Справа № 755/7451/16-ц
У х в а л а

Іменем України

"04" травня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих бюджетних коштів, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява представника Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача надміру нараховані бюджетні кошти в сумі 2358,07грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки до неї не додано документ про сплату судового збору.

У позовній заяві викладено клопотання позива про звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Разом з тим, статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначений вичерпний перелік позивачів та позовів, за якими передбачено звільнення від сплати судового збору.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009р., відповідно до положення статті 82 ЦПК суд може за наявності певних підстав своєю ухвалою лише відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі і не має права зменшити або звільнити від сплати судового збору, оскільки таке право суду надано тільки щодо судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, які визначені частиною третьою статті 79 ЦПК.

З огляду на викладене, суд не вбачає визначених Законом підстав для звільнити позивача від сплати судового збору.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно вимог ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Представником позивача не наведено доводів та не надано доказів того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, позивачу (представнику позивача) необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви долучити до неї документ, що підтверджує сплату судового збору у визначеному Законом України «Про судовий збір» розмірі - в сумі 1 378,00грн.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих бюджетних коштів - залишити без руху та запропонувати позивачу (представнику позивача) в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: