Cправа № 563/916/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2016

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Кулика Є.В.

при секретарі Федичканич В.Ю.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за період з січня 1999 по листопад 2013 року в сумі 638 110 грн. 95 коп., внаслідок невиконання обов'язку по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області відповідач зобов'язаний до сплати аліментів на її користь на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, яке було звернуто до виконання на підставі виконавчого листа №2-326, однак ОСОБА_5 належним чином не виконує судове рішення, в зв"язку з чим заборгував за період з січня 1999 по листопад 2013 року в сумі 42 933 грн. 65 коп. по сплаті аліментів, в зв'язку з чим має право отримати неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 638 110 грн. 95 коп. за період з 1999 по листопад 2013 року, яку просить стягнути з відповідача.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги повністю і просили суд їх задоволити повністю.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явились. Про причини своєї відсутності суд не повідомили. Подані, представником позивача ОСОБА_6, документи після закінчення судового засідання судом не беруться до уваги.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення зі таких підстав.

Згідно рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 1998 року, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_3 зобов"язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дочки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, до її повноліття.

ОСОБА_3 звертався до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом про звільнення його від сплати заборгованості по алмінтах, однак рішенням цього ж суду від 01 лютого 2016 року ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні вказаного позову. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 звернувся до Апеляційного суду Київської області, яким ухвалою від 28 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області залишено без змін. Дані обставини в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Судом з'ясовано, що за період з 17 грудня 1998 року по 01 листопада 2013 року відповідач має заборгованість в сумі 42 933 грн. 65 коп., згідно довідки-розрахунку від 12 листопада 2013 №7846.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення.

Судом достовірно встановлено із пояснень позивача, що ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті аліментів з січня 1999 по листопад 2013 року, який фактично ухиляється від сплати аліментів на утримання дочки, що доводить його вину у виникненні заборгованості по аліментах.

Отже, суд приходить до висновку, що дійсно за період з 17 грудня 1998 року по 01 листопада 2013 року з вини боржника ОСОБА_3 утворилась заборгованість по сплаті аліментів на користь позивача в сумі 42 933 грн. 65 коп., при цьому відповідач не надав належних та допустимих доказів, що дана заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, в зв"язку з чим ОСОБА_1 має право на стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 17 грудня 1998 року по 01 листопада 2013 року.

Суд, виходячи із положень ч.1 ст.360-7 ЦПК України, наявності таких обставин як проживання малолітньої дитини з матір"ю, яка не має стабільного доходу, має незадовільний стан здоров"я, одноосібно несе комунальні витрати за проживання сім"ї з дитиною, витрати на харчування та забезпечення дитини необхідним одягом, тощо, в зв"язку з чим не може в повній мірі самотужки забезпечити утримання дитини, яка як дитина шкільного віку потребує додаткових коштів для навчання, виховання, вважає більш доцільним керуватись при вирішенні даного спору правовим висновком Верховного Суду України, що висловлений постановою від 11 вересня 2013 року у справі №6-81 цс13, який є чинним, про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму, який прийнятий раніше інших правових висновків у даній категорії цивільного спору.

Наданий позивачем розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, згідно якого розмір цієї неустойки за період з 17.12.1998 року по 01.11.2013 року становить 638 110 грн. 95 коп., є таким, що складений у відповідності до положень ст.196 СК України, положень правового висновку Верховного Суду України, що висловлений постановою від 11 вересня 2014 року у справі №6-81 цс13, оскільки в цьому розрахунку вірно зазначені всі суми простроченої заборгованості та кількість днів цієї простроченої заборгованості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, як стягувач аліментів відповідно до положень ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України має право на стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 17.12.1998 року по 01.11.2013 року становить 638 110 грн. 95 коп., відповідно до наявного у справі розрахунку.

Враховуючи, що відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів до суду, то з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 6 381 (шість тисяч триста вісімдесят одна) грн. 11 копійок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 638 110 (шістсот тридцять вісім тисяч сто десять) гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 6 381 (шість тисяч триста вісімдесят одна) грн. 11 копійок на розрахунковий рахунок 0194, МФО 833017, Код ЗКПО 26406219 ГУДКУ в Рівненській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст рішення виготовлений 22 серпня 2016 року.

Суддя Є.В. Кулик