Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1674/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

25.08.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Карпенка О.Л.

за участю секретаря: Федоенко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа Олександрійська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа Олександрійська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначив, що 28 березня 2008 року між ним та Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 65,0 га (ріллі), кадастровий номер :02:000:9006, що знаходиться на території Долинської сільської ради та зареєстрованого в Олександрійському районному відділі КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» за № 02 25 червня 2008 року.

На підставі розпорядження Олександрійської районної державної адміністрації від 29 листопада 2007 року № 1010-р та 05 червня 2008 року № 545-р, земельна ділянка була передана ОСОБА_2 в натурі строком на пять років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

25 червня 2013 року термін дії договору оренди земельної ділянки закінчився, у звязку з чим позивач 27 березня 2013 року звернувся з відповідним листом повідомленням та проектом додаткової угоди до територіального органу Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області, так як відповідно до наказу Міністерства аграрної політики від 25.01.2013 року № 40 та ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України Головні управління Держземагенства в областях було наділено повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб.

Однак на вказане звернення ОСОБА_2 отримав відповідь № 3287/05/18-13 від 29.03.2013 року в якій йому було відмовлено у задоволенні клопотання про продовження дії договору оренди землі без надання будь-яких аргументів.

12 квітня 2013 року позивач отримав лист від Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області № 4052/05/18-13, в якому було зазначено, що для продовження дії договору оренди він повинен замовити розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та провести нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Затвердивши оцінку землі в Олександрійській районній раді, позивач знову звернувся до Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області з проханням поновити дію договору, однак він знову отримав відмову.

25 квітня 2016 року ОСОБА_2 подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив:

-Визнати протиправною відмову Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області у поновлені договору оренди земельної ділянки площею 65 га, укладеного між ним та Олександрійською районною державною адміністрацією від 28 березня 2008 року, зареєстрованого в Олександрійському районному відділі КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» за № 02 від 25 червня 2008 року, викладену в листі № 3287/05/18-13 від 29.03.2013 р.;

-Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути лист повідомлення від 27.03.2013 р. про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 65 га.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Зазначив, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовав норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа закриттю провадженням виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, розгляд справи в порядку цивільного судочинства здійснюється лише у випадку, якщо його вирішення не проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року №7 за загальним правилом розмежуванням компетенції судів з розгляду земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від субєктивного складу їх учасників. Ті земельні та повязані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність, розглядаються господарськими судами.

Статтею 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно до п.6 ч.1 ст.12 ГПК господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

В пунктах 1.1,1.2.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року №6 із змінами та доповненнями „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин, дається розяснення, які аналогічні розясненням абзацу 2 п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 „Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ Зокрема питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи вони є приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України. Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обовязки, не належать до правових актів управління, а спори, щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто справи у них підвідомчі господарським судам.

Згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177,181,324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є обєктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має зясувати, є спір приватноправовим або публічно правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи повязані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що на момент укладення договору оренди земельної ділянки ОСОБА_2 був і залишаться фізичною особою-підприємцем, тобто субєктом господарювання, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач зареєстрований підприємцем з 01 грудня 2000 року, видом діяльності зазначено 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а.с. 57).

Земельна ділянка, що надавалась в оренду має значну площу 65 га, крім того в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 для сільськогосподарських потреб орендує не лише спірну земельну ділянку, а й іншу (інші) земельні ділянки, тобто забезпечує сільськогосподарською продукцією не лише свої потреби. Таким чином, колегія суддів вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а суд першої інстанції при розгляді справи не звернув уваги на зазначені обставини і помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав визначених статтею 205 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі , якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 293, ст.310, ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 травня 2016 року скасувати .

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа Олександрійська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді: