№ 336/4055/16-ц
пр. № 2/336/2261/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Наумові А.А.

за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_4

Львівни до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення порядку користування житловим будинком,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, вказавши, що сторонам на праві спільної часткової власності належить домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трудова, 38. Позивач мешкає у житловому будинку літ. А, який входить у склад домоволодіння, та у якому позивач користується фактично кімнатами 3-3 та 3-4 площею 9,2 кв.м. та 5,9 кв.м., коридором 3-1 площею 4,4 кв.м. та кухнею 3-2 площею 4,7 кв.м., але порядок користування цим житловим будинком між сторонами не закріплений, тому позивач просить визначити порядок користування житловим будинком літ. А за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трудова, 38, виділивши позивачеві у користування кімнати 3-3 та 3-4 площею 9,2 кв.м. та 5,9 кв.м., коридор 3-1 площею 4,4 кв.м. та кухню 3-2 площею 4,7 кв.

В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягав, вказавши, що частка ОСОБА_4 у домоволодінні складає 27/100 частин, інші частки належить відповідачам, зокрема ОСОБА_7 27/100 часток, ОСОБА_2 1/20 частка, ОСОБА_6 21/100 часток, ОСОБА_3 3/25 часток. На території домоволодіння розташовано чотири житлових будинки літ. А, Б. В, В1, але житловий будинок літ. А, який складається з трьох квартир, фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_3 займає квартиру № 1, ОСОБА_2 квартиру № 2, а ОСОБА_4 квартиру № 3. Інші співвласники домоволодіння мешкають в інших будинках, розташованих на території домоволодіння. Оскільки між ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично склався порядок користування житловим будинком літ. А., але з юридичної точки зору такий порядок не закріплений, що перешкоджає позивачеві приєднатися до електромереж та встановити окремий лічильник, просить визначити порядок користування житловим будинком літ. А відповідно до такого, який фактично склався.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, вказавши, що дійсно сторони є співвласниками домоволодіння по вул. Трудовій, 38 у м. Запоріжжя, у склад якого входить житловий будинок літ. А. Цей житловий будинок складається з трьох квартир з окремими входами та мешкають у ньому ОСОБА_3, яка займає квартиру № 1, ОСОБА_2, яка займає квартиру № 2 та ОСОБА_4, яка користується квартирою № 3. Інші співвласники домоволодіння житловим будинком літ. А не користуються, мешкають у інших будинках, які розташовані на території домоволодіння.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання не з'явились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що проти позову не заперечують.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про місце та час розгляду справи повідомлялась в установленому порядку.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.06.2006 року за ОСОБА_4 визнане право власності на 27/100 часток домоволодіння № 38 по вул. Трудовій у м. Запоріжжя. 14.09.2006 року право власності ОСОБА_4 на частку у домоволодінні зареєстровано в установленому порядку, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

З технічного паспорту на домоволодіння, а також договору купівлі-продажу від 09.01.2007 року вбачається, що домоволодіння № 38 по вул. Трудовій у м. Запоріжжя на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 3/25 частин, ОСОБА_5 -2/25 частин, ОСОБА_6 21/100 частин, ОСОБА_2 1/20 частина, ОСОБА_7 0 27/100 частин та ОСОБА_4 27/100 частин.

На території домоволодіння розташовано чотири житлових будинки літ. А, Б, В, В1.

З пояснень представника позивача та відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що житловий будинок літ. А перебуває у фактичному користуванні лише трьох осіб: ОСОБА_4, яка користується квартирою № 3, ОСОБА_2, яка мешкає у квартирі № 2, та ОСОБА_3, що проживає у квартирі № 3. Такий порядок користування будинком склався між співвласниками фактично та проти нього у часників процесу заперечень немає.

ЗокремаАДРЕСА_1, де фактично мешкає ОСОБА_4 складається з коридору 3-1 площею 4,4 кв.м., кухні 3-2 площею 4,7 кв.м., кімнати 3-2 площею 9,2 кв.м., кімнати 3-4 площею 5,9 кв.м. Загальна площа квартири № 3 24,2 кв.м., житлова 15, 1 кв.м.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Як вказує ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що житловим будинком літ. А користуються лише ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому між ними склався узгоджений та сталий порядок користування цим будинком, та визначення порядку користування будинком не призведе до порушення прав інших співвласників домоволодіння, які у спірному будинку не мешкають та ним не користуються, суд вбачає підстави для задоволення заявлених вимог та захист прав позивача шляхом визначення порядку користування будинком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення порядку користування житловим будинком задовольнити.

Визначити порядок користування житловим будинком літ. А загальною площею 86,2 кв.м., житловою площею 48,6 кв.м., розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трудова, 38, виділивши ОСОБА_4 у користування у вказаному житловому будинку квартиру № 3, яка складається з коридору 3-1 площею 4,4 кв.м., кухні 3-2 площею 4,7 кв.м., кімнати 3-3 площею 9,2 кв.м., кімнати 3-4 площею 5,9 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк