КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3569/16-ц
Провадження № 2/552/1451/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

за участі:

позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення незаконно отриманих коштів,-

В С Т А Н О В И В:

08.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачів коштів , які були стягнуті з нього на їхню користь на підстави Ухвали апеляційного суду Полтавської області від 12.05.2010 року. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.10.2009 року, зміненим Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12 травня 2010 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_5 6000 грн., на користь ОСОБА_3 3000 грн., на користь ОСОБА_4 1975 грн. На виконання вказаного вироку були видані виконавчі листи, які були виконані державною виконавчою службу та у процесі виконання з нього був стягнутий виконавчий збір по 29 грн.72 коп. по кожному виконавчому листу. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17.02.2015 року вирок Київського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2009 року відносно нього в частині вирішення цивільних позовів скасований, а тому просив стягнути з відповідачів на його користь стягнуті з нього на користь відповідачів за вказаним вироком кошти, а саме з ОСОБА_3 3029.72 грн., ОСОБА_5 6029.72 грн., ОСОБА_4 2004.72 грн., а також витрати понесені ним у зв»язку зі сплатою судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити з підстав, що викладені у позовних заявах.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з»явився, його інтереси у судовому засіданні за довіреністю представляв ОСОБА_4, який від свого імені та від імені ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав, що викладені у запереченнях на позов.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Установлено, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.10.2009 року, зміненим Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12 травня 2010 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 122 КК України. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 6000 грн., на користь ОСОБА_33000 грн., на користь ОСОБА_4 1975 грн.

На виконання вказаного вироку суду видані виконавчі листи, які виконувались у примусовому порядку Ленінським відділом державної виконавчої служби по м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Із довідки виданої державною виконавчою службою від 27.05.2016 року № 10096 убачається, що виконавче провадження № 28236510 з примусового виконання виконавчого листа № 1-42, виданого 15.05.2010 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 коштів в розмірі 1975,00 грн. відкрите 18.08.2011 року, а 28.03.2012 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». При примусовому виконанні виконавчого провадження № 28236510 з ОСОБА_1 стягнуто кошти в розмірі 1975,00 грн. на користь ОСОБА_4 та стягнуто витрати на проведення виконавчих дій на користь держави в розмірі 29,72 грн.; виконавче провадження № 28263977 з примусового виконання виконавчого листа № 1-42, виданого 14.05.2010 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 коштів в сумі розмірі 6000,00 грн. відкрите 18.08.2011 року, а 04.10.2012 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». При примусовому виконанні виконавчого провадження № 28263977 з ОСОБА_1 стягнуто кошти в розмірі 6000,00 грн. на користь ОСОБА_5 та стягнуто витрати на проведення виконавчих дій на користь держави в розмірі 29,72 грн., виконавче провадження № 28242349 з примусового виконання виконавчого листа № 1-42, виданого 14.05.2010 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів в розмірі 3000,00 грн. відкрите 18.08.2011 року , а 29.05.2012 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». При примусовому виконанні виконавчого провадження № 28242349 з ОСОБА_1 стягнуто кошти в розмірі 3000,00 грн. на користь ОСОБА_3 та стягнуто витрати на проведення виконавчих дій на користь держави в розмірі 29.72 грн.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17.02.2015 року вирок Київського районного суду м. Полтави від 20.10.2009 року відносно ОСОБА_1 в частині вирішення цивільних позовів скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства.

При новому розгляді цивільних позовів ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у порядку цивільного судочинства рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.08.2015 року встановлено, що в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди злочинами, у скоєнні яких визнаний винним вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.10.2009 року ОСОБА_1, заподіяна матеріальна та моральна шкода, а саме: ОСОБА_5 6000 грн., ОСОБА_3 3000 грн., ОСОБА_4 1975 грн. При цьому суд врахував, що оскільки вказані кошти вже сплачені ОСОБА_1 потерпілим від злочину, то повторному стягненню вони не підлягають. Саме з цих підстав суд відмовив у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не можуть бути задоволені, оскільки кошти у розмірі 10 975 грн., які були стягнуті з нього на користь відповідачів за скасованим рішенням суду ( Ухвала апеляційного суду Полтавської області від 17.02.2015 р.) були враховані при розгляді цивільного позову у кримінальній справі, який розглядався у порядку цивільного судочинства після скасування вироку в частині розгляду цивільного позову.

Що стосується вимог про стягнення виконавчого збору з кожного відповідача по 29.72 грн., то суд виходить із наступного.

На час виконання виконавчих листів по кримінальній справі про стягнення з позивача на користь відповідачів матеріальної і моральної шкоди виконавчі провадження були відкриті і виконавчі листи з приводу стягнення цієї шкоди виконувались у примусовому порядку.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і протягом трьох робочих днів винести постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець надає боржнику строк для самостійного виконання рішення до 7 днів, а для виконання рішення щодо виселення - 15 днів з моменту винесення постанови. По закінченню зазначених строків державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення та виносить постанову про стягнення з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом.

Виходячи із інформації, яка міститься в листі Ленінського відділу державної виконавчої служби по м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 27.05.2016 року № 10096 ОСОБА_1 у визначений законом строк не виконав вказані виконавчі документи, виконавчі листи виконувались у примусовому порядку, а отже виконавчий збір був стягнутий правомірно і стягненню з відповідачів не підлягає.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, вимоги про стягнення з відповідачів витрат по справі не підлягають задоволенню

Керуючись ст.. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Л.М. Васильєва