Справа № 732/1239/16-ц
Провадження № 2-о/732/89/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2016 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді КарпинськоїН.М., секретарі Шевеленко К.В., за участі заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду і просив встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 16 жовтня 1982 року є рідною сестрою ОСОБА_5, яка померла 27 грудня 1997 року.

На початку судового засілання представник заявника та заявник підтримали раніше заявлені вимоги та просили їх задовольнити з підстав, вказаних у заяві. Доповнили свої вимоги і просили визнати ще й факт того, що ОСОБА_4, яка померла 16 жовтня 1982 року була матір'ю ОСОБА_6, який помер 09 липня 2003 року.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3участі свого представника в судовому засіданні не забезпечила, така неявка представника не перешкоджає розгляду заяви по суті.

З'ясувавши обставини, на які посилається заявник, судом встановлено мету визначення факту, про який клопоче заявник.

Як вбачається з положення пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися із заявою про встановлення відповідних фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження.

Необхідність визнання факту родинних відносин між особами, вказаними в заяві, заявник повязував з підтвердженням свого права на спадкування незакінченого будівництвом житлового будинку, що розташований за адресою: м. Чернігів, вулиця Кримська, буд. 24 після смерті спадкодавця ОСОБА_7.

Однак, родство це кровний зв'язок між людьми, з наявністю якого закон повязує виникнення, зміну чи припинення прав та обовязків. Померлі особи не мають цивільної правоздатності та не являються учасниками цивільних правовідносин.

Людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою (ст. 24 ЦК України). Цивільна правоздатність виникає у момент народження фізичної особи і припиняється у момент її смерті. Тож особи, родинні відносини між якими первинно просив встановити заявник, не є учасниками цивільних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зважаючи на те, що рішення створюватиме умови здійснення майнових прав саме для заявника, його представник у ході судового розгляду змінив раніше заявлені вимоги і просив встановити юридичний факт, що дійсний учасник цивільних відносин заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є троюрідним братом ОСОБА_7, який помер 29 листопада 2015 року. Змінені вимоги повністю підтримані заявником.

Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, з'ясувавши обставини, на які посилається заявник, суд вважає, що уточнені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Так, відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня спорідненення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родичів від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Шостий ступінь споріднення (побічна лінія споріднення) включає троюрідних сестер, братів.

Встановлено, що ОСОБА_7 помер 29 листопада 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 269871 (а.с.4). Актовий запис про його смерть складений 05 грудня 2015 року за № 3292 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції.

15.12.2015 року зареєстрована приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_7

Згідно запису акта про народження № 1010 від 20.08.1975 року (а.с.48 зв) ОСОБА_7 народився 17 липня 1975 року. Його батько: ОСОБА_8. Його мати: ОСОБА_9. Вказане також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 1 (а.с.49-50)

Згідно свідоцтва про народження серії ЯД 608056 (а.с.38) ОСОБА_8 народився 02.12.1945 року. Його батько: ОСОБА_10. Його мати: ОСОБА_5.

Заявник ОСОБА_1 народився 09.11.1966 року і згідно свідоцтва про народження серії V11 УР № 1075927 (а.с.37) його батьком вказаний ОСОБА_6 та ОСОБА_11.

Згідно свідоцтва про народження № 424090 (а.с.37 зв.) ОСОБА_6, який народився 22.02.1923 року був сином ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

ОСОБА_14 народилась 14 листопада 1895 року в с. Хрещате, Козелецького повіту, Чернігівської губернії, її батько „Котляр Осип Павлов та матір „Параскева Ильина. Згідно повідомлення Державного архіву Чернігівської області на зберігання до архіву надходив запис акта про народження № 71 від 14 листопада 1895 року, його копія долучена до матеріалів спадкової справи та досліджена в суді. При цьому прізвища, імена та по батькові вказані відповідно до документа мовою оригіналу, імена відповідають обряду хрещення за старим стилем (а.с.61).

Те що у згаданому свідоцтві йдеться саме про ОСОБА_14, яка у свідоцтві про народження № 424090 (а.с.37 зв.) вказана матірю ОСОБА_6 свідчить звичай визначати дитину за прізвищем батька.

Крім того, про спільний побут таких осіб свідчить досліджена в суді домова книга.

Згідно повідомлень Державного архіву Чернігівської області (а.с.53 зв.) у метричних книгах Воздвиженської церкви с. Хрещате, Козелецького району, Чернігівської області за 1936-1939 роки актовий запис про народження ОСОБА_15 не зберігся.

З показань допитаних у справі свідків: ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 у суді встановлено, що всі вони знали ОСОБА_19 та ОСОБА_14 як рідних сестер. ОСОБА_14 розповідала їм про її походження та походження ОСОБА_19 від однієї матері. Після смерті ОСОБА_20 та за її життя вказані свідки та заявник як одна родина спілкувались з ОСОБА_19, вітали її зі святами, навідувались в гості, підтримували дружні відносини з її сином ОСОБА_8, здійснювали його похорон, а через рік після його смерті захоронили його сина ОСОБА_7, який помер 29 листопада 2015 року.

Свідок ОСОБА_21 у суді засвідчив, що дійсно ОСОБА_7, який помер 29.12.2015 року був онуком ОСОБА_19, а відповідно заявнику являвся троюрідним братом.

Згідно свідоцтва про одруження № 1 ОСОБА_10 та ОСОБА_15 одружились 15.01.1948 року, дружина стала мати прізвище «Ігнатенко».

За інформацією державного архіву Чернігівської області від 10.02.2016 року № С-356 (а.с. 64) встановлено, що книги реєстрації актових записів про укладення шлюбу по селу Хрещате, Козелецького району, Чернігівської області за 1922-1923 роки на зберігання до архіву не надходили і про їх місцезнаходження архів даних не має. Таким чином відсутні реєстраційні документи про шлюб ОСОБА_4, шлюб із ОСОБА_21 був церковним, у свідоцтві про народження дитини батьки за звичаєм вказувались за спільним прізвищем, хоча в актовому записі про смерть № 131 від 18.10.1982 року (а.с.9) вказувалось про смерть ОСОБА_4, померлої 16.10.1982 року, яка за свого життя шлюб з ОСОБА_21 не зареєструвала.

Тож у свідоцтвах про народження дітей (ОСОБА_6 у відношенні до ОСОБА_4, ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_5) вказані відповідні батьки, а діти відповідно народжені у подружжя ОСОБА_5 та фактичного подружжя ОСОБА_6.

Саме перебування у родині заявника відповідних свідоцтв про народження та свідоцтв про шлюб і домових книг свідчить, що такі документи не могли опинитись у заявника випадково, а отже були збережені родичами, які підтримувала такі тісні звязки та були повязані побутом. Тому хоч означені документи і мали внаслідок давності їх складення відповідні неточності, однак не спростовують кровного звязку між наведеними вище особами.

ОСОБА_6 помер 09 липня 2003 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЕЛ № 171222 (а.с.9).

ОСОБА_4Й померла 16.10.1982 року, про що свідчить свідоцтво серії 1-ЕЛ № 489990 (а.с. 10 зв).

ОСОБА_8 помер 15 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 238853(а.с.40 зв, 44-45).

ОСОБА_5 померла 27 грудня 1997 року (а.с. 67), що підтверджується записом акта про смерть № 3226 від 30.12.1997 р. (а.с. 67) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 8 (а.с. 68).

Таким чином, внести виправлення у відповідні актові записи після їх смерті не вбачається можливим.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.09.2016 ркоу (а.с.5) ОСОБА_1 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 29.11.2015 року ОСОБА_7 (спадкодавця).

Оскільки в суді фактично доведено, що баби ОСОБА_1 та ОСОБА_7 були рідними сестрами, а батько заявника ОСОБА_6 та батько ОСОБА_7 (спадкодавця) ОСОБА_8 були двоюрідними братами, відповідно заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (спадкодавець) є троюрідними братами. Встановлення такого факту для заявника, як дійсного учасника цивільних правовідносин, породжує юридичні наслідки підтвердження права на спадкування.

Керуючись ст. 24-25,1265 ЦК України ст. 209,212-215,234, 294 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Уточнені вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є троюрідним братом ОСОБА_7, який помер 29 листопада 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Карпинська Н.М.