УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне

справу за скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо залишення без задоволення заяви про зняття арешту з предмета іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Рівненського міського суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить суд визнати неправомірною бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 та зобов'язати його зняти арешт в межах виконавчого провадження № 50658393 з квартири за адресою АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_3.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 подав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника банку. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, оскільки викладені у скарзі вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Судом встановлено, що 29 лютого 2016 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист у справі № 569/10821/15ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ROHPGK00000180 від 08 травня 2007 року в сумі 227301 долар 71 цент США та 3654 грн судових витрат.

ПАТ КБ «ПриватБанк», як стягувач, пред'явило вказаний виконавчий лист № 569/10821/15ц у відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області і 28 березня 2016 року за цим виконавчим листом державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 50658393.

30 березня 2016 року представником банку державному виконавцю було подано заяву з клопотанням не накладати арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1, оскільки ця квартира є предметом іпотеки, на підтвердження чого державному виконавцю було надано належним чином посвідчену копію договору іпотеки.

Однак, 04 квітня 2016 року державним виконавецм ОСОБА_5 було накладено арешт на все майно боржника, у тому числі і на згадану квартиру.

01 вересня 2016 року представником банку в порядку частини третьої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» начальнику відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було подано заяву з проханням зняти накладений на квартиру арешт.

16 вересня 2016 року заявником було отримано відповідь за підписом в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про неможливість зняття арешту інакше, як за рішенням суду.

У зв'язку із залишенням заяви про зняття арешту без задоволення, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Рівненського міського суду з даною скаргою.

Бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо зняття в межах виконавчого провадження № 50658393 арешту з квартири за адресою АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_3, суд визнає неправомірною.

Частиною третьою статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові № 6-224цс16 від 02 березня 2016 року, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, за наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2013 року у справі № 569/4776/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке набрало законної сили 16 грудня 2013 року, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № ROHPGR від 29 вересня 2009 року на загальну суму 591194,97 грн, яка утворилась станом на 22 лютого 2013 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 29,20 кв.м., яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності та знаходиться за адресою АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки (на підставі договору іпотеки від 29.09.2008 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікату правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності на підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк», всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, за початковою ціною узгодженою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, в сумі 267360,50 грн.

Вказане рішення передбачає самостійну (не примусову) реалізацію майна в порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» і його виконання неможливе в силу накладеного арешту.

Між тим, щодо боржника у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває декілька виконавчих проваджень на користь інших стягувачів.

За змістом частини четвертої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Таким чином, законодавець передбачив звернення заставодержателя до суду з позовом про зняття арешту лише у разі задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

В даному випадку арешт накладений у межах виконавчого провадження про стягнення боргу на користь стягувача, який і є заставодержателем, що виключає наявність спору.

Передати спірну квартиру на реалізацію в межах виконавчого провадження № 50658393 органи державної виконавчої служби не мають права, а наявність арешту унеможливлює задоволення вимог іпотекодержателем, який і є стягувачем на підставі рішення Рівненського міського суду від 01 липня 2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку Закону України «Про іпотеку».

Оскільки наявні законні підстави для зняття арешту зі спірної квартири в порядку статті 60 Закону України «Про виконавче провадження, бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 суд визнає неправомірною.

Керуючись ст.ст.383,385,387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо залишення без задоволення заяви про зняття арешту з предмета іпотеки задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 та зобов'язати його зняти арешт в межах виконавчого провадження № 50658393 з квартири за адресою АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_3.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Куцоконь Ю.П.