Справа № 639/2716/16-ц
2/639/1159/2016 р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,
за участю секретаря - Тущенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
24 березня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня предявлення нею позову до суду та до досягнення сином повнолітнього віку.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 29 листопада 2013 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 608. Від шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає разом з нею, усі витрати, повязані з утриманням дитини вона несе сама. Вона зі свого боку прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та на інші життєві потреби дитини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає. На її прохання до відповідача про сплату аліментів на утримання сина, останній не звертає ніякої уваги. Відповідач працездатний, може надавати матеріальну допомогу. Інших дітей, непрацездатних батьків у відповідача немає. У звязку з цим, вона була вимушена звернутися до суду з проханням примусово стягувати з відповідача кошти на утримання сина.
У судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Також просила розглядати справу за її відсутністю.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання . Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який було зареєстровано 29 листопада 2013 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 608 (а.с.4).
Згідно з копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 народився 11 квітня 2014 року. Батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження є ОСОБА_2 (а.с.5).
Син ОСОБА_3 знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.
Як роз'яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення .
Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 статті 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як встановлено судом, відповідач не являється платником аліментів іншим дітям, його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти.
Згідно з ст.183 Сімейного Кодексу України частка від доходу матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, встановлюється судом.
Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку.
Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Суд розяснює сторонам, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.
Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, так як позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, суд
ОСОБА_4 Костянтинівни задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.03.2016 року та до досягнення сином повнолітнього віку, а саме до 11.04.2032 року.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.В. Іванова