УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Київської міської ради, Департаменту комунальної власності м. Києва, комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», треті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_66, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_21, ОСОБА_54, Центр правової підтримки та партнерства «Алекс», колективне підприємство творча архітектурна майстерня «Ю Лосицький», товариство з обмеженою відповідальністю «Кедем», акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго», про визнання незаконними та скасування рішень, наказів, свідоцтв про право власності, реєстрації поточних змін та прав власності на об'єкти нерухомого майна, журналів підрахунку площі житлового будинку; за позовом третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_20, ОСОБА_27 до Київської міської ради про визнання незаконними рішень, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданої представником ОСОБА_60, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_61 звернулися до суду з позовом до Київської міської ради, Департаменту комунальної власності м. Києва, комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили суд визнати незаконними та скасувати:

- рішення Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 та від 02 грудня 2010 року № 284/5096 в частині віднесення до комунальної власності приватизованих квартир № № 2, 5, 6, 7, 19, 25 багатоквартирного будинку № АДРЕСА_1, а також 454,4 кв. м. нежилих приміщень будинку;

- наказів Головного управління комунальної власності м. Києва від 14 квітня 2006 року № 599-В, від 23 березня 2007 року № 340-В;

- свідоцтв про право власності від 14 квітня 2006 року серія НОМЕР_2, від 23 березня 2007 року серія НОМЕР_3, від 20 липня 2007 року серія НОМЕР_1 які засвідчили про належність нежилих приміщень територіальній громаді Подільського району м. Києва;

- реєстрацію поточних змін проведену КМБТІ та реєстрацію прав власності на об'єкти нерухомого майна від 25 травня 2005 року, 14 грудня 2005 року, 14 червня 2006 року згідно яких в плані за поверхами на будівлю Літер «А» по АДРЕСА_1 квартал № 1472 району Подільський м. Києва, та журналі підрахунку площі житлового будинку підвальний поверх був переоформлений в цокольний поверх літері «А», а нежилі підвальні приміщення № 1 по № 5 (групи приміщень № 29), № 1 по № 2 (групи приміщень № 30), та № 1 по № 4 (групи приміщень № 31) були віднесені до категорії цокольного поверху зі зміною їх функціонального призначення означених планом поверхів будівлі (поверх «Підвал» літери «А» по АДРЕСА_1) складеного КМБТІ 02 квітня 1960 року; подальше перебування в підвальних приміщеннях житлового будинку № АДРЕСА_1 Центра правової підтримки та партнерства «Алекс», колективного підприємства творча архітектурна майстерня «Ю.Лосицький» та ТОВ «Кедем».

Позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що спірним рішенням від 27 грудня 2001 року № 208/1642 Київська міська рада затвердила перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади Подільського району до якого віднесла і багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1, всі його житлові приміщення в тому числі і житлові квартири. Таке рішення є незаконним, оскільки відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» житлові квартири позивачів було приватизовано, у зв'язку з чим даний будинок на момент прийняття спірних рішень відповідачу не належав оскільки знаходився у спільній власності фізичних осіб. Рішенням Київради від 02 грудня 2010 року № 284/1642 було визнано такими, що втратили чинність додатки 2-12 до рішення Київради від 27 грудня 2001 року № 208/1642, в тому числі і додаток, яким житловий будинок АДРЕСА_1 віднесено до об'єктів комунальної власності, проте було затверджено новий перелік об'єктів права комунальної власності територіальної громади м. Києва до якого під № 111 (таблиця 7 «житлове господарство») знову віднесено житловий будинок № АДРЕСА_1 загальною площею 2236,10 кв. м.

На думку позивачів, Київська міська рада протизаконно позбавила власників будинку права власності на нього і його житлові та допоміжні підвальні приміщення. Окрім того зазначили, що приміщення належні Центру правової підтримки та партнерства «Алекс», ТОВ «Кедем», КП ТАМ «Ю.Лосицький» знаходяться не в цокольному поверсі, а в підвалі, а тому відповідачі, приймаючи спірні рішення, видаючи свідоцтва на право власності третім особам, порушили права всіх мешканців приватизованих квартир на наявні в житловому будинку допоміжні приміщення.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 березня 2012 року було прийнято до спільного розгляду позовну заяву третіх осіб ОСОБА_64, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_65, ОСОБА_59 до Київської міської ради про визнання незаконними вказаних вище рішень Київської міської ради від 27 грудня 2001 № 208/1642 та від 02 грудня 2010 року № 284/5096.

Позовні вимоги ОСОБА_64, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58С, ОСОБА_59 обґрунтували тим, що на момент прийняття Київською міською радою спірних рішень про розпорядження будинком № АДРЕСА_1, зазначений будинок не належав Київській міській раді, а знаходився у власності власників квартир цього будинку, тому відповідні рішення позивачі вважають незаконними.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 квітня 2014 року відмовлено позивачам за первісним позовом та третім особам у справі в задоволенні пред'явлених ними позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог третіх осіб із самостійними вимогами: ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_20, ОСОБА_27, до Київської міської ради про визнання незаконними рішень сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалося, тому відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України не було предметом апеляційної перевірки, а також відповідно до вимог ст. ст. 324, 335 ЦПК України, не є предметом оскарження в касаційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 квітня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_60 просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року і передати справу на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

При розгляді справи, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, встановив, що позивачі є власниками відповідних приватизованих квартир № № 2, 5, 6, 7, 19, 25 по АДРЕСА_1 (а. с. 163-164, т. 1).

Оспорюваним рішенням Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва» було сформовано перелік об'єктів комунальної власності по м. Києву (а. с. 16, т. 3).

Рішеннями Подільської районної у м. Києві ради № 134 «Про перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади Подільського району, що підлягають приватизації та надання дозволу» від 01 березня 2007 року та № 448 «Про перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади району, що підлягають приватизації» від 07 лютого 2006 року було затверджено спосіб приватизації «викуп» щодо спірних нежитлових об'єктів комунальної власності. В подальшому Фондом приватизації комунального майна Подільського району м. Києва, що діяв в інтересах Подільської районної в м. Києві ради з колективним підприємством Творча архітектурна майстерня «Ю.Лосицький» та ТОВ «Кедем» було укладено договори купівлі-продажу зазначених нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2008 року рішення Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва» визнано незаконним та скасовано.

Пунктом 6 рішення Київради «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» № 284/5096 від 02 грудня 2010 року визнано такими, що втратили чинність, додатки 2-12 до рішення Київради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва».

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, вірно прийшов до висновку, що позовна вимога про визнання незаконним рішення Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва» є необґрунтованою, оскільки спірне рішення від 27 грудня 2001 року разом з додатками було скасовано постановою суду апеляційної інстанції та самим органом, який його видав.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним рішення Київради від 02 грудня 2010 року № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» в частині віднесення до комунальної власності територіальної громади міста приватизованих квартир № № 2, 5, 6, 7, 19, 25, то її суди також визнали необґрунтованою, оскільки змінами, які були внесені 29 грудня 2011 року в спірне рішення Київради від 02 грудня 2010 року № 284/5096 з загальної площі житлового будинку 2236,10 кв. м. (в яку було включено і площу квартир позивачів та третіх осіб з самостійними вимогами) було виключено площу приватизованих квартир, і в результаті залишилася загальна неприватизована площа в розмірі 435,44 кв. м.

Також суди встановили, що спірні нежитлові приміщення є не житловими та не відносяться до допоміжних приміщень будинку, оскільки вони не використовуються для обслуговування будинку, в цих приміщеннях відсутнє інженерне обладнання та пристрої, а саме водоміри та інші прилади обліку, бойлери, запірна арматура, електричні щити, без доступу до яких експлуатація житлового будинку не є можливою. Видані Головним управлінням комунальної власності Київської міської державної адміністрації свідоцтва про право власності № 340-В від 23 березня 2007 року, № 918-В від 20 липня 2007 року, № 599-В від 14 квітня 2006 року на нежитлові приміщення відповідають вимогам діючого законодавства України і позовні вимоги про їх скасування є безпідставними.

Щодо позовних вимог про визнання незаконною реєстрацію поточних змін проведену КМБТІ та реєстрацію прав власності на об'єкти нерухомого майна 25 травня 2005 року, 14 грудня 2005 року, 14 червня 2006 року згідно яких в плані за поверхами на будівлю Літер «А» АДРЕСА_1 квартал № 1472 району Подільський м. Києва, та журналі підрахунку площі житлового будинку підвальний поверх був переоформлений в цокольний поверх літері «А», а нежилі підвальні приміщення № 1 по № 5 (групи приміщень № 29), № 1 по № 2 (групи приміщень № 30), та № 1 по № 4 (групи приміщень № 31) були віднесені до категорії цокольного поверху з зміною їх функціонального призначення означених планом поверхів будівлі (поверх «Підвал» літери «А» по АДРЕСА_1 складеного КМБТІ 02 квітня 1960 року, суди дійшли висновків, що зазначені вимоги задоволенню також не підлягають, оскільки вони є похідними.

Із зазначених підстав, суди дійшли висновків, що задоволенню не підлягають і похідні вимоги про визнання незаконним подальшого перебування в підвальних приміщеннях житлового будинку № АДРЕСА_1 Центра правової підтримки та партнерства «Алекс», колективного підприємства творча архітектурна майстерня «Ю.Лосицький» та ТОВ «Кедем».

Доводи касаційної скарги та наявні у матеріалах справи документи не свідчать про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права при розгляді справи (ст. ст. 60, 61, 212-214 ЦПК України) чи неправильне застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, зокрема положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». За таких обставин, касаційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_60 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В.Кафідова

І.М. Фаловська