РІШЕННЯ

іменем України

"16" лютого 2016 р. 145/1902/15-ц

2/145/154/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мазур О.П,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 25.09.2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою.

В шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Їх подружнє життя з відповідачкою не склалося. За останній період спільного проживання між ними часто виникали конфлікти, спори та непорозуміння щодо поглядів на сімейні стосунки, проведення дозвілля та з інших питань, що призвело до розпаду сім'ї. Їх сім'я фактично розпалась, шлюб існує лише формально.

Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що унеможливлює їх подальше спільне проживання. Вважає, що їх сім'я в подальшому не може бути збережена, оскільки спроби помиритись не дали позитивного результату.

Він прийшов до висновку, що їх сім'я розпалась остаточно і її збереження є недоцільним, подальше спільне життя з відповідачкою та збереженням шлюбу буде суперечити його інтересам, та інтересам малолітнього сина, на виховання якого може негативно вплинути обстановка в сім'ї, що має істотне значення.

За час проживання з відповідачкою вони нажили спільне майно, питання про розподіл якого вони вирішать добровільно.

Після розірвання шлюбу син буде проживати біля нього.

Просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснив, що він не довіряє відповідачці. Знаходячись на заробітках висилав їй гроші, які вона не відомо куди витрачає, дитина інвалід, а вона дитиною не займається, висновків не робить, особливо 2 останні роки.

Відповідачка позовні вимоги визнала частково, на розлучення згодна, але не згодна щоб син проживав з позивачем. Пояснила, що чоловік по пів року їздить на заробітки в Росію, гроші висилає, але додому приїжджає на 1-2 місяці. Вона займається дитиною, водить його в школу "Джерело". Чоловік її бив і неодноразово душив, вона зверталась в поліцію. Наполягає на розлученні, на примирення не згодна.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

25.05.2005 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4).

Мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 5).

Дитина проживає з матір'ю, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.02.2016 р. Відповідачка доглядає сина інваліда, позивач участі у вихованні дитини не бере.

Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки даний шлюб суперечить їх інтересам.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст..ст.110, 111, 112, 113 СК України,

вирішив:

Позов задовільнити частково.

Шлюб, зареєстрований 25.09.2005 р. між ОСОБА_1 на ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів цивільного стану Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 30, розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище "ОСОБА_2".

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Суддя Мазурчак А. Г.