Справа № 377/523/16-ц Головуючий у І інстанції Малишенко Т. О.
Провадження № 22-ц/780/5315/16 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 47 08.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київськоїобласті у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 02 серпня 2016 року у справі за позовом Органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, прокурор Славутицького відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей, -

в с т а н о в и л а:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області, позивач по справі, просив відібрати від матері: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 500 гривень щомісяця на кожну дитину на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідачка не виконує обов'язки, покладені на неї, передбачені ст.150 Сімейного кодексу України, по утриманню та вихованню дітей, зловживає спиртними напоями, не працює, не піклується про стан їх здоров'я і не займається матеріальним утриманням дітей.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 02 серпня 2016 року позов задоволено.

Відібрано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, від їх матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3, без позбавлення її батьківських прав.

Передано малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, Органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської Ради Київської області для подальшого їх влаштування.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Пекурівка, Городнянського району, Чернігівської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, не працюючої, аліменти на користь Органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської Ради Київської області на утримання:

- дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 20.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття;

- дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 20.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття;

- сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 20.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття;

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави на загальну суму в розмірі 1102 гривень 40 копійок.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права скасувати і в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачка ОСОБА_2, відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 23 вересня 2015 року № 4, №1 та № 0 є одинокою матір'ю відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідачка разом із своїми дітьми зареєстрована в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено довідкою про склад сім»ї № 238 від 07.07.2015 року.

За місцем її реєстрації відповідачка характеризується негативно, тривалий час не працює, зловживає спиртними напоями, вихованням своїх дітей не займається.

З актів обстеження житлових умов відповіда та дітей у квартирі АДРЕСА_2, яке було проведено 16.09.2015року, 13.07.2016 року представниками Служби у справах дітей, видно, що відсутні належні умови для виховання та проживання малолітніх дітей, оскільки в квартирі неохайно, речі розкидані, давно не прані.

Зазначені обставини підтверджені показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які в судовому засіданні показали, що відповідачка ОСОБА_2, зловживає спиртними напоями, вихованням дітей та їх утриманням вона не займалася, діти перебували у брудному одягу, голодні, з відповідачкою неодноразово проводилися бесіди щодо недопущення негативної поведінки, необхідності змінити її відношення до виховання та утримання дітей, але це не дало позитивних результатів. ОСОБА_2, неодноразово попереджалась про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 27.07.2016 року № 12-03/44 про доцільність відібрання у гр.ОСОБА_2, її малолітніх дітей є доцільним відібрати малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав та відповідає інтересам малолітніх дітей.

ОСОБА_2 на час розгляду справи не працює, до Славутицького міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні не зверталась. Постійного доходу відповідач не має. Стан її здоров'я задовільний, вона є працездатною особою.

Встановивши вказані обставини, суд вважав позов обґрунтованим і задовольнив його.

Проте такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.60 ЦПК України).

Згідно ст.. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводження з дитиною; хронічні алкоголізм або наркоманія; будь-які види експлуатації дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач перебувала під супроводом міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Славутицької міської ради Київської області.

Під час такого супроводу було складено акти обстеження житлових умов від 06.09.2007 року, 17.12.2008 року, 14.04.2010 року, 15.02.2013 року, 17.10.2013 року, 16.09.2015 року, якими встановлено, що в кімнаті не придбано, речі знаходяться не на своїх місцях, кімната потребує косметичного ремонту, при цьому критичного стану проживання не виявлено і таких обставин не зафіксовано.

Акти складені із значною тривалістю в часі і не можуть відтворювати щоденну картину.

Крім цього цими актами встановлено факт зловживання відповідача спиртними напоями, проте згідно довідки Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 5 МОЗ України» відповідач на наркологічному обліку не перебуває.

Доказів на спростовування цих обставинам позивачем не надано.

Таким чином у справі відсутні докази, що залишення дитини у матері є небезпечним для життя дітей.

Крім того відсутні докази і тим обставинам, що залишення дітей у матері завдасть шкоди їхньому здоров'ю, оскільки мати постійно дбає про здоров'я дітей, про що свідчать довідки за місцем медичного обслуговування дітей.

Також з характеристик навчальних закладів вбачається, що діти спокійні, чемні, доброзичливі, чесні; мати відвідує батьківські збори. (Характеристики позитивні), що не вказує на відсутність належного морального виховання.

Негативні характеристики матері містяться лише зі слів соціальної служби і мають періодичний характер.

Працювати відповідач також не має можливості за наявності дітей 2011 та 2015 року народження, за якими потрібен догляд.

Таким чином наявність обставин, за яких законодавець пов'язує відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання у справі не має.

Відсутні у справі і докази ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводження з дитиною; хронічні алкоголізм або наркоманія; будь-які види експлуатації дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

За таких обставин, за відсутності у справі доказів, та враховуючи рішення Європейського суду з прав людини (справа № 39948.06, Стразбург, 18 грудня 2008 року щодо крайньої міри відібрання дитини), позов є недоведений, тому задоволений він бути не може.

Вказані обставини залишилися по за увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 02 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову Органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, прокурор Славутицького відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді