Провадження № 6/127/818/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши матеріали подання Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області про звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області про звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування (згідно ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовується аналогія закону).

Звертаючись із поданням до суду, державний виконавець просить надати дозвіл на примусове вилучення транспортного засобу належного боржникові, що перебуває в інших осіб, а саме на території майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів ВФ ДП МВС України «Інформ-Ресурси».

Відповідно до положень ст. ст. 32, 52, 55, 57 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є зокрема і звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Після надходження від осіб, у яких перебуває майно боржника, відомостей про наявність майна боржника державний виконавець описує таке майно, вилучає його і реалізує у встановленому цим Законом порядку. У разі якщо особа, у якої перебуває майно боржника, перешкоджає державному виконавцю в його вилученні, таке майно вилучається державним виконавцем у примусовому порядку. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем зокрема і шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, або проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п'ять днів після накладення арешту.

З наведеного вбачається, що такій процесуальній дії як то «вилучення майна» про що просить державний виконавець у своєму поданні, передують такі процесуальні дії як накладання арешту на майно боржника шляхом винесення відповідної постанови або проведенням опису та накладання арешту. При цьому вилучення арештованого майна здійснюється не раніше ніж через п'ять днів після накладення арешту.

Заявляючи вимогу про примусове вилучення у ВФ ДП МВС «Інформ - Ресурси» транспортного засобу належного ОСОБА_1, подання не містить зазначення доказів, про те, що транспортний засіб належить саме боржнику. Крім того, подання не містить зазначення обставини, яка свідчить про те, що транспортний засіб затриманий та зберігається на майданчику ВФ ДП МВС «Інформ - Ресурси» саме на підставі постанови державного виконавця про розшук майна боржника, обставин про накладання державним виконавцем в межах виконавчого провадження арешту на майно боржника або проведення його опису, зокрема автомобіля Volkswagen LТ 35, державний номер НОМЕР_1, та обставини чинення особами, в яких перебуває таке майно, перешкод державному виконавцю при його вилученні, як то передбачено положеннями ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд звертає увагу на те, що відповідно до Методичних рекомендацій щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв, викладених в листі Департаменту державної виконавчої служби від 18 грудня 2006 року № 25-1/899/7 «Щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв», визначено чіткий перелік питань, з якими державний виконавець має право звернутись до суду при здійсненні виконавчого провадження, а саме, видача дубліката виконавчого листа або судового наказу; відстрочка і розстрочка виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання; заміна сторони виконавчого провадження; вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу; вирішення питання про оголошення розшуку боржника або дитини; вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб); вирішення питання про звернення стягнення на грошові кошти, що знаходяться на рахунках; визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; роз'яснення рішення. Питання, яке ставиться державним виконавцем перед судом в даному випадку не міститься у зазначеному переліку.

Крім того, вказані Методичні рекомендації містять вимоги до подання, як-то визначення сторін виконавчого провадження. Натомість подання не містить таких відомостей.

До того ж, звертаючись з вказаним поданням, державний виконавець не зазначив правових підстав для вирішення вказаного питання судом. Суд звертає увагу, що повноваження суду щодо вирішення процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), визначено Розділом УІ ЦПК України. Наразі державний виконавець не визначився з яким із визначених вказаним Розділом поданням слід звернутися до суду.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що подання подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника та надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, дане подання слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Матеріали подання Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області про звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків до 03.10.2016 року, але не більше п'яти днів з моменту отримання копії ухвали, про що повідомити заявника.

У разі невиконання вказаних недоліків, дане подання буде вважатися неподаним та повернуте заявнику.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: