Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1878/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Гарбуз О. А.
Категорія - спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

08.09.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Сукач Т.О.

суддів - Кривохижі В.І.

Мурашка С.І.

за участі секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання кредитного договору недійсним, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2016 рокуі

в с т а н о в и л а :

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2016 року відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання кредитного договору недійсним, відшкодування моральної шкоди. Визнано недійсним кредитний договір № 4443.10.00.2104, укладений 24 серпня 2014 року між ПАТ «Кредобанк» і ОСОБА_3 У задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди відповідачу відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У апеляційній скарзі ПАТ «Кредобанк», посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов банку задовольнити у повному обсязі та відмовити відповідачу у задоволенні зустрічного позову.

ОСОБА_3 рішення суду в частині, в якій йому відмовлено у задоволенні позову, не оскаржив.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ «Кредобанк», Новікова Д.В., який підтримував доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для її задоволення немає.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Кредобанк» про стягнення заборгованості та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір, який було укладено 29 серпня 2014 року від імені ОСОБА_3 з ПАТ «Кредобанк», відповідач не підписував, грошей за цим договором на придбання автомобіля не отримував, автомобіль на його ім'я не реєструвався, що відповідно до ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання цього договору недійсним та відмови позивачу у задоволенні його вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов його з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підставою недійсності правочину, передбаченою ч.1 ст. 215 ЦК, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою - третьою ст. 203 ЦК визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 29 серпня 2014 року від імені ОСОБА_3 з ПАТ «Кредобанк» укладено кредитний договір № 4443.10.00.2104, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 169 295 грн. 72 коп. строком до 28 серпня 2021 року на придбання автомобіля марки HYUNDAI, модель ACCENT, 2014 року випуску, згідно договору купівлі-продажу, укладеного між позичальником і ТОВ «Богдан-Авто-Кіровоград» (п.2.2. договору). Кредит надано в безготівковій формі. Датою видачі кредиту є день перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку відкритого в банку (п.п.2.5.-2.7.договору).За користування кредитними коштами договором передбачено сплата позичальником процентів у розмірі 17,99% річних.Повернення кредиту здійснюється щомісячно разом із процентами рівними сумами по 3 583 грн. (п.п.3.2., 4.2.1. договору).

Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань відповідач повинен сплачувати пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2 кредитного договору, але не менше 10 гривень за кожен день прострочення (а.с.11-13).

Для укладення кредитного договору позичальником було надано паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданий Городенківським РВ УМВС України в Івано-Фанківській області 06 червня 2007 року на ім'я ОСОБА_3 (а.с.6-8).

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору станом на 29 травня 2015 року за позичальником обліковується заборгованість у розмірі 193 891 грн. 30 коп., з яких: неповернута сума кредиту - 169 295,72 грн., прострочені відсотки - 20 717 грн. 85 коп., пеня - 3877 грн. 73 коп.

ОСОБА_3 категорично заперечував проти укладення між ним та позивачем кредитного договору, посилаючись на те, що паспорт та картку платника податків, на підставі яких видавався кредит та посвідчувався договір застави автомобіля, він загубив у 2013 році.

За клопотанням відповідача судом було призначено судово-почеркознавчу експертизу.

Висновком експерта Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 202 від 05 травня 2016 року встановлено, що підпис в оригіналі кредитного договору № 4443.10.00.2104, укладеного між ПАТ «Кредобанк» і ОСОБА_3, від імені ОСОБА_3 та підпис в оригіналі договору застави транспортного засобу автомобіля HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1, який складено та посвідчено 29.08.2014 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Хомутенко О.В., зареєстрованого в реєстрі № 835, від імені ОСОБА_3 виконані не самим ОСОБА_3, а іншою особою ( а.с.212-214).

Відповідачем не надано доказів необґрунтованості висновку експерта, чи доказів того, що він суперечить матеріалам справи, або що експертизу призначено і проведено з порушенням норм процесуального права.

Обов'язок надати докази за підтвердження своїх вимог і заперечень законом (ст. 60 ЦПК України) покладено на сторони.

За таких обставин суд обґрунтовано визнав належним доказом, який підтверджує доводи відповідача про те, що кредитний договір та договір застави він не укладав та не підписував, висновок експерта, оскільки він узгоджується з іншими доказами, що є у справі і були досліджені у судовому засіданні, а саме: довідками Іванківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 18 листопада 2014 року № № 535,538 про те, що ОСОБА_3 з 20 лютого 2009 року зареєстрований та проживає у селі Октябрьске, звертався за оформленням документів з приводу втрати паспорта громадянина України до виконкому сільської ради - першого разу 30 серпня 2013 року, другого разу - 08 листопада 2014 року, записами із домової книги Іванківської сільської ради, ксерокопією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Городенківським РВ УМВС України в Івано-Фанківській області 06 червня 2007 року на ім'я ОСОБА_3 з його фотокарткою, яка різниться з тією, що є у ксерокопії паспорта доданої позивачем до позовної заяви (а.с.33,36,70-73,79). 08 листопада 2014 року ОСОБА_3 видано паспорт серії ЕН 992172 (а.с.61).

Отже, установивши, що відповідач не підписував кредитний договір від 29 серпня 2014 року № 4443.10.00.2104, суд дійшов правильного висновку про відсутність волевиявлення позивача на укладення цього договору та обґрунтовано визнав його недійсним відповідно до положень ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України і відмовив ПАТ «Кредобанк» у задоволенні позову про стягнення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, так як вони не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість його рішення.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» відхилити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Т.О.Сукач

Судді В.І.Кривохижа

С.І.Мурашко