У х в а л а

іменем україни

07 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Савченко В.О., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_6, третя особа - Приватне підприємство «Дарья», про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі − МТСБУ) звернулось до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 січня 2011 року водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем Man д.н.з. 162-98, скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_7, що належить ПП «Дарья». Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2011 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у зв'язку із чим МТСБУ виплатило потерпілому 31 264 грн 24 коп. в рахунок відшкодування завданої шкоди.

З урахуванням наведеного просило стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 31 264 грн 24 коп., додаткові витрати 200 грн та витрати на судовий збір в сумі 312 грн 64 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь МТСБУ в порядку регресу 31 264 грн 24 коп. та судові витрати у розмірі 312 грн 24 коп., а всього 31 576 грн 48 коп.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2014 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі МТСБУ просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду апеляційної інстанції в цілому зазначеним нормам процесуального права не відповідає.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що згідно з висновком № 330 вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП власнику транспортного засобу Iveco,становить 35 480 грн 16 коп. При цьому ринкова вартість вказаного транспортного засобу також становить 35 480 грн 16 коп. На підставі висновку спеціаліста № 23/2011 ліквідаційна вартість автомобіля Iveco становить 4 615 грн 92 коп., тобто його відновлювальний ремонт економічно недоцільний. Оскільки висновком спеціаліста визначено ринкову вартість автомобіля на момент проведення дослідження і не встановлено його вартість до ДТП, а також не встановлено різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, у зв'язку і чим автомобіль можна вважати знищеним, а тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_6 шкоди, що пов'язана з пошкодженням (фізичним знищенням) транспортного засобу, у розмірі ринкової вартості автомобіля.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги, що в даному випадку виникла суброгація та до даних правовідносин, суд помилково застосував ст. 1191 ЦК України, оскільки необхідно застосовувати ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна.

Судами встановлено, що 14 січня 2011 року о 12 год. 20 хв. ОСОБА_6, керуючи автомобілем Ман д.н.з. 16298ЕВ, рухаючись на 267 кілометрі автошляху М-04 і не переконавшись в безпечності свого маневру, не витримаши безпечної дистанції, не врахуваши дорожньої обстановки, не вживши заходів, щоб не допустити зіткнення транспортних засобів, порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого скоїв наїзд на транспортний засіб Івеко, д.р.н. АЕ3513ВС, що належить ПП «Дарья», під керуванням водія ОСОБА_7, що рухався в тому ж місці в попутному напрямку, скоївши дорожньо-транспортну пригоду, таким чином допустивши вказаний наїзд і зіткнення з транспортним засобом Івеко, д.н.з. НОМЕР_2, що належить ПП «Дарья», під керуванням водія ОСОБА_7, спричинивши таким чином матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Вина відповідача підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2011 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУПАП, яка набрала чинності та сторонами не оскаржувалася і виконана.

Внаслідок вказаної ДТП винними діями відповідача було пошкоджено застрахований автомобіль НОМЕР_3, що належить ПП «Дарья».

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_6 на момент настання ДТП не була застрахована. Наявний у цього водія поліс № ВЕ/0774601, укладений з СИзДВ «Гарантія», є полісом третього типу та покриває відповідальність ОСОБА_8 і ОСОБА_9, а не особи, яка була за кермом − ОСОБА_6 Цивільно-правова відповідальність потерпілої особи на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес» згідно з полісом № ВЕ/3823800.

Відповідно до ст. 39.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до 41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Керуючись зазначеними нормами права, потерпіла особа 10 березня 2011 року подала в МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП. Відповідно до висновку № 330 суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_10 від 14 лютого 2011 року матеріальний збиток, який зазнав власник автомобіля Івеко, складає 35 480 грн 16 коп. Матеріальний збиток дорівнює вартості транспортного засобу, якщо транспортний засіб вважається конструктивно загиблим, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Відповідно до висновку № 23/2011 аварійного комісара ОСОБА_11 від 25 квітня 2011 року вартість транспортного засобу після ДТП становить 4 615 грн 92 коп. Таким чином, розмір страхового відшкодування становить 30 864 грн 24 коп. За проведення дослідження щодо визначення матеріального збитку власника автомобіля Івеко та проведення робіт щодо збору документів для врегулювання випадку МТСБУ сплатило аварійному комісару фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11 400 грн.

Відповідно до чинного законодавства 20 червня 2011 року платіжним дорученням № 2669 МТСБУ перерахувало потерпілій особі 31 264 грн 24 коп. як відшкодування внаслідок ДТП. Отже, загальний розмір збитків, що зазнав позивач внаслідок ДТП, становить: 30 864 грн 24 коп. − виплачене відшкодування внаслідок ДТП, 400 грн − витрати на проведення оцінки та збір необхідних документів у справі.

21 лютого 2012 року відповідачу були направлені претензії щодо добровільного відшкодування збитків, проте відповіді позивачем так і не були отриманні.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 38.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З урахуванням наведеного обґрунтованим є висновок суду першої інстанції щодо стягнення з винної особи − ОСОБА_6 − на користь МТСБУ страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 31 576 грн 24 коп. (35 480 грн 16 коп. − ринкова вартість автомобіля − 4 615 грн 92 коп. − вартість транспортного засобу після ДТП).

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції зазначеного не врахував та на порушення як наведених норм права, так і вимог ст. ст. 212−214 ЦПК України не звернув уваги на вимоги процесуального закону щодо належності та допустимості доказів, відхиливши надані висновки № 330 від 14 лютого 2011 року та № 23/2011 від 25 квітня 2011 року.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року скасувати, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко В.О. Савченко О.В. Ступак