Провадження по справі № 2/752/5765/16
У Х В А Л А

05.12.2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення заявленого ним позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту,

встановив:

28.10.2016 року до провадження судді передано позовну заяву ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту.

Звертаючись в суд з позовом про стягнення боргу за договором кредиту, позивач подав клопотання про його забезпечення.

В обґрунтування заявлених вимог про забезпечення позову, посилалися на те, що відповідачі у добровільному порядку виконати свої зобов»язання відмовляються, тому існує загроза відчуження останніми свого майна з метою унеможливлення виконання рішення суду, а також залишення боржниками території України. Просило забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також обмежити останнім право виїзду за межі України шляхом тимчасової відмови їм у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше.

Заявник або ж його представник у судове засідання не викликалися.

За правилами ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, а саме п. 7 передбачено, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язань».

Як видно зі змісту позовної заяви між позивачем та відповідачами існує спір щодо стягнення боргу за договором кредиту.

Однак, позивачем не надано суду відомостей про наявне у боржників майно, а також не наведено даних про відповідність виду забезпечення позову та його співмірність заявленим вимогам.

Крім того, заявлений позивачем спір не знайшов свого вирішення у суді, а тому відсутні підстави для висновку, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення.

Відтак, вимоги ПАТ «ВіЕс Банк» про забезпечення заявленого ним позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту, не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення заявленого ним позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.