Справа № 415/6523/14-ц
Провадження № 2/415/153/16
26.02.16 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Калмикової Ю.О.,
за участю секретаря - Нескородової Г.А.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
представникыв третьої особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - Відділ у справах дітей Лисичанської міської ради, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - Служба у справах дітей.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є опікуном малолітнього племінника ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 04.11.2014 року № 350. Його мати ОСОБА_5 знаходилася у розшуку, відомості про її місце знаходження були відсутні. У цей час відповідач з'явилася у місце постійного проживання, але дитину від неї не забрала. Дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її вихованні та утриманні. Мешкають в належному їй будинку, який має всі умови для проживання дитини. ОСОБА_6 навчається в СЗШ № 8 м. Лисичанська в 4-му класі. Відповідач не відвідує школу, де навчається син, не цікавиться його навчанням, поведінкою. З характеристики, наданої СЗШ № 8 м. Лисичанська вбачається, що мати на протязі двох останніх років ні разу не з'являлася до школи, не виходила на контакт з класним керівником або іншими вчителями. Матеріальної допомоги відповідач не надає, своїх батьківських обов'язків відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконує без поважних причин, оскільки не проявляє до нього щонайменшої батьківської турботи та піклування, що свідчить про її небажання займатися вихованням сина. Дитина залишилася без батьківського піклування. Згідно зі ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Племінник ОСОБА_6 проживає в її сімї, вона піклуються про нього, є його опікуном, у звязку з чим вона звернулася до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі, факти, викладені у позовній заяві підтвердила, просила суд позов задовольнити та позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_5 по відношенню до малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини.
В судовому засіданні малолітня дитина ОСОБА_6 пояснив, що мати бачив в останнє в 2014 році. З того часу проживає разом з рідною тіткою ОСОБА_1 Мати з 2014 року жодного разу не телефонувала йому і він її не бачив. Його мати не цікавиться його матеріальним, моральним станом, справами у школі.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала у повному обсязі, факти, викладені у позовній заяві підтвердила, просила суд позов задовольнити та позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_5 по відношенню до малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, клопотання відкладення розгляду справи до суду не надходило.
В судовому засіданні представники третьої особи - ОСОБА_4, ОСОБА_8, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Підтримала подання гр. ОСОБА_1 по відношенню до малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача.
У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Вислухавши позивача, дитину, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя.
Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне).
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 16 травня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, Луганська область, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6, про що зроблено відповідний запис № 351. Батьком дитини записаний ОСОБА_9, матір'ю дитини записана ОСОБА_5.
Згідно з довідкою від 07.10.2015 року, наданою головою вуличного комітету, племінник ОСОБА_6 проживає разом зі ОСОБА_1 з листопада 2014 року за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст. 135 СК України, наданого відділом ДРАЦС Лисичанського МЮУ 21.05.2013 р., відомості про батька дитини - ОСОБА_9, записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України.
Згідно з рішенням № 342, виданого 04.11.2014 року виконавчим комітетом Лисичанської міської ради, малолітньому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено статус дитини, позбавленого батьківського піклування, у зв'язку з тим, що його мати знаходиться в розшуку, відомості про її місцезнаходження відсутні. Батько дитини, ОСОБА_9, записаний відповідно до частини 1 статті 135 СК України.
Згідно з рішенням № 350, виданого 04.11.2014 року виконавчим комітетом Лисичанської міської ради, ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що дитина позбавлена батьківського піклування, його мати знаходиться в розшуку, відомості про її місцезнаходження відсутні. Батько дитини, ОСОБА_9, записаний відповідно до частини 1 ст. 135 СК України.
Згідно з характеристикою з місця навчання, ОСОБА_6 є учнем 4-В класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 Лисичанської міської ради. Мати ОСОБА_6: ОСОБА_5 на протязі останніх двох років в школі не з'являлася, зв'язок з класним керівником не підтримує.
Згідно з висновком органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її малолітньої дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 № 334/01-16 від 29.01.2016 року, Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її малолітньої дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач повністю ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів не суперечать закону та відповідають інтересам дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів з відповідачки на утримання дитини підлягає задоволенню. Так, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 974 гривні 40 копійок.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-210, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, рішення у справі «Олссон проти Швеції»(Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), рішення у справі «Йогансен проти Норвегії»(Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне, Принципом 6 Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст. 18 Конвенції про права дитини ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., ст.ст. 150, 164-167, 181-183, 191 СК України, п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 5, 6 Закону України «Про судовий збір», суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - Відділ у справах дітей Лисичанської міської ради, задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючої, і.к. НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України, копію рішення суду, після набрання законної сили, надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА