У Х В А Л А

29.09.2016

Суддя Франківського районного суду м. Львова- Лозинський Б.М., розглянувши матеріали подання державного виконавця Франківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд,-

в с т а н о в и в :

державний виконавець Франківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції звернувся до Франківського районного суду м. Львова із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07 березня 2013 року зазначене подання задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 вересня 2016 року ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 07 березня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенції), яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на справедливий судовий розгляд при вирішенні питання щодо цивільних прав та обов`язків.

При розгляді цивільної справи ні у кого не повинно бути сумнівів в обєктивності та неупередженості суддів. Якщо є обґрунтовані підстави вважати, що суддя не буде безстороннім, цей суддя має бути усунутий від розгляду справи.

У звязку з цим частиною 1 статті 21 ЦПК України визначено однією з підстав відводу (самовідводу) судді обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

У даному випадку суддею, при постановленні скасованої ухвали, було висловлено думку стосовно розгляду подання державного виконавця Франківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, про що зазначено в ухвалі.

Згідно пункту четвертого частини першої статті 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Згідно з частиною першою статті 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20,21,22 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач, зобовязані заявити самовідвід.

За таких обставин, виходячи із зазначених вище положень Конвенції, для виключення будь-яких сумнівів щодо моєї безсторонності та обєктивності, вважаю неможливим свою участь у розгляді даної справи.

Керуючись статтями 20-25 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

заяву про самовідвід задовольнити.

Відвести від розгляду справи суддю Б. М. Лозинського.

Справу передати для визначення іншого складу колегії суддів у порядку, встановленому ч.3 ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_2