Справа 206/73/16-ц
Провадження 2/206/238/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"18" лютого 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А. О.,

за участю секретаря Колісника В .Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2016р. представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного договору №500944575 від 31 травня 2014р. відповідач отримав кредит у сумі 21009грн.95коп., у строк з 31.05.2014 року до 02.06.2017 року.

Однак відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору та не виконав покладені на нього зобовязання за даним договором, у звязку з чим станом на 22.12.2015р. має заборгованість за кредитом 20294грн.68коп., за відсотками - 4770грн.80коп., по комісії 6750грн. 53коп. та штраф 2400,00 грн.

Позивач просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 34216грн.01коп. за кредитним договором №500944575 від 31 травня 2014р. та судові витрати у розмірі 1218 грн. (а.с. 1-2).

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлений. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у цивільній справі. (а.с.25).

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлявся. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №500944575 від 31 травня 2014р. відповідач отримав кредит у сумі 21009грн.95коп., у строк з 31.05.2014 року до 02.06.2017 року. (а.с.4-10).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний кредитний договір разом із загальними умовами кредитування, додатками до нього, графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту і реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг складають єдиний документ.

Розрахунком заборгованості за кредитним договором між позивачем та відповідачем №500944575 від 31 травня 2014р. підтверджено те, що станом на 22.12.2015р. відповідач має заборгованість за кредитом 20294грн.68коп., за відсотками - 4770грн.80коп., по комісії 6750грн. 53коп. та штраф 2400,00 грн. (а.с. 14).

Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у звязку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин.

Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 169, 208, 209, 212215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» () заборгованість за договором №500944575 від 31 травня 2014р. станом на 22.12.2015р. в розмірі 34216 грн.01коп., яка складається з заборгованості за кредитом 20294грн.68коп., заборгованості за відсотками - 4770грн.80коп., заборгованості по комісії 6750грн. 53коп. та штраф 2400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» () судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем - у разі відмови в перегляді заочного рішення.

Суддя А.О. Сухоруков