25.02.2016 Справа № 756/1372/16-ц
Унікальний номер 756/1372/16-ц
Провадження № 2-з/756/84/16
У Х В А Л А

25 лютого 2016 року

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шумейко О.І., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року відкрито провадження у справі.

24 лютого 2016 року представник позивача повторно подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на автомобіль марки «Мерседес», 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, автомобіль марки «Фольцваген», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, майнове право інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг, підтверджене свідоцтвом на знаки для товарів та послуг НОМЕР_6 та НОМЕР_7, що належать відповідачу ОСОБА_2 на праві власності.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача посилається, на те, що розмір заборгованості є значним, відповідач ухиляється від добросовісного виконання своїх зобов'язань щодо повернення заборгованості, а тому є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»)

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суддя повинен пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Як убачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №41, укладеним 29 січня 2011 року між ПАТ «Укрінбанк», правонаступником якого є ОСОБА_1, та ОСОБА_2, у розмірі 7638174,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо забезпечення позову, представник позивача вказав, що є підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду. Відповідач повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні.

Відтак, суд вважає, що заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на транспортні засоби, які належать відповідачу, є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а тому суд приходить до висновку про необхідність накласти арешт на автомобіль марки «Мерседес», 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, та автомобіль марки «Фольцваген», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, які належать на праві власності ОСОБА_2

В частині накладення арешту на майнове право інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг, підтверджене свідоцтвом на знаки для товарів та послуг НОМЕР_6 та НОМЕР_7,суд вирішує відмовити, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вказане майнове право інтелектуальної власності дійсно належить ОСОБА_2 Крім того, у цій частині суддя позбавлений можливості перевірити співмірність виду забезпечення позову із заявленими вимогами.

За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову та ухвалює накласти арешт на автомобіль марки «Мерседес», 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, та автомобіль марки «Фольцваген», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, у задоволенні інших вимог заяви про забезпечення позову суд ухвалює відмовити з підстав, наведених вище.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_3, який належить ОСОБА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_4.

Накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Фольцваген», державний номерний знак НОМЕР_2, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_5, який належить ОСОБА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_4.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвалу направити на виконання до Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред'явлена до виконання протягом одного року з дня її постановлення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.І. Шумейко