Справа № 484/1198/15-ц Головуючий в 1 інстанції - Паньков Д.А.
Провадження № 22-ц/784/1294/16 Доповідач - Маляренко І.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів:Темнікової В.І., Прокопчук Л.М.

За участю секретаря: Лівшенка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за

апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Корпорація України» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Корпорація України», третя особа - Управління Держземагенства у Первомайському районі Миколаївської області, про визнання додаткової угоди від 01.12.2008 року до договору оренди земельної ділянки площею 7.93 га, яка зареєстрована у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лукашівській сільській раді від 05.05.2009 року за реєстровим № 80, недійсною та зобов'язання повернути земельну ділянку у належному агротехнічному стані,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом до

Приватного сільськогосподарського підприємства «Корпорація України».

На обґрунтування заявлених вимог послався на те, що йому на законних підставах на праві власності належить земельна ділянка розміром 7.93 га, яка розташована на території Лукашівської селищної ради Первомайського району Миколаївської області.

14.11.2004 року між ним та ПСП «Корпорація України» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.10.2004 року строком на 10 років, який був зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Лукашівській сільській раді 15.04.2005 року за реєстраційним № 71.

За місяць до закінчення строку дії зазначеного договору він звернувся до голови правління ПСП «Корпорація України» із заявою про намір самостійно обробляти належну йому земельну ділянку і довідався про те, що існує додаткова угода до договору оренди землі від 01.12.2008 року, строк дії якої теж складає 10 років, і що ця угода також зареєстрована у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Лукашівській сільській раді за реєстраційним № 80.

Посилаючись на те, що ніякої додаткової угоди до договору оренди землі він не підписував і про її існування не знав, позивач просив визнати додаткову угоду від 01.12.2008 року до договору оренди земельної ділянки площею 7.93 га, яка зареєстрована у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лукашівській сільській раді 05.05.2009 року за реєстровим № 80, недійсною та зобов'язати відповідача повернути йому земельну ділянку у належному агротехнічному стані.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Приватного сільськогосподарського підприємства

«Корпорація України» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції

та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи і наявним у ній доказам, порушенням судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги,

обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 15.09.2004 року є власником земельної ділянки у розмірі 7.93 га, яка розташована на території Лукашівської селищної ради Первомайського району Миколаївської області.

14.10.2004 року між позивачем та ПСП «Корпорація України» було укладено Договір оренди земельної ділянки, який було зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Лукашівській сільській раді 15.04.2005 року за

реєстраційним № 71.

15.04.2005 року сторонами було складено і підписано Акт приймання-передачі земельної ділянки в натурі.

05.05.2009 року у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у

Лукашівській сільській раді за реєстраційним № 80 було зареєстровано Додаткову угоду до Договору оренди землі від 15.04.2005 року № 71.

Таким чином, судом встановлено, що державна реєстрація і Договору оренди земельної ділянкивід 14.10.2004 року, і спірної Додаткової угоди до нього відбулася у встановленому діючим на той час законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки.

Згідно з експертним висновком № 868 від 03.02.2016 року підпис від імені ОСОБА_3 у зазначеній Додатковій угоді виконано не ним, а іншою особою.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обгрунтованість заявлених ОСОБА_3 в частині визнання недійсною Додаткової угоди до Договору оренди землі від 15.04.2005 року № 71.

Доводи апелянта щодо того, що позивач з початку 2009 року особисто отримував орендну плату у збільшеному відповідно до умов Додаткової угоди розмірі і не оскаржував цього, на увагу не заслуговують.

Так, згідно зі змістом розділу «Орендна плата» Договору оренди землі від 14.10.2004 року орендна плата сплачується орендарем у розмірі 1456 грн., і розмір орендної плати переглядається раз на рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом.

Представник ОСОБА_3 не заперечував факту отримання позивачем орендної плати по 2014 рік включно, але зазначив, що розмір її змінювався кожного року, і це видно із наданих представником ПСП «Корпорація України», і позивач вважав, що отримує орендну плату за Договором оренди землі від 14.10.2004 року.

Крім того, Договір оренди землі від 14.10.2004 року було укладено строком на 10 років, тобто по 14.10.2014 року, до суду позивач звернувся у березні 2015 року, пояснюючи, що саме у кінці 2014 року дізнався про існування Додаткової угоди.

За такого колегія суддів вважає, що строк звернення до суду позивачем не пропущено, а його вимоги - законні та обґрунтовані.

Згідно із ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України,

колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Корпорація України" - відхилити, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: