Справа № 591/4288/16-ц
Провадження № 2/591/2177/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі :

головуючого - судді Шелєхової Г.В.

при секретарі Тищенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ставить питання про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що постановою державного виконавця від 16 грудня 2011 року було накладено арешт на спірну квартиру в межах виконавчого провадження № 23951987 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. На сьогоднішній день заборгованість по сплаті аліментів відсутня, виконавче провадження не завершене. Разом з цим, у звязку з накладеним арештом на квартиру, позивач позбавлений можливості оформити спадщину після померлого батька ОСОБА_3 на 1/4 частини цієї квартири, що порушує його права.

В судове засідання представник позивача не з»явився, про день та час слухання справи сповіщений, від нього надійшла заява, в якій позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, надав письмову заяву про визнання позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває виконавче провадження № 23951987 від 24.01.2011 року стосовно виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2010 року у справі 2-6579/2010 р. про стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття на користь матері дитини ОСОБА_4, з якою мешкає дитина, що підтверджується копіями виконавчого листа та постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 9-10).

В межах зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_5 16.12.2011 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна.

Відповідно до довідки Зарічного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області № 6/15 від 12 серпня 2016 року заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_4 за виконавчим листом № 2-6579 від 24 січня 2011 року відсутня (а. с. 14).

Згідно довідки комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 01.09.2011 року ? частина спірної квартири належить позивачу, 1/4 частина ОСОБА_3, ? частина ОСОБА_6 (а.с. 11).

Відповідно до ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

В даний час виконавче провадження не завершене, а тому зняти арешт своєю постановою, або за постановою начальника ДВС, державний виконавець не може.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

В силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Державний виконавець, накладаючи арешт на все рухоме майно, в момент накладання арешту, діяв на підставі тих обставин, що утворилась заборгованість зі сплати аліментів, а тому порушувались права стягувача на отримання аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду.

На даний час накладений арешт на нерухоме майно позбавляє позивача можливості оформити спадщину після померлого ОСОБА_3, причина накладення арешту усунута, заборгованості зі сплати аліментів немає, тому відсутні підстави для обмеження законних прав позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 75, 88, 203 ЦПК України, ст. 57, 60 ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_1, накладений згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.12.2011 року по виконавчому провадженню №23951987.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Шелєхова