Справа № 163/2497/16-ц
Провадження № 2/163/388/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 за дорученням та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Полапівської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2016 року ОСОБА_1 за дорученням та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1

Представник позивачів зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4. Спадщину прийняли, оскільки представник позивачів подав в інтересах останніх заяви про прийняття спадщини до Любомльської державної нотаріальної контори в строки передбачені ст. 1270 ЦК України. Вказує, що оформити свої спадкові права її довірителі належним чином не мають можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Просить визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, а саме: по 1/2 частки нерухомого майна, що знаходиться в по АДРЕСА_1

В судове засідання представник позивачів не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Полапівської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов підтримують.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про смерть, місцевий реєстраційний номер 135 (а.с.13).

З довідки виконавчого комітету Полапівської сільської ради №606, та витягу з по господарської книги, у яких вказано, що згідно запису в по господарській книзі №1 за 1996-2000 роки по особовому рахунку НОМЕР_3 будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 (а.с.9,10) та з архівного витягу з рішення сесії Полапівської сільської ради народних депутатів Любомльського району від 26.08.1993 року № 13/6, яким стверджено, що ОСОБА_4 було передано в межах населених пунктів Полапівської сільської ради земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 11), вбачається, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4.

Отже, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкодавець ОСОБА_4 на випадок своєї смерті залишила заповіт від 12 червня 2009 року, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму синові ОСОБА_2 та внучці - ОСОБА_3 (а.с. 12).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, відповідно, як син спадкодавця, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, та внучка спадкодавця, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.17-18).

Позивачі, у відповідності до ст. 1269 ЦК України, фактично спадщину прийняли, оскільки представник позивачів подав в інтересах останніх заяви про прийняття спадщини до Любомльської державної нотаріальної контори (а.с 53). Проте, постановами державного нотаріуса від 21.09.2016 року (а.с.7-8) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, останнім було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Згідно матеріалів спадкової справи №216/2010, інших спадкоємці немає.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З копії техпаспорта вбачається, що нерухомі об'єкти, які знаходяться по АДРЕСА_1 були побудовані в 1959, 1990 роках.

На час побудови спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалося Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті не розподілив спадщину між ним.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності за заповітом по 1/2 частки нерухомого майна, яке знаходиться по АДРЕСА_1 що залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1218, 1268 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: право власності на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: право власності на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.