Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/683/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.08.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Дьомич Л.М.

суддів Дуковського О.Л.; Єгорової С.М.

за участю секретаря Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 259 698,79 грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що 30 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № KGGAGА. Згідно умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 70 600 грн. на термін до 30 вересня 2018 року, а позичальник зобовязався повернути кошти та сплатити відсотки в строки та в порядку встановлені зобовязанням.

В забезпечення виконання договору 30 вересня 2008 року укладено договір поруки.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 70600 грн.

Проте, останній в порушення ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, свої зобовязання не виконав та не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки.

У звязку з чим станом на 14 липня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 259698,79 грн., яка складається із: 48733.94 грн. заборгованості за кредитом; 66410.45 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 16766.20 грн. заборгованості по комісії за користуванням кредитом; 115183.50 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також 250,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 12354, 70 грн. - штрафу (процентна складова).

За п.6 договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання.

На адресу боржника та поручителя ОСОБА_4 направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за кредитним договором № KGGAGА. Проте, відповідачі не відреагували на вказані повідомлення ОСОБА_4 та не погасили кредитну заборгованість.

Заочним рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення вимог. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, не враховано, що рішення, виконання якого не здійснено вчасно, не припиняє зобовязальних правовідносин між сторонами договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами договору, оскільки належним виконанням зобовязання є виконання, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання (ст. 599 ЦК України). Судом не досліджено наявність заборгованості по договору, порядок ії формування, період за який вона утворилася та строки погашення заборгованості.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.207-209). ОСОБА_3 викликалась через засоби масової інформації (а.с. 176).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що стягнення з відповідачів в солідарному порядку суми боргу, після того, як вступило в дію рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки є фактично стягнення кредитної заборгованості в подвійному розмірі.

Проте, з таким судовим висновком погодитися не можна.

Судом встановлено, що 30 вересня 2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № KGGAGА. Згідно умов якого Банк надає позичальнику кредит у розмірі 70600,00 грн. на термін до 30 вересня 2018 року, а ОСОБА_2 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором (а.с.12-15).

Згідно п. 8.3 забезпеченням виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає іпотека будинку загальною площею 56,79 кв.м, що знаходиться за адресою Кіровоградська область, Ульяновський район, м. Ульяновка, вул. Свердлова,9 договір поруки № KGGAGА/2 від 30 вересня 2008 року, укладений із ОСОБА_3, а також всі інші види застави, іпотеки, поруки надані ОСОБА_4 з метою забезпечення зобовязань за даним договором.

У випадках затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10%, несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту та іншого істотного порушення умов договору позичальник має право повернути ОСОБА_4 суму кредиту в повному обсязі, винагороду, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі виконати інші зобовязання за договором протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про таку вимогу від ОСОБА_4. (п. 2.3.3)

30 вересня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до п. 2 якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с.17).

У звязку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 взятих на себе кредитних зобовязань станом на 06 серпня 2012 року утворилась заборгованість в сумі 152697, 75 коп.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KGGAGА від 30 вересня 2008 року в розмірі 152 697,75 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, який розташований за адресою Кіровоградська область Ульяновський район, м. Ульяновка, вул. Свердлова,9, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також вирішено висилити ОСОБА_2 та інших осіб, які зареєстровані і проживають у вищезазначеному будинку. Обумовлена сторонами договору ціна предмету іпотеки дорівнює 100 000 грн. (а.с. 55-59).

16 липня 2015 року у звязку з невиконанням ОСОБА_2 взятих на себе кредитних зобовязань на адресу позичальника та поручителя направлено повідомлення № 30.1.0.0/2-700 про дострокове виконання зобовязань. В якому зазначено, що відповідачам необхідно протягом 5 календарних днів з дати одержання повідомлення погасити прострочену заборгованість в розмірі 247989,82 грн.(а.с. 8).

Проте, заборгованість у визначений ОСОБА_4 строк сторонами не сплачена.

Згідно банківського розрахунку станом на 14 липня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № KGGAGА становить 259698,79 грн., яка складається із: 48733.94 грн. - заборгованість за кредитом; 66410.45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16766.20 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;115183.50 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 250.00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 12354.70 грн. - штрафу (процентна складова).

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з правочинів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ч.1 ст.611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2-ю ст.549 ЦК України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ст. 554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві (ч. 20 ЦК України, ст. 3,4 ЦПК України).

При солідарному обовязку кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобовязання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо.

Частинами 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі не виконання або неналежного виконання боржником основного зобов?язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється, у тому числі, на підставі рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

ОСОБА_2 в порушення умов кредитного договору та наведених норм ЦК України, свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав та не надав своєчасно ОСОБА_4 грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника та з поручителя, який у випадку невиконання зобовязань по кредитному договору відповідає перед кредитором як солідарний боржник.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє ОСОБА_4 права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 вересня 2015 року, у справі № 6-1206цс15, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Крім того, зарахування коштів з продажу предмету іпотеки, в повному обсязі не погасив заборгованість, яка була визначена при попередньому зверненні до суду. А законодавством передбачено, що у резолютивній частині рішення суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Сторона відповідача не заперечувала і не спростовувала розмір заявленого банком до стягнення, враховуючі рішення суду від 26.10 2012 року і порядок зарахування коштів з продажу іпотеки.

Встановлені обставини свідчать, що зобов?язання відповідача за кредитним договором не припинилось, право вимоги ОСОБА_4 про повернення кредиту і сплаті відсотків залишилось дійсним і підлягає судовому захисту.

Суд першої інстанції не врахував, що за змістом статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобовязанням,і лише ця обставина може бути підставою для припинення зобов?язання як такого, що вважається виконаним згідно із статтею 599 ЦК України.

Забезпечувальне зобов?язання має похідний характер, а не альтернативний основному.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов?язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може бути наслідком подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним правом відсутня.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 03.02.2016 року у справі №6-1080цс15, яка в силу статті 360-7 ЦПК України , є обовязковою для всіх судів України.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам, заборгованість по комісії за користування кредитом та стягненні пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Згідно наданого розрахунку ОСОБА_4 за одне й теж саме правопорушення застосовано два види цивільно-правової відповідальності, а саме нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штраф за несплату щомісячного платежу.

Разом з тим, за положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто, згідно ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі №6-2003цс15.

Також колегія суддів не погоджується з нарахованим розміром пені за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором.

Частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Постановою Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року розяснено, що частина 3 статті 551 ЦК України, з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 3 статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Колегія суддів враховуючи обєктивні докази, письмові матеріали, дійшла висновку про зменшення розміру пені за несвоєчасне виконання зобовязань до 48733,94 грн., так як він перевищує розмір понесених позивачем реальних збитків.

Враховуючи вищевикладене, діючи в межах принципу диспозитивності визначеного ст.11 ЦПК України з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитним договором № KGGAGA від 30 вересня 2008 року у розмірі 180644,53 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 48733,94 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 66410,45 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 16766,20 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором - 48733,94 грн.

Суд розглядає справу на підставі наданих сторонами доказів. Доказів на спростування нарахованої заборгованості, заперечень на апеляційну скаргу, пояснень по справі відповідачами не надано, клопотань не заявлено, в засідання апеляційного суду відповідачі не зявлялися.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що як наслідок потягло за собою ухвалення рішення, яке не ґрунтується на законі. Яке підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Так як позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, то з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за подачу позову та апеляційної скарги підлягає стягненню по 1896,76 грн. судового збору (1% від 180644,53 грн. = 1806,44 грн.; 110 % від 1806,44 грн. = 1987,08 грн.)

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково .

Заочне рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2016 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № KGGAGA від 30 вересня 2008 року у розмірі 180644,53 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 48733,94 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 66410,45 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 16766,20 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором - 48733,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» по 1896,76 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: