Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №329/1380/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Глянь С.І.
Провадження № 22-ц/778/2086/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

при секретарі: Остащенко О.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_4» на заочне рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_4»до ОСОБА_5, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2015 року ТОВ «Дата ОСОБА_4» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5, про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.01.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредитні кошти в сумі 13296 грн., та зобовязувалася в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього.

Проте, ОСОБА_5 свої зобовязання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість.

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_4» укладено договір факторингу.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Дата ОСОБА_4» заборгованість за кредитним договором в розмірі20 634,17 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Дата ОСОБА_4» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи ,порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи 29.01.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (ПАТ «Альфа-Банк» або Кредитор) та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 500252987. Відповідно до умов вищевказаного договору ПАТ «Альфа-Банк» зобовязався надати ОСОБА_5 кредит у сумі 13296,00 грн., а остання зобовязувалася в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього. Кредитор свої зобовязання за договором виконав, надавши ОСОБА_5 кредит в сумі 13296,00 грн., але остання свої зобовязання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Суд першої інстанції розглянувши справу прийшов до висновку ,що позивачем суду не надані матеріали первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту ОСОБА_5 та їх часткового погашення останньою , і тому відсутність даних доказів унеможливлює ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Висновки суду на вимогах закону не ґрунтуються.

За матеріалами справи 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_4» укладено Договір факторинг з подальшими змінами і доповненнями.

08.12.2014 року у відповідності до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу від 30.09.2014 р. доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п. 1.1 1.3. Фактор (ТОВ «Дата ОСОБА_4») зобов'язується передати грошові кошти розпорядження Клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а Клієнт зобов'язується відступити Факторові свої Права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора.

Таким чином внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата ОСОБА_4» набуло статусу нового кредитора /стягувача (надалі - Новий кредито р/Стягувач) за текстом Позивач, за договором № 500252987 від 29.01.2012 рою позичальником згідно якого є ОСОБА_5.

Відповідно до cm. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

29.01.2012 року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", надалі за текстом -Кредитор, та фізична особа - громадянин(ка) України яким(якою) є - ОСОБА_5, надалі за текстом - Відповідач, уклали кредитний договір № 500252987 надалі за текстом - Договір.

Відповідно до умов вищевказаного Договору, Кредитор зобов'язується надати відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 13 296,00 грн.

Кредитор свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 13 296,00 грн. У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 25.11.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 11 028,67 грн., за відсотками -2 883,50 грн. та по комісії-2 872,00 грн. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Твердження суду щодо ненадання позивачем належних доказів отримання Відповідачем кредитних коштів прямо спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Як вбачається з пункту 2.2. кредитного договору сторони погодили що, Банк надає Позичальникові кредит , а Позичальник приймає кредит шляхом безготівкового перерахування на рахунок № 2987 у ПАТ «Альфа Банк».

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підтвердження належності переходу права вимоги за Кредитним договором до ТОВ «Дата ОСОБА_4» надано копію Договору факторингу від 30.09.2014 року з додатками і доповненнями та Витяг з додатку №2 Договору факторингу від 30.09.2014 року.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передач або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Суд першої інстанції пославшись на те, що боржник не був належним чином повідомлений про заміну первісного кредитора не навів переконливих доказів, чому факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умові невиконання боржником грошового зобов'язання в повному обсязі , є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання.

Повністю аналогічна думка викладена в ухвалі ВССУ по справ № 6-17161св1-від 02 липня 2014 року.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись v будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник у судовомузасіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Наданий розрахунок заборгованості порядку ст. 60 ЦПК України відповідачем не спростований, контр розрахунок не надавався.

У відповідності до вимог ст..88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи ,доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307,309,317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_4» - задовольнити.

Заочне рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року по цій справі скасувати ,та ухвалити нове рішення за яким:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_4»до ОСОБА_5, про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_4» заборгованість за кредитним договором в сумі 20634 грн. 17 коп., а саме: заборгованість за кредитом 11028 грн.67 коп., по відсотках 2883 грн. 50 коп., комісії 2872 грн. ,штраф 3850 грн.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_4» понесені судові витрати в сумі 2558 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: