Єдиний унікальний номер 235/6643/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1423/2016
Головуючий в 1 інстанції Філь О.Є. Єдиний унікальний номер 235/6643/15-ц
Доповідач Постолова В.Г. Номер провадження 22-ц/775/1423/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 жовтня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Постолової В.Г.

суддів : Санікової О.С., Космачевської Т.В.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа Національний банк України про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Дельта Банк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом до відповідача , посилаючись на те, що 24 січня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1було укладено кредитний договір №0401/0108/71-003 , за умовами якого останній отримав грошові кошти у розмірі 43000 доларів США і зобовязався щомісячно погашати кредит і сплачувати відсотки за користування кредитом з розрахунку 11,9% річних з кінцевим строком повернення кредиту 23.01.2038 року .

28 квітня 2011року між сторонами були укладені договори про внесення змін та доповнень №1, №2 до кредитного договору№ 0401/0108/71-003 від 24.01.2008 року.

25 травня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» і публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги , відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором ПАТ « Сведбанк» передає(відступає) ПАТ « Дельта Банк» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ « Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора(стає новим кредитором) у зазначених зобов*язаннях, а внаслідок передачи від ПАТ « Сведбанк» прав вимоги до боржників до ПАТ « Дельта Банк» переходить ( відступається) право вимагати(замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного , належного та реального виконання обов*язків за кредитними та забезпечувальнимии договорами.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що йому неодноразово повідомлялося в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов*язань згідно умов кредитного договору, у зв*язку з чим станом на 20 липня 2015 року склалася заборгованість в розмірі1033085,33 грн. , з яких заборгованість за кредитом в розмірі 870696,85 грн. , заборгованість за відсотками в розмірі 128896,50 грн., пеня-31557,27 грн, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 121,03 грн, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках-1813,68 грн., яку просили стягнути з відповідача на їх користь.

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2015 року позовні вимоги задоволені.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволена. Заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2015 року скасоване.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2016 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованність за кредитним договором № 0401/0108/71-003 від 24 січня 2008 року в розмірі 999593,35грн., в тому числі заборгованість за кредитом в розмірі 870696,85 грн.та заборгованість за відсотками в розмірі 128896,50 грн. та судовий збір на користь держави в розмірі 3654 грн.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про залишення без розгляду позовних вимог позивача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з*ясування судом обставин, що мають значення для справи, зокрема позовна заява подана особою, яка не мала повноважень на здійснення цієї процесуальної дії, наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить достатньої інформації про вимоги позовної заяви , позивачем не надано доказів , що на час переходу до прав за кредитним договором у банку існувало право вимоги до відповідача саме у тому обсязі та на умовах, які зазначені в реєстрі заборгованості боржників , позивачем не надано жодного документу , який свідчив про наявність жодних правовідносин між позивачем та відповідачем .

Позивач не з*явився до суду апеляційної інстанції , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до телефонограми .

Відповідач не з*явився до суду апеляційної інстанції , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутність .

Третя особа не з*явилися до суду апеляційної інстанції, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, просили розглянути справу у їх відсутність

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів факт виникнення у публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав нового кредитора за кредитним договором, укладеним 24 січня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем. Останній належним чином не виконує зобов*язання за цим договором, унаслідок чого утворилась заборгованість.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам по справі та нормам матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено і це підтверджується матеріалами справи, що 24 січня 2008 року публічне акціонерне товариство «Свед Банк» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 0401/0108/71-003 , за умовами якого останній отримав грошові кошти у розмірі 43000 доларів США і зобов*язався щомісячно погашати кредит і сплачувати відсотки за користування кредитом з розрахунку 11,9% річних з кінцевим строком повернення кредиту 23.01.2038 року (а с. 5-30).

Вказані встановлені обставини підтверджено відповідачем в його письмових запереченнях (а.с.117-120).

28 квітня 2011року між сторонами були укладені договори про внесення змін та доповнень №1, №2 до кредитного договору№ 0401/0108/71-003 від 24.01.2008 року.

25 травня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» і публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги .

Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Витяг з додатку №1 до договору купівлі -продажу прав вимоги за кредитами є підтвердженням відступлення прав вимоги за кредитними зобов*язаннями , зокрема за кредитним договором №0401/0108/71-003 від 24.01.2008 року щодо зобов'язання відповідача перед кредитором.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо виникнення у публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав нового кредитора за кредитним договором, укладеним 24.01.2008 року № 0401/0108/71-003 між публічним акціонерним товариством «СведБанк» і відповідачем , відповідає обставинам справи і не спростовується доводами апеляційної скарги.

Встановлено, що з 10 червня 2014 року відповідач не сплачував щомісячні платежі за кредитом та відсотки за користування ним, унаслідок чого у нього виникла заборгованість(а.с.171-176).

Факт невиконання зобовязань щодо повернення кредитних коштів з червня 2014 року підтверджується відповідачем в його запереченнях на позовну заяву (а.с.117-120).

На підтвердження розміру заборгованості, яка утворилась станом на 20 липня 2015 року позивачем наданий розрахунок, згідно з яким розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №0401/0108/71-003 від 24.01.2008 року перед новим кредитором складає в розмірі 1033085,33 грн. , з яких заборгованість за кредитом в розмірі 870696,85 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 128896,50 грн.

Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не надано.

А зазначені в скарзі та сплачені відповідачем платежі з червня 2012 року по червень 2014 року по 420 доларів США увійшли до сплаченої заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту (а.с.171).

Доводи скарги про те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 на мав права уповноважувати іншу особу підписувати документи від імені Фонду, а особа яка подала позов ОСОБА_3 не мав права на здійснення цієї процесуальної дії безпідставні.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частини другої статті 3 цього Закону Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 частини другої статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

Згідно ч.5 ст.34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком - повноваження органів управляння Банку з введенням адміністрації Фонду припиняються.

Статтею 37 вказаного закону визначено, що уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Повноваження органів управління та органів контролю Банку визначені статтею 6 Статуту ПАТ «Дельта Банк», затвердженому рішенням позачергових зборів №8 від 29.04.2014 року. Виконавчим органом Банку є Рада Директорів , до складу якої п.6.1.3 входить голова Ради Директорів. Відповідно до п. 6.5.10.1 голова Ради Директорів має право без довіреності (доручення) представляє Банк в усіх підприємствах, установах та організаціях як в Україні, так і за її межами, вчиняє правочини, укладає договори, угоди, видає довіреності, підписує будь-які документи та здійснює інші дії в межах своїх повноважень. Відповідно до п. 6.5.10.11. вживає заходів по досудовому врегулюванню спорів, підписує позови та скарги, підписує всі документи, що стосуються судових розглядів позовів та скарг, представляє інтереси Банку в судах з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі в судовому процесі тощо…або видає довіреність на вчинення дій іншій особі.

З матеріалів справи вбачається, що уповноважена особа Фонду ОСОБА_2 в межах своїх повноважень, визначених п.1 ч.2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", здійснюючи свої повноваження керівника Банку, видав довіреність ОСОБА_3 , якого уповноважив представляти інтереси Банку в судах та надав право підписувати листи, звернення, заяви , в тому числі позовні заяви.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд , приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні справи правильно встановив обставини, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Доводи скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Установивши, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд на підставі ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

В іншій частині рішення сторонами не оскаржувалося .

Керуючись ст.ст. 303,309,316 ЦПК України , апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: