справа № 285/2564/16-ц
провадження у справі № 2/0285/1447/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15.09.2016 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О., розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1

до Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області

ІІІ особа: приватний нотаріус Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_2

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив в порядку спадкування за заповітом визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований в с. Середня Деражня Новоград-Волинського району Житомирської області по вул. Зарічній, 21 (далі Будинок) та земельні ділянки: площею 0, 1058 га (далі Земельна ділянка №1), площею 0,6142 га (далі Земельна ділянка №2), площею 0,4085 га (далі Земельна ділянка №3), площею 0,5417 га (далі Земельна ділянка №4), площею 1,3305 га (далі Земельна ділянка №5) та площею 1,3306 га (далі Земельна ділянка №6).

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем сплачений судовий збір по заниженій ціні, в сумі 1 200 грн.

Як слідує з доданих до позовної заяви документів, предметом спору є нерухоме майно Будинок, житлова площа якого не вказано в жодному документі, доданому до позову, та шість земельних ділянок, загальною площею понад 4 га.

Згідно з проведеним дослідженням, визначенням та оглядом ринку нерухомості у Новоград-Волинському районі Житомирської області, а також відповідно до оголошень виставлених на продаж житлових будинків та земельних ділянок на території Суслівської сільської ради, на момент подачі позову, ринкова вартість вказаного майна за схожою характеристикою, місцем розташування, площею та цільовим призначенням становить: житлові будинки від 6 000 грн. за 1 м2, а земельні ділянки від 3 000 грн. за 1 сотку, що вочевидь не відповідає визначеній позивачем дійсній вартості вказаного у позові майна (120 475 грн.).

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та розяснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням дійсної вартості спірного майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості на момент предявлення позову, і суд не повинен визначати його вартість за відповідними вимогами, оскільки за змістом ст. 80, п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України такий обовязок покладається на позивача.

Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

На думку суду, з урахуванням існуючих ринкових, дійсна вартість спірного майна є істотно вищою. Очевидність заниження ціни позову не потребує окремого обґрунтування судом цієї обставини з посиланням на докази та факти. Оцінка правильності визначення ціни позову здійснюється судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати в сумі 1 378 грн.

З огляду на наведене суд, у відповідності до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, визначає позивачу максимальний розмір судового збору в сумі 6 890 грн., недоплачена сума судового збору в такому разі становитиме 5 690 грн. (з урахуванням вже сплаченої суми судового збору 1 200 грн.)

На думку суду, визначення позивачу розміру судового збору не буде перешкодою йому в доступі до правосуддя, оскільки останній в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту предявлення позову до суду.

Сплата судового збору згідно закону здійснюється через банківські установи чи поштові відділення зв'язку за рахунок платника.

Невірне визначення ціни позову, що призвело до недоплати судового збору, є недоліком позовної заяви, а тому до неї повинні застосовуватися вимоги, передбачені ст. 121 ЦПК.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись статтями 80, 119-121, 209 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про судовий збір»

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк терміном пять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків та розяснити йому, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута.

Розяснити ОСОБА_1, що оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору, має бути поданий безпосередньо до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя О.О.Літвин