Справа № 136/2094/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"16" грудня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, що розташовані на території Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

В позові позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його, ОСОБА_1, дядько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У силу діючого на час відкриття спадщини законодавства, об'єкт спадкування після смерті дядька ОСОБА_2 прийняла його дружина (тітка позивача по лінії матері) ОСОБА_3 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ОСОБА_3, прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 не встигла оформити своїх спадкових прав на його майно, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла у лікарні м. Вінниці. Після її смерті відкрилася також спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,6696 га, що залишилась після смерті чоловіка та її власної земельної ділянки площею 2,6730 га. Особи, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час смерті - відсутні. За життя, ОСОБА_4 заповітів складено не було. ОСОБА_3 25.06.2004 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_5. Однак остання спадщину в установленому законом порядку не прийняла та на неї не претендує. Інших осіб, які можуть бути спадкоємцями за законом після смерті тітки немає. Спадкоємці, які прийняли спадщину та бажають її оформити відсутні. Отже, позивач є спадкоємцем за законом п'ятої черги, оскільки є найближчим родичем та єдиним можливим спадкоємцем на майно, яке належало при житті ОСОБА_3 Родичі ближчого ступеня споріднення вже давно повмирали. Позивач спадщину прийняв, подавши протягом додаткового строку, визначеного рішенням Липовецького районного суду від 13 липня 2016 року, заяву нотаріусу про прийняття спадщини за місцем її відкриття. Проте постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори у видачі на ім'я позивача, ОСОБА_1, свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки було відмовлено, оскільки нотаріусу заявником не було надано правовстановлюючих документів в підтвердження права власності спадкодавців. Ураховуючи те, що спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини, а таке його право невизнається, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права з даним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився, однак в поданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив суд розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача, сільський голова Лозуватської сільської ради, в судове засідання також не з'явився, в адресованій суду заяві вказав, що не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просив проводити за їх відсутності.

Правилами ст.158 ч.2 ЦПК України, визначено право осіб заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні, на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1. Після його смерті відкрилась спадщина.

Згідно інформації, що була витребувана судом із нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, судом встановлено, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 не заведена.

На день смерті ОСОБА_2 за зареєстрованою адресою місця його проживання в АДРЕСА_1 постійно проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3, яка й входила до складу його сім'ї, що констатовано довідками виданими 17.06.2016 року за №147, 148 (а.с.20).

Встановлені судом обставини підтверджують, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась за законом, до кола спадкоємців першої черги увійшла його дружина ОСОБА_3, яка спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини у відповідності до ст.1268 ч.3 ЦК України.

В силу ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла, підтвердженням чому є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина.

Із матеріалів Спадкової справи, що були витребувані судом встановлено, що спадщина відкрилась за заповітом вчиненим за життя спадкодавця 25.06.2004 року, який був посвідчений секретарем Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за №37. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_3 заповіла належне їй майно ОСОБА_5 У визначений законодавцем шестимісячний строк ОСОБА_5 до нотаріуса за місцем відкриття спадщини не звернулась.

Як убачається із матеріалів Спадкової справи, позивач, будучи племінником ОСОБА_3 (родинні відносини між ОСОБА_1 та його тіткою по матері - ОСОБА_3 було встановлено рішенням Липовецького районного суду від 29.08.2016 року, яке набрало зхаконної сили), спадщину прийняв, за рішенням Липовецького районного суду від 13 липня 2016 року, відповідно до якого йому було визначено додатковий двомісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

Згідно матеріалів цієї ж спадкової справи встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем п'ятої черги за законом на майно померлої ОСОБА_3

07.12.2016 року державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії та видачі на ім'я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,6696 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому ОСОБА_6, та земельну ділянку, площею 2,6730 га, розташованої на території Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала покійній ОСОБА_3. Вказаний нотаріальний акт мотивований тим, що заявником не було пред'явлено державних актів на право власності спадкодавця на нерухоме майно.

У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач скористався наданим йому правом на звернення до суду за захистом порушеного права, яке оспорюється, шляхом звернення до суду із даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Належність спадкової маси ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно підтверджується сертифікатами на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4, виданими Липовецькою райдержадміністрацією 20.10.1996 року, копіями Державних актів серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6, а також витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Вказана обставина констатована відділом Держгеокадастру України у Липовецькому районі Вінницької області у довідці №29-28-99.22-1716/2-16 від 10.06.2016 року, згідно з якою за розпорядженням Липовецької РДА від 04 листопада 2003 року за №282 «Про затвердження технічної документації з передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю» ОСОБА_2 запроектовано земельну ділянку НОМЕР_8 площею 2.6696 га. На дану ділянку взамін сертифікат на право на земельну частку (пай) було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 на площу 2.6696 га. ОСОБА_3 також запроектовано земельну ділянку НОМЕР_7 площею 2.6730 га. На дану ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_6 на площу 2,6730 га.

Згідно норм ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

За правилами ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог статті 1225 ЦК України право власності і земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що позивач, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті своєї тітки ОСОБА_3, спадщину у встановленому чинним законодавством порядку прийняв, однак таке його право не визнається.

У п.37 постанови ВССУ за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», було висловлено наступну правову позицію.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

За таких обставин та у контексті правових норм регулювання даного спору, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження зібраними та перевіреними судом доказами, а відтак підлягають до повного задоволення.

На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218-1223, 1225, 1261, 1268-1270 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, ч.2 158, ч.4 174, 208-209, 212 - 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на земельну ділянку, розташовану на території Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області, площею 2.6730 га., кадастровий номер НОМЕР_9, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_10, виданого згідно розпорядження № 282/2003 Липовецької райдержадміністрації від 04.11.2003 року, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на земельну ділянку, розташовану на території Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області, площею 2.6696 га., кадастровий номер НОМЕР_11, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_12, виданого на підставі розпорядження № 282/2003 Липовецької райдержадміністрації від 04.11.2003 року, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко