Справа № 415/7568/15-ц
Провадження № 2-о/415/15/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.16 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Нескородовій Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа ОСОБА_2.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 30.12.2015 року заяву було залишено без руху у звязку з недодержанням заявниками вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України.

22.02.2016 року до Лисичанського міського суду Луганської області від заявника надійшла заява про усунення недоліків заяви. Недоліки заяви заявником усунуті.

Заявник в обґрунтування заяви посилався на те, що 31.03.2005 року померла його мати ОСОБА_3, 05.10.2011 року помер її батько ОСОБА_4, який після смерті його матері, батько одружився на ОСОБА_2, і постійно проживали і були зареєстровані на день смерті батька за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті батька відкрилася спадщина. 22 грудня 2015 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом він звернувся до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_5, який в свою чергу виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін він не подав, а документально перевірити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини немає можливості. Встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини необхідно для оформлення спадщини.

Заявник метою встановлення зазначеного факту, визначив, що йому необхідно встановити факт проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем для того, що б збільшилася його доля в спадковому майні квартирі АДРЕСА_2 (Красногвардійська) в м. Лисичанську Луганської області.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до п.1.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням про право.

З огляду на це, вбачається, що процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник у своїй заяві про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини повязує з наступним вирішенням спору про визнання права власності. Таким чином, із даної зави про встановлення факту, що має юридичне значення, поданої в порядку окремого провадження вбачається спір про цивільне право, яке відноситься до юрисдикції суду.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки із заяви вбачається спір про право, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

Разом з тим, якщо особі відмовлено у прийнятті заяви із наведених підстав, то це не позбавляє його права звернутися до суду в контексті Конвенції про захист прав і основних свобод людини, оскільки за цією особою зберігається право порушити в суді справу за позовною заявою.

Відмова суду у прийнятті заяви про провадження не може вважатися порушенням права на справедливий судовий захист, як це передбачено ст. 55 Конституції України та статей Конвенції про захист прав і основних свобод людини, оскільки громадянин не позбавляє права особисто захищати свої права в судах нашої держави.

За таких обставин суд вважає, що слід відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа ОСОБА_2.

Керуючись Конвенцією про захист прав і основних свобод людини, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 3, 121, 210, 235, 256, 293 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа ОСОБА_2.

Розяснити ОСОБА_1 право на звернення з тією самою вимогою до суду в порядку позовного провадження.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа ОСОБА_2, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.О.КАЛМИКОВА