Справа № 2-2554/09
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: представника заявника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 на рішення, дії і бездіяльність відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, скасування постанови про накладення арешту на все майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив поновити йому строк на оскарження рішення, дій та бездіяльності відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області та скасування постанови про накладення арешту; визнати неправомірними дії відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області щодо відмови в знятті арешту з його рухомого та нерухомого майна; скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 від 28.10.2009р. (АМ 661834) про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що належить ОСОБА_2

В судовому засіданні представник заявник за довіреністю ОСОБА_1 підтримала подану скаргу. Зазначила, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 18.07.1996 року, належить на праві спільної сумісної власності квартира №122 в житловому будинку №103 по вул. Орджонікідзе в м. Бердянську Запорізької області. Відповідно до зазначеного свідоцтва про право власності на житло, іншими співвласниками є члени його родини: ОСОБА_4, ОСОБА_5 Георгієвич, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Оскільки ОСОБА_2 з іншими співвласниками квартири №122 в житловому будинку №103 по вул. Орджонікідзе в м. Бердянську Запорізької області виявили бажання продати належну їм квартиру, то у березні 2016 року звернулися до нотаріальної контори, де нотаріусом їм було повідомлено, що посвідчити угоду про відчуження майна нотаріус не може так як квартира знаходиться під арештом і цей арешт накладено саме на усе належне ОСОБА_2 майно.

Так як ОСОБА_2 не знав про існування цього арешту та причини його накладення, а усі боргові зобовязання по сплаті комунальних послуг він давно виконав, то він звернувся до відділу державної виконавчої служби Бердянського міскрайонного управління юстиції Запорізької області з заявою про скасування постанови на арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АМ 661834, 28.10.2009 року видану відділом державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, головним державним виконавецем ОСОБА_3

Проте, він отримав відповідь від начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міскрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_8 станом на 16.05.2016 року за № 17185, в якій було зазначено, що станом на 12.05.2016 року на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження де боржником є ОСОБА_2 Зокрема зазначалося, що Бердянський міськрайонний відділ виконавчої служби не має змоги ідентифікувати арешт який накладено на майно боржника. Також розяснювалося, що згідно п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2392/5 від 08.12.2009 року строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить три роки і запропоновано для вирішення питання про зняття арешту звернутися до суду.

ОСОБА_2, як доказ для предявлення до суду, було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна за № 61279478 від 13.06.2016 року у якій є відомості з єдиного реєстру заборон відчуження майна про арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №9215162, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АМ 661834, 28.10.2009 року відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, головний державний виконавець Ганчева Л.Ю., обєктом обтяження визначене усе нерухоме майно власника ОСОБА_2.

За запитом до архіву Бердянського міськрайсуду, ОСОБА_2 було отримано копії рішення суду від 12.06.2009 року №22554/09 за позовом ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» до ОСОБА_2, як одного із співвідповідачів про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, та копію рішення суду від 19.06.2009 року по цивільній справі № 2-2267/09 за позовом КП «Житлосервіс -7» про стягнення заборгованості за квартплату, інших рішень суду де він фігурував як боржник за період з 2008-2009 років у архіві не знайдено. Вважає, що на виконання саме цих рішень і було накладено арешт державним виконавцем відповідно до постанови від 28.10.2009 року, а коли боргові зобовязання по сплаті за комунальні послуги ним та його родиною були виконані, - арешт не зняли.

Представник відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. В попередньому судовому засідання заперечував проти задоволення скарги через недоведеність факту відсутності у заявника заборгованості перед КП «Житлосервіс-7».

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконанні у відділі ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області перебували виконавчі листи (№310/4352/13-ц, №2-5974, №2н-450, №2-7162, №2-3542, №2-2554/09) про стягнення з ОСОБА_2 та інших на користь ПАТ Бердянське підприємство теплових мереж заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання та № 2-2267/09 про стягнення з ОСОБА_2 та інших на користь КП «Житлосервіс-7» заборгованості з квартирної плати.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13.06.2016 року на все нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АМ 661834 від 28.10.2009 року, винесеної головним держаним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції.

Згідно довідки ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» від 25.07.2016 року ОСОБА_2 не має заборгованості перед товариством, заборгованість за виконавчими листами №310/4352/13-ц, №2-5974, №2н-450, №2-7162, №2-3542, №2-2554/09 сплачена.

З листа КП «Житлосервіс-2а», на баланс якого було передано житловий фонд від КП «Житлосервіс-7», та особового рахунку №703022 на імя ОСОБА_4 вбачається відсутність заборгованості станом на 01.07.2012 року з квартирної плати за адресою: Орджонікідзе, 103, кв. 122.

Згідно листа відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 16.05.2016 року №17/85 станом на 12.05.2016 року на виконанні у відділі не перебувають виконавчі документи де боржником є ОСОБА_2 Відділ ДВС не має змоги ідентифікувати арешт, який накладений на майно ОСОБА_2

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Доводи заявника, викладені у скарзі, не спростовані та підтверджуються матеріалами справи. За даних обставин суд приходить до висновку, що наявність арешту майна ОСОБА_2 порушує право останнього щодо вільного розпорядження своїм майном, а отже скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 208 -210, 383 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження рішення, дій та бездіяльності відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області та скасування постанови про накладення арешту.

Визнати неправомірними дії відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області щодо відмови в знятті арешту з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 від 28.10.2009р. (АМ 661834) про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що належить ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Орджонікідзе), 103, кв. 122.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.І. Крамаренко