Справа № 136/682/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2016 р. м.Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Л.Т. Мочульська, отримавши та розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу ДВС Деснянського РУЮ м. Києва, третя особа - ОСОБА_2, про зняття арешту з майна -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача.

Ухвалою Липовецького районного суду від 29.04.2016 року позовну заяву було залишено без руху з наступних підстав. Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Такий принцип узгоджується з обовязком позивача, встановленим ст. 119 ЦПК України, зазначити в позовній заяві зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

В той же час, позивачем особи, в інтересах яких накладено арешт на майно ОСОБА_2, в якості учасників провадження не зазначені взагалі.

Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999 року вказує, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, підставою звернення з позовом про зняття арешту з майна в порядку цивільного провадження є факт порушення цивільного права особи (права власності) та наявність у позивача підстав вважати, що майно, на яке накладено арешт, належить саме йому. Такий позов заявляється одночасно з заявленням вимог про визнання права власності на майно.

У таких випадках повинні застосовуватись інші відповідні способи судового захисту (наприклад, оскарження постанови державного виконавця про арешт майна згідно зі ст. 383 ЦПК, припинення дії, яка порушує право, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК).

Дії державного виконавця чи органів державної виконавчої служби при виконанні рішень судів підлягають оскарженню шляхом подання скарги в порядку ст. 383 ЦПК України, або в порядку, передбаченому ст. 181 КАС України шляхом звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, або в порядку КПК України, якщо такі дії повязані з виконанням вироку чи постанови суду по кримінальному провадженню.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" вказує, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.

Заяви боржників про неправильність включення майна в опис розглядаються в порядку, передбаченому ст. 409 КПК України, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі або в порядку, передбаченому ст. 373 ЦПК України, якщо опис проводився судовим виконавцем.

Отже в залежності від того в межах виконання якого рішення суду або з інших підстав накладено арешт на майно, залежить і підсудність та порядок заявлення вимог про скасування такого арешту.

Крім того, позивачем не оплачено судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн).

Судом був наданий п'ятиденний строк для усунення недоліків ухвалою суду від 29.04.2016 року.

Зі спливом строку, встановленого ухвалою суду для усунення недоліків позовної заяви вони усунуті не були, судовий збір не сплачено, а тому відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.121, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу ДВС Деснянського РУЮ м. Києва, третя особа - ОСОБА_2, про зняття арешту з майна - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3