Справа № 496/67/16-ц
Провадження № 2/496/434/16
08 лютого 2016 року місто Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Мельничук Н.І.,
при секретарі Богдан Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна,-
В обґрунтування позову зазначив, що 18 липня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі Банк, АТ «Ощадбанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2393-н, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, предметом іпотеки в договорі зазначено:
У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, АТ «Ощадбанк» звернувся з позовною заявою до Київського районного суду м. Одеси про дострокове стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 2393-н від 18.07.2008 року. У зв'язку з чим, 31 січня 2012 року, Київським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі та стягнуто заборгованість в сумі 2004361,78 грн.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив суд розглянути справу за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2012 року, позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний Банк України» задоволено в повному обсязі та стягнуто заборгованість в сумі 2004361,78 грн. (а. с. 14-16).
Постановою державної виконавчої служби Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 16.09.2013 року та від 19.12.2014 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 (а. с. 17).
Оскільки постанова Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.09.2013 року, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 перешкоджають банку (Іпотекодержателю) реалізувати своє право на задоволення своїх вимог шляхом реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо зняття арешту з наступних підстав.
АТ «Ощадбанк» є обтяжувачем з найвищим пріоритетом, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження» та положень Кредитного договору, у зв'язку з тим, що на момент вчинення правочину, будь-яких інших обтяжень на предметі іпотеки не зареєстровано, тому першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки має АТ «Ощадбанк».
Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.
Згідно зі ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», спори, які виникають у виконавчому провадженні щодо звернення стягнення на заставне майно, вирішуються судом.
Оскільки скасування арешту з іпотечного майна щодо якого досягнуто згоди на добровільну реалізацію, жодним чином не порушує права ані кредитора, ані боржника.
Пунктом 16 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»: вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.
Зі змісту ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
З аналізу викладеної норми вбачається, що державною виконавчою службою не вжито дій направлених на скасування запобіжних заходів, що призвело до порушення майнових прав позивача.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
З огляду на викладене, суд вважає можливим захистити право власності позивача, задовольнивши позовні вимоги, звільнивши з-під арешту спірне майно.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 16, 209, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 16, ст. 52,ст. 54,ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд-
Позов ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, третя особа: Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Біляївського районного суду Одеської області апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області: ОСОБА_2