ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1782/16-ц
Провадження № 2/210/921/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровьскої області в складі:
головуючого судді Скотар Р.Є.,
за участі секретаря Лейбенко В.В.,
за участі сторін не зявилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мастерс» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні присутнім не був, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовну заяву, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні встановлено, що з 03.12.2007 року по 30.12.2013 року ОСОБА_2 працював в ТОВ «ВБК «Мастерс», звільнений за власним бажанням відповідно до ст.38 Кодексу законів про працю України , що підтверджуються записом у трудовій книжці ( а.с.6,7).
З вироку Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 16.11.2015 року, яким директора ТОВ «ВБК «Мастерс» ОСОБА_3 визнано винним у скоєні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.367, ч.2 ст.175 КК України,вбачається, що заборгованість по виплаті заробітної плати ОСОБА_2 склала - за квітень 2012 року - 974,33 гривень, травень 2012 року - 970,81 гривень, червень 2012 року - 898,75 гривень, липень 2012 року - 1051,75 гривень, серпень 2012 року - 1051,75 гривень, вересень 2012 року - 1051,75 гривень, жовтень 2012 року - 1926,37 гривень, листопад 2012 року - 1942,56. гривень, грудень 2012 року - 2266,32 гривень. Вирок не оскаржено, набрав законної сили 17.12.2015 року.( а.с.8-12). Цивільний позов у кримінальному провадженні ОСОБА_2 не заявлявся.
Згідно ч.1 ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Статтею 116 Кодексу законів про працю Українипередбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, суд вважає вимогу щодо стягнення заробітної плати обґрунтованою та доведеною.
При вирішенні питання щодо спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди суд враховує розяснення , що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової шкоди) та вимог ст.23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції та законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Враховуючи, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин справи.
Позивач зазначив, що тривала невиплата йому заробітної плати призвела до втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя через відсутність коштів для нормального існування.
Отже, суд вважає, що сам факт затримки у виплаті заробітної плати свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди, але, виходячи з обставин спричинення шкоди, принципів розумності і справедливості, суд вважає, що розмір заподіяної моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1000,00 грн., що є достатньою, справедливою та виваженою для компенсації моральних страждань позивача.
Згідноп.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору .
Відповідно ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача в дохід держави суд стягує судовий збір за задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 551,20 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 551,20грн., а всього 1102,40 грн.
На підставі ст.ст. 115, 116, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 15,15-1, 30, 62, 75, 88, 202, 202-1, 203, 224-228,294 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -
Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мастерс» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Р. Є. Скотар