Справа № 147/1316/16-ц
Провадження №2/147/645/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючий суддя: Костюк Г.М.,

секретар: Кучер І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2002 року. Під час спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач офіційно працевлаштований на ДПДГ «Олександрівське», має стабільний дохід, отримує заробітну плату. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частин всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подачі позову і до її повноліття, а також понесені нею судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повність, просить суд за обставин, викладених у позові їх задовольнити (а.с.19).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заявлених позовних вимог не заперечив. (а.с.20).

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами.

Дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2002 року (а.с.4).

Від спільного проживання сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини є відповідач ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно довідки №1251, виданої 31.10.2016 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із матір'ю ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язку утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом.

При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3 , п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно п.1 ст. 18 , п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частин всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову і до її повноліття. Відповідач не заперечив щодо стягнення аліментів на утримання доньки у вказаному позивачем розмірі.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, при вирішенні питання про розмір аліментів, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини в частці від заробітку відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи, а тому з відповідача слід стягнути кошти (аліменти) на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від доходу батька -відповідача ОСОБА_2

Покладення судом на відповідача обов'язку надавати на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, відповідає вимогам закону, не суперечитиме інтересам відповідача та враховує найвищі інтереси дитини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 500,00 грн., що підтверджується відповідним фінансовим документом (а.с.7) та судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, уродженця селища Варнярка Томашпільського району Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 31.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 500 (п'ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят один) грн. 20 коп.

Рішення суду в частині стягнення суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя