АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Гальонкіна С.А.,

Суддів : Акопян В.І., Лобова О.А.,

При секретарі: Гнатюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Приватного підприємства «Карєв Д» на ухвалу Автозаводського районного суду

м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Малого приватного підприємства «Карєв» про стягнення компенсації за невикористану відпустку,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2016 року заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено .

Накладено арешт на кошти у розмірі ціни позову - 39598 гривень 65 копійок, які обліковуються на поточному рахунку МПП «Карєв-Д» () №3939 в РВ АКБ «Індустріалбанк» м. Кременчук МФО 313849.

Не погодившись з ухвалою місцевого суду її в апеляційному порядку оскаржило Приватне підприємство «Карєв Д». В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду першої інстанції від 21 квітня 2016 року про забезпечення позову скасувати. Вважає, що у суду не було підстав для накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову - 39598 гривень 65 копійок. Також стверджує, що судом першої інстанції не наведено обґрунтування наявності підстав для обрання забезпечення позову в частині вимог до ПП «Карєв Д», оскільки ПП «Карєв Д» взагалі немає ніякого відношення до предмету позовних вимог позивача. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє нову з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Малого приватного підприємства «Карєв» про стягнення компенсації за невикористану відпустку.

Провадження у даній цивільній справі відкрито ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 січня 2016 року.

15 березня 2016 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову - 39598 гривень 65 копійок, які обліковуються на поточному рахунку МПП «Карєв» () №6914 в РВ АКБ «Індустріалбанк» м. Кременчук МФО 313849.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 березня 2016 року заяву представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти МПП «Карєв» - задоволено.

21 квітня 2016 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ПП «Карєв Д».

Ухвалою суду від 21 квітня 2016 року вказану заяву задоволено.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем у справі є Мале приватне підприємство «Карєв». Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.96) місцезнаходженням вказаної юридичної особи є м. Кременчук, вул. Генерала Іринєєва, буд. 8/19, кв.24., а місцезнаходженням Приватного підприємства «Карєв Д» є м. Кременчук, вул. Київська, буд.32, кв.45.

Трудовий спір, який вирішений судом, виник між ОСОБА_2 та МПП «Карєв», що підтверджується записом в трудовій книжці (а.с.3 зворот).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем у справі не надано жодних належних доказів щодо підтвердження трудових відносин з ПП «Карєв-Д». Крім цього, позовні вимоги до цієї юридичної особи позивачем не пред'являлися.

Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави для накладення арешту на кошти Приватного підприємства «Карєв Д», оскільки вказане підприємство є зовсім іншою юридичною особою.

Тому ухвала суду про накладення арешту на кошти МПП «Карєв Д» підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч.1 п.2 , 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Карєв Д» - задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2016 року про забезпечення позову - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти МПП «Карєв Д» відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: (підпис) С. А. Гальонкін

Судді: (підпис) В.І. Акопян

(підпис) О.А. Лобов

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.А. Гальонкін