Справа № 465/1007/16 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/5130/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: представника ПАТ "Кредобанк" - Заставного А.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" - Хромчака Андрія Йосифовича на рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" про стягнення збитків та судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року позов задоволено частково.

Відмовлено ПАТ "Кредобанк" у застосуванні строків позовної давності.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" на користь ОСОБА_4 21 452 гривні.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 551 грн. 21 коп.

Рішення суду оскаржив представник ПАТ "Кредобанк" - Хромчак А.Й.

В апеляційній скарзі посилається на те, що за період з 05 березня 2010 року по 22 лютого 2013 року нарахування та виплата відсотків відбувалися згідно передбачених умов договору - щомісячно, один раз на місяць. Таким чином, кожного місяця, коли вкладник отримував відсотки, він дізнавався про суму нарахованих і перерахованих на його рахунок відсотків та про порушення його прав, яке ним заявляється у позові.

Процентна ставка за договором була змінена з 04 жовтня 2010 року. Вклад був виплачений вкладнику 22 лютого 2013 року в розмірі 150 000 грн. разом з відсотками за останній місяць в розмірі 1 187,67 грн. Отже, проценти за вкладом виплачувались щомісячно в період з квітня 2010 року по лютий 2013 року. Позовна давність у відповідності до ст. 257 ЦК України стосовно вимог позивача охоплює період з 18 лютого 2013 року по 18 лютого 2016 року ( три роки з моменту звернення з позовом до суду). Тому по кожному із щомісячних платежів по відсотках, які заявляються в позові як недоплачені позивачу, строк позовної давності сплив.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ "Кредобанк" - Заставного А.Т. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту), одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад) зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

У відповідності до ст. 525, 526, ч.1 ст.530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності до ст. 610, 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом та матеріалами справи установлено, що 05 березня 2010 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Кредобанк» було укладено договір № 2630/10/422144 банківського вкладу «Золота скриня», відповідно до якого позивач вніс на рахунок відповідача кошти у розмірі - 150 000,00 грн., терміном на 36 місяців до 05 березня 2013 року, а банк раз на місяць, зобов'язався нараховувати та виплачувати на суму вкладу відсотки з розрахунку 23% річних (а.с. 4)

Згідно п.3 договору банківського вкладу «Золота скриня» № 2630/10/422144 від 05 березня 2010 року, розмір процентів, які нараховуються на суму Вкладу становить 23 % річних.

Згідно п.5 цього ж договору, клієнт має право достроково припинити договірні правовідносини та отримати суму Вкладу в порядку визначеному договором. При цьому, Банк сплачує вкладнику проценти, виходячи з фактичного строку знаходження коштів на Вкладному рахунку у розмірі процентної ставки, що діяла протягом строку знаходження коштів на Вкладному рахунку.

Взяті на себе за договором зобов'язання позивач виконав.

24 вересня 2010 року ПАТ "Кредобанк" надіслав ОСОБА_4 листа № 01.14/16-6612/10 з пропозицією зменшити відсоткову ставку по депозиту до 17% річних, з якою позивач не погодився.(а.с. 5, 6).

14 жовтня 2010 року ПАТ "Кредобанк" направив листа № 01.14/16-7310/10/11, в якому з посиланнями на неіснуючі пункти договору стверджує про згоду позивача на зміну умов договору.

Згідно банківської виписки від 22 лютого 2013 р. по угоді 2630/10/422144 від 05 березня 2010 року, з 05 березня 2010 року по 22 лютого 2013 року., перших 7 місяців дії договору банк нараховував проценти за відсотковою ставкою 23% річних, а усі наступні місяці за відсотковою ставкою 17 % річних (а.с. 10-16)

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення відповідачем ПАТ "Кредобанк" умов договору банківського вкладу, що призвело до порушення умов договору у частині встановленої відсоткової ставки, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у сумі 21 452,00 гривні.

Посилання відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно вимог ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З матеріалів справи убачається, що 22 лютого 2013 року ПАТ "Кредобанк" проведено остаточний розрахунок із позивачем за процентною ставкою 17 % замість 23%. Відтак, порушення прав позивача відбулось саме із цієї дати, а тому подавши позовну заяву на пошту 18 лютого 2013 року, строк позовної давності позивачем не пропущено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" - Хромчака Андрія Йосифовича - відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.