі наявних у справі документів вже було складено Довідку-розрахунок заборгованості по аліментах і боржник, якому було відомо про цю довідку, її не оскаржив, у державного виконавця Вовка А.В. не було правових підстав для перерахунку заборгованості по аліментах за вказаний період.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали скаргу та звертають увагу суду, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 05.02.2016 року, на підставі якої було державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості по аліментах та видано Довідку- розрахунок від 23.02.2016 року, не набрала законної сили, а в подальшому була скасована ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31.03.2016 року за апеляційною скаргою заявника, яка як стягувач не була залучена судом до участі у справі. Заявник стверджує, що державний виконавець не вживав усіх передбачених законом виконавчих дій, для виконання рішення суду, в тому числі мав виявити майно боржника та погасити заборгованість, здійснивши його реалізацію.

Державний виконавець Вовк А.В. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, пояснив, що в нього на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження щодо стягнення аліментів та неустойки з боржника ОСОБА_3. Оскільки наявна заборгованість по аліментах, вона стягується в першу чергу, тому погашення неустойки не здійснювалось через недостатність коштів та майна у боржника. Він не допускав бездіяльності, зробив усі необхідні запити, з метою встановлення наявного у боржника майна та доходів, неодноразово виходив за місцем проживання боржника і зазначеного в заяві стягувачем майна в кімнаті, яку займає боржник в будинку своїх батьків не виявляв. Лише під час опису майна, при якому була присутня стягувач було виявлено та описано телевізор, на який вказала стягувач. До цього часу телевізор не реалізований, оскільки призначена ним експертиза з метою встановлення вартості телевізора стягувачем не оплачена. Довідку-розрахунок заборгованості з аліментів він виконав будучи зобовязаним на це ухвалою Бориспільського міськрайонного суду про проведення перерахунку заборгованості по аліментах, починаючи з 27.02.2012 року по 01.01.2016 року, при виготовленні якої він мав перевірити достовірність інформації про джерела доходів боржника в період з 27.11.2011 року по 29.02.2012 року та з 01.01.2015 року по 12.03.2015 року та у разі підтвердження достовірності такої інформації, здійснити перерахунок заборгованості на підставі наданих боржником довідки про заробітну плату та книги обліку доходів, що він і виконав.

Боржник ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував, пояснив, що він не заперечував проти стягнення з нього пені в розмірі 32708 грн. 17 коп., та через нараховану йому заборгованість по аліментах не мав можливості їх погасити, від сплати аліментів не ухилявся, майно не приховував. Зазначений заявником ноутбук та компютер він використовує в роботі фотографа, чим як приватний підприємець заробляє на життя та, в тому числі, сплачує аліменти. Опис майна проводився в його відсутність, тому телевізор не був описаний, оскільки він ним не користується, і телевізор знаходиться в кімнаті, якою користуються його батьки. Велосипед був в нього викрадений, а після його повернення, він подарував його своєму товаришу, оскільки останній був не новий та не призначений для дітей, тому державний виконавець не міг його описати.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали, матеріали виконавчого провадження, копії яких були долучені до матеріалів справ, суд прийшов до переконання, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області перебувають виконавчі провадження з примусового виконання наступних виконавчих документів:

- виконавчого листа № 2-2070 від 21.09.2011 року, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 користь Петрусь (дошлюбне прізвище -ОСОБА_3) Т.М. аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття (виконавче провадження ВП №29574859, відкрите постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 02.11.2011 року);

- виконавчого листа № 2/1005/1277 від 26.07.2012 року, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, в сумі 32708,17 грн. (виконавче провадження ВП №33874798, відкрите постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 15.08.2012 року);

При виконанні вищевказаних виконавчих листів з метою виявлення за боржником джерел доходів державним виконавцем неодноразово здійснювались та поновлювались запити до органів ДПС України, УПФУ, БТІ, МРЕВ ДАІ. За поданням державного виконавця ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2013 року боржника ОСОБА_3 було тимчасово обмежено у праві виїзду з України (а.с.73,75,76.78,79,81,83,84,87,93,94,98,99,110,126).

Крім того, державним виконавцем неодноразово, 20.10.2014, 05.02.2015, 25.02.2015, 21.07.2015, здійснювались виходи за місцем проживання боржника з метою опису та арешту майна, про що були складені акти державного виконавця, майна, що підлягало опису та арешту виявлено не було (а.с.74,88,90,95). А також, 20.01.2016 року було складено акт опису й арешту майна, а саме телевізора Samsung вартістю 10000 гривень(а.с.103-104), та постановою від 06.07.2016 року призначено експерта, субєкта оціночної діяльності ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» (а.с.111).

Також встановлено, що виконавчий лист № 2-2070 від 21.09.2011 року про стягнення аліментів зі ОСОБА_3 направлявся державним виконавцем за місцем роботи боржника з постановою про звернення стягнення на заробітну плату та проведення утримання в розмірі 70% від суми заробітної плати, в тому числі для погашення заборгованості: в ТОВ «Барракуда медіа груп» (а.с.59,61-64) та в ТОВ «Будінвесттехноіндустрія ХХІ століття» (а.с.66,71, 72).

Особами, які беруть участь у справі визнано, та матеріалами виконавчого провадження ВП №29574859 підтверджується, що у боржника ОСОБА_3 протягом усього періоду, починаючи 02.11.2011 року по час подачі скарги до суду була наявна заборгованість по аліментах. Звязку з цим доводи заявника, що державним виконавцем була допущена бездіяльність та не виконувалось рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 2/1005/1277/2012 від 07.06.2012 р. про стягнення за ОСОБА_3 32708,17 грн. пені, є необґрунтованими та суперечать вимогам ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження", якої встановлено черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення всіх вимог стягувачів, відповідно до п.п.1,2 ч.1 якої у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника.

Також встановлено, що оскаржувані дії державного виконавця Вовка А.В., які полягають у повторному проведенні помісячного розрахунку боргу по аліментах за період 27.07.2011 по 24.02.2012 р. та видачі нової Довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 27.07.2011 р. по 01.01.2016 р. № 5326 від 23.02.2016 р. були ним вчинені на підставі наявних в матеріалах виконавчого провадження документів, що підтверджують період роботи та розмір заробітної плати боржника за період з 27.11.2011 по 29.02.2012 року та з 01.01.2015 року по 12.03.2015 року (а.с.53,127-131) та на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2016 року, яка надійшла до відділу державної виконавчої служби з відміткою про набрання ухвалою законної сили -11.02.2016 (а.с.114-116) та, як визнано в судовому засіданні заявником, була нею оскаржена в апеляційному порядку та скасована ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2016 року після того, як їй стало відомо про видачу державним виконавцем Довідки-розрахунку від 23.02.2016 року (а.с.80-83).

При цьому суд звертає увагу, що підставою скасування вищезазначеної ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2016 року, на виконання якої державним виконавцем були вчинені оскаржувані дії щодо видачі Довідки розрахунку заборгованості за період з 27.07.2011 по 01.01.2016 від 23.02.2016 (а.с.117-119), було порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали порядку, встановленого для вирішення даного питання, який не залучив до участі у справі в якості заінтересованої особи стягувача ОСОБА_1 (а.с.82).

Слід також зазначити, що відповідно до розяснень викладених в п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справи від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії, або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особі державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Відповідно до вимог ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

За змістом ч.4 вказаної статті державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч.9 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до змісту ч.1-3 ст.195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Крім того, порядок проведення розрахунку заборгованості з аліментів державним виконавцем врегульовано «Інструкцією з організації примусового виконання рішень», затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованим 2 квітня 2012 року за №489/20802,

Так, за змістом п.7.13 вказаної Інструкції, державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

При цьому, якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника (підпункт 7.13.1 п.7.13 Інструкції).

За змістом п.7.23 Інструкції, у випадку якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно, квитанції (або їх завірені копії) про перерахунок аліментів долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, слід зробити висновок, що за заявою стягувача як сторони виконавчого провадження, державний виконавець має обчислити розмір заборгованості із сплати аліментів, скласти відповідний розрахунок та повідомити про нього стягувачу і боржнику. При цьому розрахунок має відповідати вимогам, наведеним в «Інструкції з організації примусового виконання рішень», в тому числі розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Крім того, згідно з вищенаведеними вимогами підпункту 7.13.1 пункту 7.13 Інструкції, державний виконавець, якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, розраховує заборгованість, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості, та після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Окрім того, що при видачі Довідки-розрахунку заборгованості від 23.02.2016 року державний виконавець Вовк А.В. діяв на виконання не скасованої на той момент ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2016 року, він з дотримання вимог ухвали перевірив достовірність отриманої інформації про джерела доходів боржника за період 27.11.2011 по 29.02.2012 року та з 01.01.2015 року по 12.03.2015 року, що підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу, наданими Управлінням Пенсійного фонду України в м.Бориспіль та Бориспільському районі від 16.02.2016 (а.с.131).

Щодо посилання заявника та її представника на ту обставину, що дії державного виконавця суперечать рішенню Бориспільського міськрайонного суду від 07.06.2012 року, яким було стягнуто неустойку в розмірі 32708,17грн., а також встановлений розмір заборгованості по аліментах станом на 24.02.2012 року (а.с.10), суд вважає необхідним зазначити, що висновки Бориспільського міськрайонного суду у вказаному рішенні щодо наявної заборгованості станом на 24.02.2016 року ґрунтувались на довідці ВДВС Бориспільського МРУЮ, яка не була предметом окремого судового розгляду, в звязку з чим не можна вважати, що державний виконавець вирішив питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості, оскільки здійснення перерахунку заборгованості після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір віднесено до обовязків державного виконавця в силу вищенаведених вимог (підпункт 7.13.1 п.7.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень).

За змістом ч.1 та 2 ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу та, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що доводи скарги щодо неправомірності дій та бездіяльності державного виконавця не знайшли свого підтвердження, в звязку з чим скарга задоволенню не підлягає, в тому числі не підлягає задоволенню вимога щодо зобовязання державного виконавця здійснити примусове виконання рішення суду та зобовязати боржника ОСОБА_3 сплатити стягувачу 32708,17 грн. суми пені, оскільки така вимога не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Так, за змістом ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент розгляду поданої скарги, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), а порушене питання про зобовязання боржника сплатити кошти на користь іншої особи кредитора, віднесено до компетенції суду, який розглядає відповідний спір (ст.16 ЦК України).

Крім того, як було встановлено судом, на виконанні у державного виконавця Вовка А.В., знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання двох виконавчих листів, виданих Бориспільським міськрайонним судом, в тому числі виконавчий лист № 2-2070 від 21.09.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів, за яким згідно Довідки-розрахунку від 23.02.2016 року була наявна заборгованість в розмірі 12284,23грн.(а.с.117-119), отже усі вищенаведені виконавчі дії, які були вчинені державним виконавцем на встановлення джерел доходів та майна боржника ОСОБА_3, в тому числі вчинялись і на виконання виконавчого листа № 2/1005/1277 від 26.07.2012 року про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неустойки за прострочення сплати аліментів, вимоги за яким підлягали задоволенню після погашення в повному обсязі заборгованості по аліментам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії, бездіяльність державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 відмовити повністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення, для осіб, які не були присутні при її оголошення, протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів