АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4820/16 Справа № 199/2089/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л. Г. Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року про повернення позовної заяви по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Руденко Вікторія Аркадіївна, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними та скасування заборони відчуження, -

В С Т А Н О В И Л А:

23 березня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом, за яким просила суд визнати недійсним з моменту укладення оспорюваний договір споживчого кредиту № 0 від 07 грудня 2006 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2; визнати недійсним договір іпотеки житлового приміщення № 0/1 від 07 грудня 2006 року, укладений між укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Руденко В.А. та зареєстрованою в реєстрі за № 4038; скасувати заборону відчуження нерухомого майна: двокімнатної квартири номер 1 в будинку номер АДРЕСА_1, накладеної приватним нотаріусом ДМНО Руденко В.А. та зареєстровано в реєстрі за № 176.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернено позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду про повернення позову скасувати, матеріал за позовом ОСОБА_2 направити до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суддя районного суду виходив з того, що ухвалою судді від 24 березня 2016 року позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху та позивачу наданий строк до 08 квітня 2016 року, але не більше п'яти днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків, а саме: не сплачений судовий збір за всі вимоги немайнового характеру по 551,20 грн. за кожну вимогу. З 01.09.2015 року вступили в дію зміни до Закону України «Про судовий збір», згідно з якими, відповідно до ст. 5 Закону, споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не відносяться до кола пільговиків, які звільняються від сплати судового збору, при цьому у разі коли в позовній заяві об'єднані декілька вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу окремо; не зазначені та не надані докази, чи зверталась позивачка протягом 10 років до відповідача з вимогами про розірвання кредитного договору або визнання його недійсним, враховуючи, що на протязі всього часу позивачка сплачувала відповідачу відсотки та тіло кредиту згідно з умовами спірного договору. У зазначений строк позивачка надала заяву про усунення недоліків, однак судовий збір за три вимоги немайнового характеру не сплатила, посилаючись на п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» не чинної редакції закону від 01.09.2015 року.

Але погодитись з такими висновками суду не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України суд повертає позовну заяву у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду по усуненню недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, встановлено, що якщо суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір». У новій редакції зазначеного закону від 01 вересня 2015 року із ст. 5, яка визначає пільги щодо сплати судового збору, виключено пункт, який встановлював, що від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слідує, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25 вересня 2015 року, - оскільки стаття 5 Закону N 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, зокрема, статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року N 1023-XII "Про захист прав споживачів".

Так, із позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини сторін виникли у зв'язку визнанням недійсним договору споживчого кредиту № 0 від 07 грудня 2006 року та договору іпотеки житлового приміщення № 0/1 від 07 грудня 2006 року, та позивач в своїй позовній заяві посилалась на положення Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суддя суду першої інстанції не з'ясував характер спірних правовідносин та не звернув увагу на вищезазначені вимоги закону та роз'яснення в постанові пленуму ВССУ під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, у зв'язку з чим постановив незаконне судове рішення.

Згідно роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п.7 - позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119,120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог ст.121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

За змістом цієї норми саме позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.

Суддя суду першої інстанції зазначених роз'яснень пленуму ВСУ та положення статті 119 ЦПК України також не врахував, свої висновки щодо залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви належним чином не обґрунтував всупереч вимогам статті 119 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що ухвала судді суду першої інстанції постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, у зв'язку з тим, що не зазначено конкретних підстав згідно із вимогами закону для залишення позову без руху та його повернення, а тому ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.3 ст.312 ЦПК України, - розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 218,304,307,312,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року про повернення позовної заяви - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд вирішення питання про відкриття провадження у даній справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді З.М. Пономарь

М.Ю. Петешенкова