Справа №333/2109/16-ц
Провадження №2/333/1602/16
рішення

Іменем України

08 вересня 2016 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

при секретарі Шелесько Ю.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/2109/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просить суд поділити між нею і відповідачем майно, набуте під час шлюбу, визнати за нею право власності на квартиру №159, що знаходиться по вул.Чумаченка, буд.12-Б, у м.Запоріжжя, на квартиру №4, що знаходиться по вул.Маршала Чуйкова, буд.28, у м.Запоріжжя, на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул.Новокузнецька, буд.20, приміщення 193, загальною площею 49,1 кв.м, а у власність відповідача виділити 20000 доларів США.

Позивач, будучи належним чином повідомленою судом про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася. У попередніх судових засідання на задоволенні позовних вимог наполягала.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, викладених у ньому, просив позов задовольнити повністю. Також представник позивача пояснив суду, що за згодою сторін поділити спільне майно не має можливості, оскільки відповідач не бажає йти до нотаріуса і відмовляється сплачувати свою частку витрат на послуги нотаріуса з оформлення договору про поділ спільного майна подружжя. Самостійно сплатити вказані послуги нотаріуса позивач не має змоги.

Відповідач у судовому засіданні визнав обставини, викладені в позовній заяві, проти задоволення позову не заперечував, про що надав суду письмову заяву.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, надані сторонами по справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно зі ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

15.11.2002 року ОСОБА_2 уклав шлюб із Волковою (після шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №670 і відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції у м.Запоріжжя видано свідоцтво про шлюб, серії І-ЖС, № 094578 (а.с.4).

15.09.2015 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 110412, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №104 (а.с.5).

За час перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, сторонами були придбані: квартира №159, що знаходиться АДРЕСА_1, що знаходиться по вул.Маршала Чуйкова, буд.28, у м.Запоріжжя, нежитлове приміщення, першого поверху (літ А-10), розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул.Новокузнецька, буд.20, приміщення 193, загальною площею 49,1 кв.м., а також накопичено грошові кошти на банківському рахунку, яка станом на 01.09.2016 року дорівнює 512799,97 гривень (що за курсом НБУ еквівалентно 20719,19 доларів США). Зазначене підтверджуються довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, дослідженими в судовому засіданні оригіналами договору купівлі-продажу від 21.12.2005р., який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстраційний запис № 2870, договору купівлі-продажу від 16.12.2011 р., який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстраційний запис № 1729, договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2011р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського округу ОСОБА_7, реєстраційний запис № 2272, відповідно до яких вказану нерухомість було придбано за час шлюбу, укладеному між сторонами. Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 01.09.2016 року в розпорядженні відповідача на рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк» знаходиться грошова сума, що перевищувала 20000 доларів США станом на 01.09.2016 р. (а.с.6-15, 48-55).

Згідно зі ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

На підставі ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на вищевикладене, враховуючи час придбання спільного майна подружжя, його наявність на час розгляду справи у суді, позицію сторін у справі, суд дійшов висновку, що позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так як позивач просив не стягувати з відповідача сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст.60, 63, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст.4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) право особистої приватної власності на наступне нерухоме майно, набуте під час шлюбу із ОСОБА_2:

- квартиру №159 (сто пятдесят девять), що знаходиться по вулиці Чумаченка, будинок №12-Б (дванадцять Б), у місті Запоріжжя;

- квартиру №4 (чотири), що знаходиться по вулиці Маршала Чуйкова, будинок №28 (двадцять вісім), у місті Запоріжжя;

- нежитлове приміщення, першого поверху (літ А-10), розташоване за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Новокузнецька, будинок №20 (двадцять), приміщення 193 (сто девяносто три), загальною площею 49,1 кв.м.

Виділити ОСОБА_2 у приватну особисту власність грошові кошти набуті за час шлюбу в сумі 495000 (чотириста девяносто пять тисяч) гривень 00 копійок (що за офіційним курсом НБУ на час винесення рішення по справі еквівалентно 20000 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів США), що знаходяться в розпорядженні ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков