Справа № 181/870/16-ц
Провадження № 2/181/380/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2016 р. с.м.т. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О. О. ,

з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Межова цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом до Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що в 1995 році було реорганізовано радгосп імені Петровське Межівського району Дніпропетровської області в

КСП ім. Петровського. 20 серпня 1997 року кожному з батьків позивачів були виготовлені сертифікати на право на земельну частку (пай) площею 10,78 умовних кадастрових гектарів у землі бувшого КСП ім.Петровського, які не видали. З пояснень директора зазначеного підприємства причиною тому є те, що вони не були пенсіонерами радгоспу ім. Петровського Межівського району Дніпропетровської області. Скористатись правом на отримання земельних часток (паїв) батьки позивачів не мали змоги, оскільки за хвороби мати ОСОБА_1 ОСОБА_4 померла 06 серпня 2011 року у віці 87 років, мати позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 померла 20 жовтня 2000 року у віці 71 рік та батько позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6 помер 13 травня 2016 року у віці 78 років.

В січні 2016 року позивачам стало відомо, що в архіві Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області зберігаються сертифікати на право на земельну частку (пай) та розпорядження голови Межівської РДА Дніпропетровської області від 15 січня 2001 року про позбавлення їх права на земельну частку (пай), тому почали вживати заходи для успадкування майна померлих батьків.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року визнано розпорядження голови Межівської районної державної адміністрації №5-р від 15 січня 2001 року про позбавлення права на земельну частку (пай), громадян, які помилково були включені до списку КСП ім. Петровського, та не отримали сертифікати у кількості 30 (тридцяти) чоловік згідно додатку 1, в частині позбавлення такого права ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, на які вони мають право, згідно сертифікатів ДП №0210791, ДП №0210159, ДП №0210535 від 20 серпня 1997 року та сертифікату серії ДП №0358295 від 12 жовтня 1999 року, недійсним.

Позивачі, як єдині спадкоємці спадкового майна, звернулися до державного нотаріуса для оформлення спадщини, однак за відсутності у них оригіналів сертифікатів на право на земельну частку (пай) їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом.

Позивачі просять суд визнати за ними право на земельну частку (пай) площею 10.78 умовних кадастрових гектар, яка розташована на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 06 серпня 2011 року, ОСОБА_6, померлого 13 травня 2016 року та ОСОБА_5, померлої 20 жовтня 2000 року, відповідно.

В судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність на задоволенні позову наполягають.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та заперечення, в якому посилається на те, що батьки позивачів мали можливість дізнатися та поцікавитися у керівництва господарства про їх право на земельну частку (пай), тобто повинні були дізнатися про порушене право. Вважають, що пропущений строк позовної давності та позивачами не зазначено поважність причини його пропуску. Просять відмовити у задоволенні позову.

Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, дослідивши докази та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про народження, виданого Красногорівським сільським ЗАГСом Межівського району Дніпропетровської області 01 червня 1949 року, актовий запис №16, ОСОБА_8 народилася 15 червня 1948 року, батьком якої записано ОСОБА_9, а матірю ОСОБА_4 Внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_10, ОСОБА_8 змінила прізвище на «Муранова», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-КИ №256598, виданого Зорянською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 01 липня 1970 року, актовий запис №8.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ №421516, виданого виконкомом Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 08 серпня 2011 року, актовий запис №21, ОСОБА_4 померла 06 серпня 2011 року в с Маліївське, Межівського району, Дніпропетровської області.

Згідно свідоцтва про народження серії V-УР №1068690, виданого Добропільським міським ЗАГСом 16 листопада 1963 року, актовий запис №525, ОСОБА_2 народився 05 листопада 1963 року, батьком якого записано ОСОБА_6, а матірю ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про смерть серії I-НО №946338, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 16 травня 2016 року, актовий запис №223, ОСОБА_6 помер 13 травня 2016 року в м Добропілля, Донецької області.

Згідно свідоцтва про народження серії II-УР №348380, виданого Зорянським сільським ЗАГСом Межівського району Дніпропетровської області 12 липня 1960 року, актовий запис №34, ОСОБА_3 народився 23 травня 1960 року, батьком якого записано ОСОБА_11, а матірю ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ №362002, виданого Зорянською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 23 травня 2000 року, актовий запис №15, ОСОБА_5 померла 20 жовтня 2000 року в с Маліївське, Межівського району, Дніпропетровської області.

Архівною довідкою Межівської РДА №М-45 від 16 березня 2016 року підтверджується, що в 1995 році радгосп ім. Петровського, згідно з протоколом №1 засідання загальних зборів уповноважених робітників сільськогосподарського підприємства ім.Петровського, перейменовано в КСП ім. Петровського, яке реорганізовано в ТОВ «Веселка» 27 квітня 2000 року (протокол №3 загальних зборів членів КСП ім. Петровського від 27 квітня 2000 року). Протоколи загальних зборів радгоспу ім. Петровського та КСП ім. Петровського за 1995-2000 роки на державне зберігання до архівного відділу Межівської РДА не надходили.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року, справа №181/655/16-ц (провадження №2/181/303/16) поновлено ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 строк звернення до суду з позовом про захист порушених прав, визнано розпорядження голови Межівської районної державної адміністрації №5-р від 15 січня 2001 року про позбавлення права на земельну частку (пай), громадян, які помилково були включені до списку КСП ім. Петровського, та не отримали сертифікати у кількості 30 (тридцяти) чоловік згідно додатку 1, в частині позбавлення такого права ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, на які вони мають право, згідно сертифікатів ДП №0210791, ДП №0210159, ДП №0210535 від 20 серпня 1997 року та сертифікату серії ДП №0358295 від 12 жовтня 1999 року, недійсним.

Згідно довідок виконкому Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №36, №42 та №43 від 20 січня 2016 року на день смерті 20 жовтня 2000 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіт не посвідчувався, а також те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є мешканцем вказаної вище адреси до складу сімї якого входить ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Довідкою виконкому Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №349 від 04 жовтня 2016 року підтверджується, що

ОСОБА_4 22 березня 2005 року зареєструвала заповіт на земельну ділянку площею 2га, який зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №98 та посвідчено секретарем Зорянської сільської ради. Заповіту на земельну частку (пай) площею 10.78га від імені ОСОБА_4 у Зорянській сільській раді Межівського району не реєструвалося і не відмінялося.

Згідно довідки виконкому Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №1089 від 19 травня 2016 року заповіт від імені

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в Словянській сільській раді не складався і не посвідчувався.

Згідно листа відділу Держгеокадастру у Межівському районі Дніпропетровської області №10/0/6-16 від 29 березня 2016 року в списку громадян членів сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до державного акту на право колективної власності на землю серії ДП МЖ №014, виданого 12 листопада 1998 року КСП ім.Петровського, в якому за №865 значиться ОСОБА_6

Постановами державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори від 21 жовтня 2016 року підтверджується, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх батьків у звязку з відсутністю у них оригіналів сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікатами на земельну частку (пай) серії ДП №0210535, ДП №0210791 та

ДП №0210159, виданих на підставі рішення Межівської РДА від 27 червня 1997 року №268-р, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Петровського розміром 10,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Судом встановлено, що на зазначених сертифікатах маються написи: «Помилково внесено до списку. Погашено». Слід зазначити що рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року, справа №181/655/16-ц (провадження №2/181/303/16), розпорядження голови Межівської районної державної адміністрації №5-р від 15 січня 2001 року про позбавлення права на земельну частку (пай), громадян, які помилково були включені до списку КСП ім. Петровського, та не отримали сертифікати у кількості 30 (тридцяти) чоловік згідно додатку 1, в частині позбавлення такого права ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, на які вони мають право, згідно сертифікатів ДП №0210791, ДП №0210159, ДП №0210535 від 20 серпня 1997 року та сертифікату серії ДП №0358295 від 12 жовтня 1999 року, визнано недійсним. Отже в померлих встановлено право на земельну частку (пай), але внаслідок зіпсування сертифікатів, нотаріус позбавлена можливості провести нотаріальні дії по видачі свідоцтв про право на спадщину по закону.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В силу ст.1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом «а» частини 3 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно зі ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Згідно ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги позивачів, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, а також доведені ті обставини, на які вони посилалися, як на підставу своїх вимог.

Що стосується спливу строку позовної давності слід зазначити наступне.

Позивачі у позові зазначали, що керівництво КСП ім. Петровського та відповідач не надавав їм інформації про виготовлені сертифікати на право на земельну частку (пай), а також не повідомляв про позбавлення померлих батьків позивачів права на земельну частку (пай). Як вбачається з матеріалів справи, цим особам було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) 20 серпня 1997 року, а розпорядження Межівської РДА Дніпропетровської області №5-р було винесено 15 січня 2001 року, про яке 15 січня 2016 року позивачі дізнались, тому строк ними пропущений не був.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись п. «а» ч.3 ст.152 ЗК України, ст.ст.1216,1217, ч.2 ст.1223, 1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, право на земельну частку (пай), площею 10.78 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, вартістю 298169 (двісті девяносто вісім тисяч сто шістдесят девять) гривень 04 копійки, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 06 серпня 2011 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, право на земельну частку (пай), площею 10.78 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, вартістю 298169 (двісті девяносто вісім тисяч сто шістдесят девять) гривень 04 копійки, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 13 травня 2016 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3, право на земельну частку (пай), площею 10.78 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, вартістю 298169 (двісті девяносто вісім тисяч сто шістдесят девять) гривень 04 копійки, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 20 жовтня 2000 року.

Стягнути з Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3, судові витрати в розмірі 551 (пятиста пятдесяти однієї) гривні 20 копійок кожному.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_13