Справа № 344/1962/16-ц
Провадження № 4-с/344/39/16
У Х В А Л А

17 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ПАТ ,,ОСОБА_1 Аваль, заінтересована особа старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного управління юстиції в Івано-Франківській області, -

В С Т А Н О В И В:

заявник звернувся до суду із вказаною скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного управління юстиції в Івано-Франківській області. В скарзі вказано, що з моменту відкриття старшим державним виконавцем виконавчого провадження не вчинено жодних дій з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості.

Представник заявника просила про розгляд скарги за відсутності представника, підтримуючи вимоги скарги.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

07.07.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого №344/9616/2013 виданого Івано-Франківським міським судом 24.10.2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ ,,ОСОБА_1 Аваль 3772815,99 грн. заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження №43896746.

07.07.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого №344/9616/2013 виданого Івано-Франківським міським судом 24.10.2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ ,,ОСОБА_1 Аваль 3772815,99 грн. заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження №43896127.

01.07.2015 року заявник звернувся до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про внесення подання до Івано-Франківського міського суду про вжиття щодо боржників заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

17.08.2015 року заявник звернувся до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про вчинення всіх вичерпних дій з виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 24.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором, а саме актуалізувати запити в реєструючи право власності органи з метою виявлення майна боржників.

Заявник стверджує, що старший державний виконавець не здійснює виконавче провадження та не проводить виконавчих дій.

Старший державний виконавець не надав жодного доказу на спростування тверджень заявника.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України ,,Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. ст. 1 та 5 Закону України ,,Про виконавче провадження, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Таким чином, скарга підлягає до задоволення, оскільки старшим державним виконавцем не надано суду доказів, що ним вчиняються виконавчі дії по виконанню виконавчих листів.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.383, 387 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

скаргу задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях по примусовому виконанню виконавчих листів Івано-Франківського міського суду від 24.10.2013 №344/9616/2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ ,,ОСОБА_1 Аваль 3772815,99 грн. заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Бородовський С.О.