Справа № 308/327/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів - Бондаренка Ю.О., Куцина М.М.,

секретарі - Сочка І.І.,

з участю - представника прокуратури Закарпатської області - Лемак Р.В., третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, представників ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокуратури Закарпатської області на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року по справі за позовом в.о.прокурора м.Ужгород до Ужгородської міської ради, Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, ОСОБА_4 з третіми особами на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання незаконним та скасування пункту рішення Ужгородської міської ради, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування державної реєстрації договору оренди, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року в.о.прокурора м.Ужгород звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що у разі відсутності затвердженого детального плану або плану зонування територій у відповідності до Закону України «Про оренду землі», а такі міською радою не затверджено, що підтверджується листом від 04.08.2014 року за №03-18/230 Ужгородського міськвиконкому, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки визначаються на підставі попередніх планувальних рішень у межах встановленого законодавством строку (тобто до затверджених даних планів, то згідно архівних даних обмірів від 20.12.1965 р. розроблені на підставі генерального плану тих років, яким визначено містобудівні умови та обмеження), що містяться в технічному паспорті багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 закріплено земельну ділянку для обслуговування будинку та прилеглих до нього приміщень (сарай та гаражі), що являється прибудинковою територією даного будинку.

Станом на прийняття міською радою оскаржуваного рішення всі квартири багатоквартирного будинку 132 перебували у приватній власності та набуті в процесі їх приватизації з державного житлового фонду і законодавством передбачена можливість передачі земельних ділянок прибудинкової території багатоквартирного будинку (у разі приватизації) у власність або користування окремим громадянам і прийняте рішення Ужгородською міською радою щодо надання у користування земельної ділянки фізичній особі, що знаходиться в межах прибудинкової території є незаконним.

Надання земельної ділянки у користування ОСОБА_4 здійснено з порушенням вимог ст.42 ЗК України та ст.15 Закону України «Про оренду землі», що є підставою для визнання рішень, договору оренди землі недійсними на підставі ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України.

Посилаючись на вказані обставини, просили визнати незаконним (недійсним) та скасувати п.1.1 рішення XIX сесії VI скликання Ужгородської міської ради №1053 від 20.09.2013 р., яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0067 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та передано в оренду ОСОБА_4 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд строком на п'ять років до 20 вересня 2018 року, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №1656/1 від 25.10.2013 р. зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №8294440 від 25.11.2013 р. і скасувати державну реєстрацію договору оренди землі за №1656/1 від 25.10.2013 р. укладеного між ОСОБА_4 та Департаментом міського господарства в м.Ужгороді, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №8294440 від 25.11.2013 р..

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року в позові в.о.прокурора м.Ужгород відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови в позові відсутні.

Заслухавши пояснення представника прокуратури Закарпатської області - Лемак Р.В., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, які просять задовольнити апеляційну скаргу, представників ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

З витягу із рішення XVII сесії VI скликання №865 Ужгородської міської ради від 29 березня 2013 року вбачається, що Ужгородською міською радою надано наступним юридичним, фізичним особам та фізичним особам-підприємцям дозвіл на розробку проектів відведення земельних ділянок з подальшою передачею їх в оренду і під п.1.7 цього рішення надано ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,007 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 (а.с.67).

Згідно із рішенням XIX сесії VI скликання №1053 Ужгородської міської ради від 20 вересня 2013 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок п.1.1 цього рішення гр.ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0067 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та надано їй в оренду строком на п'ять років до 20 вересня 2018 року (а.с.68).

На підставі вказаного рішення територіальна громада міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради від імені якої діє Департамент міського господарства Ужгородської міської ради та гр.ОСОБА_4 укладено договір оренди №1656/1 від 25.10.2013 р. згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 площею 0,0067 га і строк дії договору до 20 вересня 2018 року (а.с.69-73).

У відповідності до ст.39 ЗК України використання земель, житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови, які узгоджуються з органом місцевого самоврядування.

Згідно до ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2008 р. за №927/11207, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок АДРЕСА_1 у власність або користування об'єднанню співвласників, ні балансоутримувачу будинку, ні житлово-експлуатаційній організації не передавалося.

Згідно повідомлення Державного архіву Закарпатської області №10/10-20 від 01.04.2015 року вбачається, що в документах Ужгородського міськвиконкому за 1965 рік рішення про затвердження генерального плану земельної ділянки за багатоквартирним будинком АДРЕСА_1, акт про передачу земельної ділянки площею 0,1562 га під забудову вищевказаного будинку та рішення Ужгородського міськвиконкому про закріплення за даним будинком прибудинкової території площею 0,0774 га під двір не виявлено (а.с.132).

Листом виконавчого комітету Ужгородської міської ради №03-18/230 від 04.08.2014 року стверджується, що план зонування та детальний план території в АДРЕСА_1 управлінням містобудування та архітектури не розроблялися і чинний генеральний план м.Ужгорода затверджений рішенням XXIX сесії Ужгородської міської ради IV скликання №313 від 04.06.2004 року.

Разом з тим, при звернені до суду прокурором м.Ужгород не надано доказів про розмір прибудинкової території, державний акт про право власності, акт прийому-передачі у власність земельної ділянки будь-кому із власників квартир і чи прийняті Ужгородською міською радою оспорювані рішення не відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, судова колегія констатує, що земельна ділянка розміром 0,0067 га в оренду ОСОБА_4 надавалась із земель запасу Ужгородської міської ради і докази, що така відноситься до прибудинкової території відсутні і оспорювані рішення Ужгородської міської ради прийняті у відповідності до ст.12 ЗК України та ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі №3-рн/99 прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

При зверненні із позовом до суду прокурор не зазначив та не визначив орган, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що прокуратурою не доведено порушення прав при зверненні до суду та відмовив у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокуратури Закарпатської області відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді:

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.