Провадження № 2-о/522/26/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу окремого провадження за заявою Одеської міської ради, за участю зацікавленої особи Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою, -

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з заявою, за участю зацікавленої особи Виконавчого комітету Одеської міської ради, та просить визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається з 158/2000 частин квартири АДРЕСА_1, що їй належала на праві власності.

Заява обґрунтовується тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 листопада 1997 року ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належала 158/2000 частин квартири АДРЕСА_1. 15 листопада 2014 року ОСОБА_1 померла.

Згідно виписки з домової книги про склад сім'ї №328 від 06 червня 2013 року, виданої посадовими особами КП «ЖКС «Порто-Франківський», спадкодавець проживала одна у квартирі №1 за вищевказаною адресою. Час відкриття спадщини після її смерті 15 листопада 2014 року, а місце відкриття спадщини - квартира АДРЕСА_1.

Також заявник зазначає, що станом на 23 червня 2015 в ОСОБА_1 відсутні спадкоємці за законом, і заповіт померла не залишала. Тому, на думку заявника, оскільки територіальна громада м. Одеси є універсальною правонаступницею відумерлого майна, яке на час відкриття спадщини знаходилось на території міста Одеси, то Одеська міська рада має право на визнання цієї спадщини відумерлою при наявності умов і підстав, зазначених у ст. 1277 ЦК України незалежно від того, чи відчужено (незаконно) це майно, або ні.

В судовому засіданні представник Одеської міської ради вимоги заяви підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити.

Представник Виконавчого комітету Одеської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку представника заявника, суд вважає, що заява Одеської міської ради не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів від 11 листопада 1997 року ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належала 158/2000 частин квартири АДРЕСА_1, загальною пл. 39, 8 кв. м., житловою пл. 24, 6 кв. м.

15 листопада 2014 року ОСОБА_1 померла, про що свідчить відповідний актовий запис про смерть №11584 від 17 листопада 2014 року, та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири.

Згідно виписки з домової книги про склад сім'ї №328 від 06 червня 2013 року, виданої посадовими особами КП «ЖКС «Порто-Франківський», спадкодавець проживала одна у квартирі №1, і займала житлову площу дві кімнати 24, 6 кв. м., загальною площею 39, 8 кв. м. на другому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 62.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, № 39511311 від 23 червня 2015 року вищевказана квартира зареєстрована за померлою ОСОБА_1

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Положення ст. 1277 ЦК України визначають, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від ЇЇ прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст. 278 ЦПК України, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття, суд ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Згідно роз'яснень наданих ВССУ у листі від 16 травня 2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Суди повинні враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках.

Однак, на виконання ухвали суду від 10 лютого 2016 року Перша Одеська державна нотаріальна контора надіслала Інформаційні довідки зі спадкового реєстру №43077101 та №43077121 від 25 лютого 2016 року, з яких вбачається, що після смерті ОСОБА_1, яка померла 15 листопада 2014 року, Другою Одеською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №48/2015 за заповітом ОСОБА_1 №1-2988 від 17 березня 1987 року.

Вищевикладене спростовує доводи Одеської міської ради про відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_1 Тому, підстав для визнання спадщини у вигляді вищезазначеної квартири відумерлою, немає.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Таким чином, суд вважає вимоги Одеської міської ради необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1220, 1221, 1277 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 5, 6, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 275, 278 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви Одеської міської ради, за участю зацікавленої особи Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання відумерлою спадщини після смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається з 158/2000 частин квартири АДРЕСА_1, загальною пл. 39, 8 кв. м., житловою пл. 24, 6 кв. м., - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.Б. Свячена