Справа № 202/8481/15-ц
Провадження № 2/0202/412/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 лютого 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Кубишкіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, Садівниче товариство «Металург» про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, Садівниче товариство «Металург» про визнання права власності на майно.

В обґрунтування поданої заяви позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником земельної ділянки № 254, площею 0, 0598 га, що розташована в садівничому товаристві «Металург», яку вона успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_2, померлої 27.10.2014 року, та на якій розташований садовий будинок. Однак, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва на спадкове майно, їй було відмовлено у звязку з відсутністю реєстрації права власності на зазначений садовий будинок. Садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами у 1980 році був збудований її матірю, яка за життя не встигла зареєструвати право власності на нього. Наголошувала, що прийнявши спадщину, вона прийняла всі права на обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок її смерті. Посилаючись на ст. 331, 1216-1218 ЦК України, Наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, просить суд визнати за нею право власності на садовий будинок літ. А-1, погріб (під А-1) літ. ПГ, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, споруди № 1-3, І, що розташовано на земельній ділянці, площею 0, 0598 га, кадастровий номер :04:053:0211 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, буд. 10, садівниче товариство «Металург», ділянка № 254.

В судові засідання зявлялась представник позивача, яка підтвердила викладені в позовній заяві обставини та вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавав, в звязку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Через канцелярію суду представником відповідача були подані письмові заперечення, в яких останній просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Наголошував, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо доведення факту, що спадкодавець ОСОБА_2 збудувала нерухоме майно, яке є предметом даного позову. Належним доказом щодо відповідності спірного нерухомого майна всім архітектурно-будівельним нормам і правилам, є декларація про прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності. Проте, позивачем не надано суду зазначену декларацію, дозвіл на будівництво, тощо. Наголошують, що у випадку відсутності документів про відведення земельних ділянок під забудову, таке будівництво слід визнати самочинним та відмовити у визнанні права власності на нього в порядку спадкування. Право власності на обєкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на імя спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію.

Представник третьої особи - Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника не подавав.

Представник садівничого товариства «Металург» в судові засідання зявлявся, зазначав, що дійсно померлою ОСОБА_2 у 1980 х роках було збудовано садовий будинок, що розташований на території садівничого товариства «Металург» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, буд. 10. Проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника садівничого товариства «Металург», дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 була членом садівничого товариства «Металург» з 1978 року, що підтверджується випискою з протоколу загальних зборів Садівничого товариства «Металург» від 29 жовтня 1978 року.

За життя ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ДП, Д* № 000648, код ДЗК 72446240, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 05 квітня 1996 року згідно рішення № 1379 від 19 жовтня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 648 належала земельна ділянка, площею 0,0598 га, що розташована на території Індустріального району м. Дніпропетровська в садівничому товаристві «Металург», № 254.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 593698, виданого відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 28 жовтня 2014 року, ОСОБА_2 померла 28 жовтня 2014 року.

Із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори 11 листопада 2014 року звернулась ОСОБА_1.

Державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори 11 червня 2015 року було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадщина, на яку видане свідоцтво складалась із земельної ділянки, площею 0, 0598 гектарів в межах згідно планом, переданої для ведення садівництва, розташованої на території: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, садівниче товариство «Металург», що належала спадкодавцеві на підставі Державного акута на право приватної власності на землю серія ДП, Д* № 000648, код ДЗК 72446240, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 05 квітня 1996 року згідно рішення № 1379 від 19 жовтня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 648.

Постановою державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 14 серпня 2015 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке складається з садового будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Батумська, 10, садівниче товариство «Металург», ділянка № 254, після померлої 27 жовтня 2014 року ОСОБА_2.

Згідно листа від 14.05.2015 року № 5017 Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради повідомило про наявність інвентаризаційні справи в яких станом на 31.12.2012 року відсутні відомості про реєстрацію права власності.

В пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, міститься перелік об'єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва.

Зокрема зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року.

Згідно з п. 3.1. "Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків...", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до п. 49 "Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затвердженому постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Згідно технічного паспорту, виготовленого 20 вересня 2015 року, садовий будинок, розташований по вул. Байкальській, буд. 10 в м. Дніпропетровську, ділянка № 254 побудовано в 1980 році, тобто до 05.08.1992 року.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, оскільки садовий будинок, розташований на земельній ділянці № 254, за адресою м. Дніпропетровськ, вул.. Байкалська, буд. 10, побудований до 05 серпня 1992 року, на який спадкодавцем не було отримано правовстановлюючих документів, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, Садівниче товариство «Металург» про визнання права власності на майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок літ. А-1, погріб (під А-1) літ. ПГ, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, споруди № 1-3, І, що розташовано на земельній ділянці, площею 0, 0598 га, кадастровий номер :04:053:0211 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, буд. 10, садівниче товариство «Металург», ділянка № 254.

Рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Г.В. Бєсєда