АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Редька О.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача МВС України про відшкодування моральної шкоди у розмірі 7000 грн., яка була спричинена бездіяльністю відповідача по розгляду звернень громадян, системного та умисного невиконання судового рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2016 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2016 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що суд дійшов хибного висновку про необґрунтованість та недоведеність позову. Зазначив, що невиконання відповідачем на користь позивача судового рішення призводить до певних незручностей, негараздів та моральних страждань (у формі хвилювань, переживань тощо). Розмір спричиненої моральної шкоди визначив в 7000 грн., а підставами його розрахунку зазначив вартість найдешевшої мисливської вогнепальної зброї, яку позивач має намір придбати з метою безпосереднього захисту своїх інтересів за відсутності альтернативних (процесуально-правових) способів захисту.

Апелянт в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

На підставі ст.. 305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності апелянта.

Представник відповідача в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Позивач в своїх позовних вимогах посилався на те, що відповідач своєю бездіяльністю, яка виразилася у невиконанні в добровільному порядку рішення Київського апеляційного адміністративного суду завдав йому моральних страждань, переживань.

Судом встановлено, що 24 лютого 2016 року Київським апеляційним адміністративним судом було постановлено рішення за позовом ОСОБА_2, яким зобов'язано аїни надати відомості ОСОБА_2 про осіб, нагороджених ( відзначених) коротко ствольною вогнепальною зброєю.

Позивач посилається на те, що після відкриття виконавчого провадження 13.05.2016 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС , боржнику за виконавчим провадженням МВС України було надано семиденний термін для добровільного виконання рішення суду.

Оскільки відповідач не виконав рішення суду добровільно, то позивачу саме цією бездіяльністю було завдано моральних страждань .

Однак, з такими доводами апелянта погодитися не можна, так як добровільне виконання рішення суду - це є право боржника. Оскільки виконавче провадження за даним рішенням було відкрито, то правовідносини між сторонами перейшли в іншу правову площину, а саме примусового виконання рішення суду, що передбачено спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

На стадії виконання рішення суду в межах виконавчого провадження відповідач виконав рішення Київського апеляційного адміністративного суду і 16 серпня 2016 року направив позивачеві перелік громадян, нагороджених коротко ствольною вогнепальною зброєю.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивач не надав суду доказів щодо неправомірної бездіяльності в діях відповідача, яка б завдала моральних страждань позивачу . Рішення суду в межах Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем виконано, а тому підстав для стягнення моральної шкоди на користь позивача суд не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту їїпроголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді :