Справа № 454/821/08 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/6249/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Шумської Н.Л.

секретаря: Симця В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 15 липня 2016 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 15 липня 2016 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено стягувача Публічне акціонерне товариства «УкрСиббанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі судового наказу № 2н-821/2008, виданого 10.02.2009р. Сокальським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 237 533,34 грн. заборгованості за кредитним договором, 850 грн. державного мита та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що його як боржника по виконавчому провадженні не було повідомлено про укладення договору факторингу між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Вважає, що ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не є правонаступником Банку, право вимоги вже було реалізоване і виконавче провадження відкрито, тому відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження на підставі договору факторингу.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання (а.с. 42-44), тому відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи, який згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом Сокальського районного суду №2н-821/2008 від 10.12.2008р. з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» 237 533,34грн. заборгованості за кредитним договором, 850 грн. державного мита та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Згідно Договору факторингу №26 від 21.09.2015р., Додатку до даного договору та Акта приймання-передачі від 22.09.2015р., ПАТ «УкрСиббанк» уступило ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги за кредитним договором №246/05/К від 29.12.2005р., укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2

Згідно ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

У квітні 2016 року ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі №2н-821/2008 з ПАТ «УкрСиббанк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», за наслідками розгляду якої судом постановлено оскаржувану ухвалу.

Пунктом 4.1. Договору факторингу №26 від 21.09.2015р. передбачено, що Право власності та Права вимоги, які відступаються за цим Договором, вважається таким, що перейшло від Клієнта Фактору в день підписання Акту приймання-передачі Права вимоги (Додаток № 1.2), за умови виконання Фактором зобовязань, передбачених п.3.1.1 цього Договору. Право вимагати від Боржників виконання всіх зобовязань в межах відступлених Прав Вимог у Фактора настає після виконання Фактором зобовязань, передбачених п. 3.1.1 цього Договору. Акт прийому-передачі Права вимоги, підписаний Сторонами та скріплений їхніми печатками, у формі викладеній в Додатку 1.2 до цього Договору, є доказом передачі Права Вимоги (а.с. 2).

Матеріалами справи підтверджується, що ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до заяви про заміну сторони виконавчого провадження було долучено копію Акту приймання-передачі Права Вимоги від 22.09.2015р., який підписаний сторонами та скріплений печатками (а.с. 4).

З врахуванням наведеного вказаний Акт приймання-передачі є доказом передачі Права вимоги, тому доводи апеляційної скарги про те, що ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» не заслуговують на увагу.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 як боржника по виконавчому провадженні не було повідомлено про укладення договору факторингу між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», оскільки згідно ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ухвалу прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до положень ч.1 п.1 ст.312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 15 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: