Справа № 523/5701/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2016 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.

При секретарі Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Одесі (зала судових засідань №14) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять встановити факт прийняття їхньою бабусею ОСОБА_4, спадщини у вигляді домоволодіння №48 по вулиці Гладкова у м. Одесі, після смерті свого чоловіка, а їхнього діда, ОСОБА_5, який помер 24 травня 1980 року; встановити факт прийняття їхньою матірю, ОСОБА_6, спадщини у вигляді вказаного домоволодіння після смерті своєї матері, а їхньої бабусі, ОСОБА_4, яка померла 13 серпня 1999 року; встановити факт прийняття ними спадщини після смерті матері та визнати за ним право власності на це домоволодіння в порядку спадкування за законом в рівних частинах.

В обґрунтування свого позову вони посилалися на те, що зазначене домоволодіння, на праві власності належало їхньому діду ОСОБА_5, на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Ленінської ради народних депутатів трудящих м. Одеси 09 січня 1967 року на підставі рішення за №715/6 від 08 грудня 1966 року.

Домоволодіння складається з житлового будинку під літерою «А», загальною площею 84,7 кв./м., житловою площею 39,1 кв./м., літньої кухні під літерою «Б», погребу з шиєю під літерою «В», вбиральні під літерою «Г», сараю під літерою «Д», гаражу під літерою «Е» та бані під літерою «З», що розташоване на земельній ділянці загальною площею 1611 кв./м., де дід постійно проживав із своєю сімєю: жінкою ОСОБА_4, дочкою ОСОБА_6, (дошлюбне прізвище ОСОБА_4).

Поховав свого чоловіка, а їхнього дідуся, в травні 1980 року, його дружина, а їхня бабуся фактично прийняла в своє володіння та користування спадкове майно у вигляді зазначеного домоволодіння, постійно там проживаючи та утримуючи його. Однак, своє право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі бабуся при житті не оформила, вважаючи, що правомірно володіє та користується вказаним житловим будинком і надвірними спорудами. А 23 березня 1994 року, на випадок своєї смерті, бабуся в нотаріальній конторі склала заповіт, яким усе належне їй майно заповідала своїй дочці, а їхній матері, ОСОБА_6

Поховав бабусю в серпні 1999 року, їхня мати ОСОБА_6, також фактично прийняла спадкове майно у вигляді вказаного домоволодіння, у своє володіння та користування, постійно проживаючи в ньому із спадкодавцем на день смерті останньої.

12 грудня 2010 року їхня мати ОСОБА_6 померла. Поховав матір, вони, як спадкоємці першої черги, фактично прийняли спадкове майно у вигляді вказаного вище домоволодіння, у своє володіння та користування, постійно проживаючи в ньому, як на день смерті із спадкодавцем так і по теперішній час.

Оскільки при своєму житті, їхній дід, бабуся та мати не зареєстрували у встановленому законом порядку своє право власності на домоволодіння, вони не можуть оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права на спадкове домоволодіння. Тому просять їхні позовні вимоги задовольнити в судовому порядку.

Відповідач по справі, являється їхнім рідним братом, який фактично

відмовився від свого права на спадщину майна матері, на їхню позивачів користь.

Інших спадкоємців після смерті діда, бабусі та матері, немає.

У своїй письмовій заяві, поданій до загальної канцелярії суду, позивачі підтримали позовні вимоги та просили розглянути справу без їх участі, на підставі наданих ними доказів.

Відповідач також подав до загальної канцелярії суду письмову заяву про повне визнання позовних вимог та їх обґрунтування та просив розглянути справу без його участі.

Вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні та досліджених доказів, позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння №48 по вулиці Гладкова у місті Одесі, на праві власності належало діду позивачів, ОСОБА_5, на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради депутатів трудящих м. Одеси 09 січня 1967 року, на підставі рішення, вказаного виконавчого комітету за №715/6 від 08 грудня 1966 року, що підтверджується зазначеним Свідоцтвом, Свідоцтвом про шлюб ОСОБА_5 і ОСОБА_4, нотаріально посвідченим заповітом від 23 березня 1994 року (л.с. №№9,11-13, 15,16).

Зазначене домоволодіння складається з житлового будинку під літерою «А», загальною площею 84,7 кв./м., житловою площею 39,1 кв./м., літньої кухні під літерою «Б», погребу з шиєю під літерою «В», вбиральні під літерою «Г», сараю під літерою «Д», гаражу під літерою «Е» та бані під літерою «З», що розташоване на земельній ділянці загальною площею 1611 кв./м., яка знаходиться у фактичному користуванні мешканців домоволодіння, що підтверджується технічним паспортом по домоволодінню від 09 липня 2009 року, виготовленого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості», інвентарна справа №25766 (л.с. №№17-20).

24 травня 1980 року, у віці 76 роки, дід позивачів ОСОБА_5, помер, що підтверджується Свідоцтвом про його смерть серії ІІ-ЖД №279478 від 24 травня 1980 року, виданого Жовтневим відділом ЗАГС м. Одеси (л.с. №36).

Поховав свого чоловіка ОСОБА_5, бабуся позивачів, ОСОБА_4, фактично прийняла в своє володіння та користування спадкове майно, в тому числі і домоволодіння №48 по вулиці Гладкова у м. Одесі, проживаючи у ньому постійно на день смерті свого чоловіка, утримуючи домоволодіння за свої кошти та подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадкового майна свого чоловіка, фактично став власником спадкового домоволодіння, що підтверджується копією спадкової справи №410/1981 від 21 липня 1981 року, наданою на запит суду Одеським державним нотаріальним архівом, та домовою книгою по вказаному домоволодінню, копія якої приєднана до справи (л.с. №№21-22, 33-39).

Однак, Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, бабуся позивачів не отримала, оскільки правовстановлюючий документ на домоволодіння (Свідоцтво) не був зареєстрований в Одеському бюро технічної інвентаризації і реєстрації обєктів нерухомості.

Проживаючи в зазначеному домоволодінні зі своєю дочкою ОСОБА_6 та онуками, позивачами по справі, бабуся останніх, ОСОБА_4, 23 березня 1994 року, на випадок своєї смерті, заповіла в Четвертій одеській державній нотаріальній конторі все належне їй майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося своїй дочці ОСОБА_6 (л.с. №16).

13 серпня 1999 року, ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (л.с. №10).

Поховав ОСОБА_4, її дочка ОСОБА_6, а мати позивачів, фактично прийняла в своє володіння та користування спадкове майно матері, в тому числі і домоволодіння №48 по вулиці Гладкова у м. Одесі, залишаючись проживати в ньому до дня своєї смерті із своїми дітьми, позивачами та відповідачем по справі, фактично став власником домоволодіння, що підтверджується вказаною вище домовою книгою (л.с. №№22-21).

12 грудня 2010 року, у віці 56 років, мати позивачів, ОСОБА_6, померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (л.с. №14).

Поховав матір, позивачі по даній справі, фактично прийняли спадкове майно своєї матері, в тому числі і домоволодіння №48 по вулиці Гладкова у м. Одесі, у своє володіння та користування, залишаючись в ньому проживати по теперішній час, що підтверджується домовою книгою по домоволодінню та відмітками в паспортах громадян України позивачів про місце реєстрації їхнього проживання (л.с.№№5,7, 22-21).

Однак, оформити своє право на спадщину після смерті матері, позивачі не можуть, оскільки вона при житті не отримала правовстановлюючі документи на домоволодіння і Свідоцтво про право власності на домоволодіння до теперішнього часу не зареєстроване в органах реєстрації нерухомого майна.

Відповідач по справі, являючись братом позивачів, фактично відмовився від свого права на спадщину майна своєї матері ОСОБА_6, про що він письмово повідомив суд, подавши заяву до загальної канцелярії суду (л.с. №32).

Інших спадкоємців, які б мали право на прийняття спадщини у вигляді домоволодіння №48 по вулиці Гладкова у м. Одесі, в судовому засіданні не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивачів правомірні, основані на нормах ст. ст. 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року, які регулювали данні правовідносини на час відкриття спадщини після смерті діда, бабусі, а також на підставі ст. ст. 1261, 1268 ЦК України в редакції 2003 року, які регулювали виниклі правовідносини після смерті матері позивачів.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутність реєстрації спадкового майна в Державному органі реєстрації прав на нерухоме майно, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 222 ЦПК України, ст. ст. 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 392, 1261,1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 у свою власність спадщини у вигляді домоволодіння №48 по вулиці Гладкова у м. Одесі, після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 24 травня 1980 року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_6 у свою власність спадщини у вигляді домоволодіння №48 по вулиці Гладкова у місті Одесі, після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 13 серпня 1999 року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщини у вигляді домоволодіння №48 по вулиці Гладкова у м. Одесі, після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 12 грудня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рівних частинах, по 1/2 за кожним, право власності на домоволодіння №48 по вулиці Гладкова у м. Одесі, яке в цілому складається з житлового будинку під літерою «А», загальною площею 84,7 кв./м., житловою площею 39,1 кв./м., літньої кухні під літерою «Б», погребу з шиєю під літерою «В», вбиральні під літерою «Г», сараю під літерою «Д», гаражу під літерою «Е» та бані під літерою «З», що розташоване на земельній ділянці загальною площею 1611 кв./м., яка знаходиться у фактичному користуванні.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: