У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Малько О.С., Шеремет А.М.

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2014 року позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3»: - заборгованість по кредитному договору № 014/53-05/68896 від 19 грудня 2007 року, станом на 01 серпня 2014 року в сумі 31556 доларів США 35 центів, що в гривневому еквіваленті станом на 01 серпня 2014 року становить суму 377517 грн. 45 коп.; - сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що суд не застосував положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно якої зобовязання ОСОБА_1 з поруки припинилося у звязку з не направленням банком вимоги протягом 6 місяців після виникнення заборгованості. Згідно п. 5.1 Договору поруки № 014/53-05/68896-П від 19.12.2007 року цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором. Тобто договором поруки, укладеним між ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» та ОСОБА_1 не встановлено строку, після закінчення якого порука припиняється, а отже застосуванню підлягає норма, згідно якої порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/68896 від 19.12.2007 року станом на 01.08.2014 року заборгованість ОСОБА_4 виникла не 19.03.2014 року, на що посилався позивач та з чого виходив суд при прийнятті рішення про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, а 15.03.2013 року та становила 26,69 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 252,28 грн. простроченої заборгованості по відсоткам. Вважає, саме з цієї дати 15.03.2013 року повинен обчислюватися шестимісячний строк, протягом якого кредитор може заявити вимогу до поручителя про сплату заборгованості та по закінченню якого порука вважається припиненою.

Щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи зазначає, що на час розгляду справи він був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте на той час ОСОБА_1 уже виїхав за кордон до Італії та не проживав за зазначеною адресою. ОСОБА_6 не здійснив зняття з реєстрації місця проживання, проте це не повинно впливати на реалізацію його законних прав та інтересів, зокрема щодо захисту своїх прав у суді.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення змінити, відмовити позивачу ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» в задоволенні вимог до ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/68896 від 19 грудня 2007 року та сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 19.12.2007р.між ВАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3" (правонаступником якого є ПАТ "ОСОБА_2 ОСОБА_3") та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 014/53-05/68896 відповідно до якого ОСОБА_2 надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 24200 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом 13% річних і строком повернення до 17.12.2027 року.

В забезпечення виконання кредитного договору 19.12.2007 року між Банком та ОСОБА_1 і ОСОБА_5 було укладено відповідно договори поруки № 014/53-05/68896-П. та № 014/53-05/68896-П-1, згідно яких ОСОБА_1 і ОСОБА_5 поручились за належне виконання основним позичальник ОСОБА_4 своїх обов'язків перед банком по кредитному договору.

04 жовтня 2011 року між банком та ОСОБА_4 була укладена Додатково угода № 014/53-05/68896/1 до кредитного договору, згідно якої сторони домовились збільшити строк кредиту на 48 календарних місяців, у зв'язку з чим датою остаточного погашення кредиту є 17 грудня 2031 року.

ОСОБА_4 не належним чином виконує свої договірні зобов'язання, у зв'язку з чим сума заборгованості по кредиту станом на 01 серпня 2014 року становила 31556,35 доларів США, з них: 26965,33 доларів США заборгованість по кредиту, 2016,97 доларів США заборгованість за відсотками, 2574,05 долари США розмір пені, стягнення якої передбачено п.10.1 Кредитного договору (0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення), що за курсом НБУ станом на 01.08.2014 року становить суму 377517 гривень 45 копійок. Вказана сума заборгованості підтверджується відповідним розрахунком, долученим до матеріалів справи, який сумніву у суду не викликає.

За наведених обставин суд першої інстанції правильно керуючись ст. ст. 526, 553, 1054 ЦК України постановив рішення про солідарне стягнення з відповідачів вказаної заборгованості оскільки зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам цього Кодексу.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що вищезазначений договір поруки між ним та Банком припинений на підстав ч. 4 ст. 559 ЦК України у звязку із закінченням шестимісячного строку після останнього чергового погашення ОСОБА_4 боргу по кредиту, яке мало місце не 19.03.2014р., як на це послався суд першої інстанції у своєму рішенні, а 25.03.2013р. є безпідставними, оскільки після вказаної дати ОСОБА_4 продовжував погашати борг, виплачуючи проценти за користування кредитом, тим самим виконував свої договірні зобовязання.

Не заслуговують на увагу і твердження ОСОБА_1 про припинення договору поруки у звязку з тим, що 04.10.2011р., без його відома укладена додаткова угода між Банком та ОСОБА_4 про продовження строку дії кредитного договору, чим збільшено його відповідальність як поручителя. З самої додаткової угоди вбачається, що з нею ознайомлений ОСОБА_1 та вона ним підписана. ( а.с. 123).

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно зясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: О.С. Малько

ОСОБА_3