РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Петренко Л.В. за участі секретаря Похвалітової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

16 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила розірвати шлюб укладений між нею, ОСОБА_1, та відповідачем ОСОБА_3, зареєстрований Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 23 липня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 64, стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача судовий збір за позовні вимоги про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначає, що вона з 23 липня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 06 жовтня 2011 року у них народився син, ОСОБА_4 Відповідач є батьком дитини.

З січня 2016 року вони припинили спільно проживати та вести спільне господарство. Дитина проживає з нею. Батько дитини ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, а тому вони вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, так як відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обовязку кошти стягуються в судовому порядку.

Ніяких стягнень з відповідача по виконавчим листам не здійснюється. Їхня дитина постійно потребує нормального харчування, одягу, все це потребує значних коштів і сама вона не здатна в повній мірі цього забезпечити.

Відповідач офіційно працює на підприємстві ПАТ «ТКШЗ» ковалем-штампувальником, має стабільний дохід, має працездатний вік та добрий стан здоровя, і має можливість утримувати свою дитину.

Спору про поділ майна не мають.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини визнав в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 097193 від 23.07.2011 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 64.

Від шлюбу мають сина, ОСОБА_4, 06 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 178068 від 12.10.2011 року. Відповідач є батьком дитини.

Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними.

Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена.

Позивач та відповідач наполягають на розлученні, оскільки спільне життя не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними, що суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей.

Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, оскільки сторони наполягають на розлученні.

Під час реєстрації шлюбу позивач ОСОБА_1 змінила прізвище з Гаврилова на Сердюк.

Дитина, ОСОБА_4, 06 жовтня 2011 року, проживає разом з позивачем, що не оспорюють сторони.

Батьком, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 178068 від 12.10.2011 року.

Відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, працює на підприємстві ПАТ «ТКШЗ» ковалем-штампувальником, має стабільний дохід, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями. Ніяких стягнень з відповідача по виконавчим листам не здійснюється.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дітей.

Статтею 51 Конституції України передбачено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. N 789-XII), дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, при визначенні частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує також матеріальне становище дитини, але визначає їх розмір таким чином, щоб це не впливало на стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача. При визначенні суми аліментів, що будуть стягуватися, судом враховується те, що відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, працює, непрацездатних осіб немає і те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4, 06 жовтня 2011 року, в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, і те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивачем сплачено судовий збір за вимогу щодо розірвання шлюбу в розмірі 551,20 грн., а тому судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується вимог про стягнення аліментів, то позивач, ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, а тому з відповідача повинен бути стягнутий в дохід держави судовий збір.

Оскільки позивач звільняється від сплати судового збору, то з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 209, 212, 213-215, 367 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 липня 2011 року Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис за № 64, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу Гавриловою) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 16.05.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення місячного платежу аліментів належить негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/

з оригіналом згідно

Суддя: