Справа № 481/1052/15-ц
Провадж.№ 2/481/73/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

01.02.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Уманської О.В.,

за участю секретаря Кузьміної Н.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Новобузького району Миколаївської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку та споруд,-

Встановив:

В липні 2015 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Новобузького району та надана для обслуговування жилого будинку № 36 по вул. Нова в с. Вільне Запоріжжя Новобузького району Миколаївської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.10.2009 року між позивачем ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі - продажу жилого будинку № 36 по вул. Нова в с.Вільне Запоріжжя Новобузького району Миколаївської області.

Проте земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний будинок, до цього часу зареєстровані на праві власності за попереднім власником ОСОБА_7, спадкоємцем якого є ОСОБА_4

Зважаючи на те, що до особи, яка придбала жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені або яка необхідна для обслуговування цих об'єктів та яка належить відчужувачу майна, позивач просила визнати її власником земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га (для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства), що розташована по вул. Новій в с. Вільному Запоріжжі Новобузького району Миколаївської області.

Ухвалою суду від 30.11.2015 року до участі в справі залучено в якості третьої особи залучено ОСОБА_4, яка є спадкоємцем власника земельної ділянки ОСОБА_7

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання зявився, позовну заяву визнав в повному обсязі, не заперечував проти її задоволення.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про перенесення розгляду справи суду також не направляла.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено що 09.10.2009 року приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області був посвідчений договір купівлі продажу жилого будинку № 36 по вул. Нова в с. Вільне Запоріжжя Миколаївської області, відповідно до якого позивач ОСОБА_5 є покупцем зазначеного будинку, ОСОБА_6 продавцем. Остання набула право власності на вказаний житловий будинок на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане ОСОБА_3 сільською радою Новобузького району Миколаївської області від 17 жовтня 2006 року, на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 17 жовтня 2006 року за № 49.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_5 11.06.2015 року за № запису про право власності : 10003006 зареєстровано право власності на вищевказаний будинок.

Також встановлено із ОСОБА_2 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та споруд по вул. Нова, № 36 в с.Вільне Запоріжжя Новобузького району Миколаївської області зареєстроване за власником ОСОБА_7

Однак, ОСОБА_7, як встановлено судом, помер 11 квітня 1996 року, про що зроблено актовий запис за № 16 від 11.04.1996 року, виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Новобузького району Миколаївської області.

Спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_7, є його дружина ОСОБА_4, яка звернулась до Новобузької нотаріальної контори 09.10.2002 року із заявою про прийняття спадщини, та 10.10.2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину, що встановлено після дослідження копії спадкової справи № 312/02

Окрім того, судом встановлено, що 19.04.2001 року Універсальною товарно-сировинною біржею було посвідчений договір за № 309 купівлі-продажу будинку № 36 по вул. Новій в с. Вільне Запоріжжя Новобузького району Миколаївської області від продавця ОСОБА_4 до покупця ОСОБА_6

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Поняття земельної ділянки як об'єкта права власності визначено у ч.1 ст. 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом ст. 81 ЗК України громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини.

Як зазначалося вище, спірна земельна ділянка як об'єкт права власності визначена державним актом на право приватної власності на землю, виданим ОСОБА_7, який зареєстрований 05.05.1995 року ОСОБА_3 радою народних депутатів Новобузького району Миколаївської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 54, серія МК № 1698.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЗК України (в редакції станом на час укладення сторонами договору купівлі-продажу жилого будинку 22.04.2003 року) при переході права власності на будівлю і споруду до набувача нерухомого майна право власності на земельну ділянку, на якій розташовані будівля або споруда, може переходити на підставі цивільно-правових угод між власниками земельної ділянки і набувачем будівель або споруд (договори купівлі-продажу, дарування, міни тощо).

Перехід права користування земельної ділянки при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, також визначається на підставі договору (ч. 2 ст. 120 ЗК України).

Разом з тим, при відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об'єкт нерухомості, слід виходити з аналізу змісту норм ст.120 ЗК України у їх сукупності , що дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. Згідно цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України, ухваленій у справі за № 6-2цс15 від 11.02.2015 року.

Таким чином, з часу набуття позивачем ОСОБА_5 права власності на зазначене нерухоме майно, спливу девятнадцятирічного строку після смерті ОСОБА_7 - суб'єктивне право громадянина ОСОБА_7, який володів на праві власності земельною ділянкою площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, згідно вимог п. "б" ст. 140 ЗК України, вважається припиненим.

За таких обставин, позовні вимоги позивача в частині визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку грунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.2 ст.197, 209, 212, 213 - 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Новобузького району Миколаївської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку та споруд - задовольнити.

Право власності ОСОБА_7, який помер 11 квітня 1996 року, на земельну ділянку, площею 0,25 га, для обслуговування житлового будинку, що розташована по вул. Нова, № 36 в с. Вільне Запоріжжя Новобузького району Миколаївської області, яке набуте ним на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії МК № 1698 від 05.05.1995 року припинити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, для обслуговування житлового будинку, що розташована по вул. Нова, № 36 в с. Вільне Запоріжжя Новобузького району Миколаївської області.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: