АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8385/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1308/16Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1 , представника КЕВ - Клекти І.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави
на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 січня 2016 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави про визнання дій неправомірними, зобов`язання виключити житлове приміщення із числа службових,-

в с т а н о в и л а:
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської обласіт від 25 січня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтави( далі КЕВ м.Полтави) виключити із числа службового житла квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процессуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення районного суду скасувати на постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Зазначає, що суд не врахував вимоги законодавства щодо дотримання встановлених санітарних і технічних вимог при забезпеченні військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання, оскільки спірне житло складається з однієї ізольованої кімнати, та сім`я позивачки залишаєься такою, що потребує поліпшення житлових умов.

Вважає, що обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звілненних у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам , встанволеним для данного населенного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.

На думку відповідача, суд не врахував ту обставину, що позивач разом з дітьми проживає у спірній квартирі та розпоряджається нею, питання про їх виселення не ставилося, а отже їх права не порушуються.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 з 17.10.2001 р. по 16.07.2015 р. перебувала на службі в Збройних Силах України. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2015 №192 звільнена з посади старшого солдата контрактної служби, радіотелеграфіста вузла зв`язку та інформатизації, у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) частини 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з урахування частини 8 цієї ж статті, з 16 липня 2015 року виключена зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення і направлена для зарахування на військовий облік до Кременчуцького ОМВК Полтавської області. Вислуга років в Збройних Силах України становить - 13 років 8 місяців./а.с.9, 10/
З 08.12.2007 позивачка ОСОБА_1 складом сім`ї з трьох осіб: неї та двох синів: ОСОБА_2 , 1998 р.н., і ОСОБА_3 , 2004 р.н. перебуває на квартирному обліку військовослужбовців потребуючих поліпшення житлових умов у Кременчуцькому гарнізоні./а.с.7,8,13/
28.09.2012 р. на підставі рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 975 від 21.09.2012 р. ОСОБА_1 з сім`єю у складі 3-х чоловік видано ордер № 54 серії Д від 28.09.2012 р. на жиле приміщення житловою площею 24,3 кв.м., яке складається з однієї кімнати, за адресою: АДРЕСА_1 . Полтавської області./а.с.11/
28.07.2015 р. ОСОБА_1 звернулась з заявою до квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави про виключення вказаної квартири з числа службового житла.
Листом № 2499 від 28.07.2015 р. квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтави відмовлено ОСОБА_1 у вирішенні питання зняття статусу «службова» із вказаної квартири, так, як порушена санітарна норма (кількість кімнат) житлової площі на отримання постійного житла ./а.с.44/
Задовольняючи позовні вимоги та зобов`язуючи КЕВ м.Полтави виключити спірну квартиру із числа службового житла, місцевий суд виходив з того, що відмова у виключенні квартири з числа службової є неправомірною, оскільки протягом усього часу проходження військової служби позивачка будь-якого іншого житла, крім службового, для постійного проживання з членами сім`ї не отримувала, а при наданні спірної квартири КЕВ не порушувало питання щодо невідповідності наданого житла вимогам ст.50 ЖК України.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду та переоцінки доказів.
Відповідно до ч.1 ст.118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, яку правило, окремі квартири.
Відповідно до п.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 0-4.02.1988р. №37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадкахколи в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної вмісті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Згідно ч. 2 п. 11 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 р., виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Механізм та порядок виключення квартир із числа службових у Збройних Силах України регулюється також положеннями Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011року.
Пунктом 2.2. зазначеної Інструкції передбачено, що всі рішення щодо включення (виключення) житлового приміщення до (із) числа службового приймаються Міністром оборони України. У подальшому житлове приміщення включається (виключається) до (із) числа службового за рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженим з начальником відповідних територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь.
Відповідач, заперечуючи проти позову та посилаючись на викладені положення нормативно-правових актів, стверджує про право КЕВ, а не обов`яззок погодити клопотання про виключення спірної квартири з числа службових та заперечує порушення прав позивачки відмовою у такому погодженні, оскільки жодних дій чи рішень щодо виселення ОСОБА_1 та членів її сім`ї із службового житла не приймалося.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки такими діями (бездіяльністю) порушується право позивачки на забезпечення себе і членів своєї сім`ї постійним житлом, так як існує правова невизначеність відносин між нею та відповідачем як органом, від якого залежить право позивачки на зміну статусу спірного житла зі службового на постійне.

Неспроможними також є доводи відповідача щодо неможливості порушення питання про виключення спірного житла із числа службового з посиланням на невідповідність його вимогам ст.50 ЖК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.50 ЖК жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. При наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев`ять років, крім подружжя.

Однак, матеріали справи вказують на те, що викладені вимоги не були дотримані з початку, при виділенні ОСОБА_1 спірної квартири, як службової, на сім`ю із трьох осіб: її та двох синів, одному з яких на час вселення виповнилося 13 років. Тому зазначена обставина є формальною та не може бути визначальною при вирішенні питання щодо виведення квартири з числа службової.

Стаття 8 Конвенції передбачає:

1.Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

2.Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього прав, за винятком випадків, коли таке втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших.

У рішенні Європейського Суду від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява №39948/06, п.п.47,48 , Суд зазначив, що втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що передбачені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві». Визначаючи, чи було конкретне втручання «необхідним в демократичному суспільстві», Суд повинен оцінити у контексті всієї справи загалом, чи були мотиви, наведені для виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8.

Враховуючи положення статі 8 Конвенції та рішення Європейського суду, які є джерелом права, колегія суддів приходить до висновку, що відмова КЕВ м.Полтави у погодженні клопотання щодо виключення спірної квартири з числа службової є неправомірною, оскільки не відповідає інтересам родини позивачки з двома неповнолітніми дітьми, які іншого житла не мають, відповідно до ст.125 ЖК України не можуть бути виселені із службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення. Тому зазначена відмова КЕВ є втручанням у право позивачки та її дітей на житло. Відповідач не довів, що його відмова у позитивному вирішенні заявленого позивачкою клопотання відповідає законним цілям, передбаченим у п.2 статті 8 Конвенції.

Таке втручання з огляду на викладені обставини не можна визнати необхідним у демократичному суспільстві та, відповідно, не можна вважати пропорційним інтересам позивачки та її родини.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу відхиляє, а рішення залишає без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави - відхилити.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.І.Пилипчук
Судді /підписи/ О.О. Панченко
В.П. Пікуль
ЗГІДНО: Л.І. Пилипчук