Справа № 367/5186/16-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мікуліна А.В.,

при секретарі Мидловець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на обєкт нерухомого майна та визнання добросовісним набувачем,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшли зазначені вище позови. В первісному позові позивач зазначає, що 10 серпня 1988 року між позивачем та ОСОБА_2 ОСОБА_4 селищною радою Лугинського району Житомирської області був зареєстрований шлюб, в якому вони перебувають до цього часу.

11 березня 2016 року ОСОБА_2, була продана земельна ділянка площею 0,1 та кадастровий номер :01:066:107, яка знаходиться у місті Буча, Київської області, по вул. Пушкінській, 19-г гр. ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, ОСОБА_5 11.03.2016 р., серія HAT № 564247.

Вважає, що даним договором купівлі-продажу порушуються майнові права позивача як одного з подружжя, оскільки майно яке було відчужене ОСОБА_2 вибуло із володіння спільної сумісної власності подружжя поза волі позивача.

Тому просить визнати недійсним, з моменту укладання, договір купівлі-продажу земельної ділянки пл. 0,1 га (кадастровий номер :01:066:107), яка знаходиться в м. Буча Київської області по вул. Пушкінська, 19-г, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 11.03.2016 р.

В зустрічному позові позивач вказує, що 11.03.2016 р. він придбав у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :01:066:0107, яка знаходиться у місті Буча, Київської області, по вул. Пушкінській, 19-г згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, ОСОБА_5 11.03.2016 р., серія HAT № 564247. На даний час земельна ділянка площею 0,1 га кадастровий номер :01:066:0107, яка знаходиться у місті Буча, Київської області, по вул. Пушкінській, 19-г придбана за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, ОСОБА_5 11.03.2016 р., серія HAT № 564247, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 08, була розподілена на дві земельні ділянки однакової площі з присвоєнням окремих кадастрових номерів та поштових номерів: земельна ділянка №19-ж по вул. Пушкінська в м. Буча, Київської області, загальною площею 0,05 га кадастровий номер :01:066:0112); земельна ділянка № 19-г по вул. Пушкінська в м. Буча, Київської області, загальною площею 0,05 га кадастровий номер :01:066:0111).

Тому просить визнати ОСОБА_3 добросовісним набувачем земельної ділянки пл. 0,1 га (кадастровий номер :01:066:107), яка знаходиться в м. Буча Київської області по вул. Пушкінська, 19-г, придбаної за договором купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 11.03.2016 р., яка в подальшому була розподілена на дві земельні ділянки з присвоєнням окремих кадастрових номерів та поштових номерів: земельна ділянка №19-ж по вул. Пушкінська в м. Буча Київської області, загальною пл. 0,05 (кадастровий номер :01:066:0112), земельна ділянка №19-г по вул. Пушкінська в м. Буча Київської області, загальною пл. 0,05 (кадастровий номер :01:066:0111); визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку №19-г по вул. Пушкінська в м. Буча Київської області, загальною пл. 0,05 (кадастровий номер :01:066:0111); визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку№19-ж по вул. Пушкінська в м. Буча Київської області, загальною пл. 0,05 (кадастровий номер :01:066:0112).

Представник ОСОБА_1 в судове засідання зявилася, підтвердила обставини викладені у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Щодо зустрічного позову заперечувала.

Представник ОСОБА_2 в судове засідання зявився, заперечував щодо первісного позову, не заперечував щодо зустрічного позову.

Представник ОСОБА_3 в судове засідання зявився, підтвердив обставини викладені у зустрічній позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги. Щодо первісного позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що первісний позов та зустрічний позов не підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 10.08.1988 р., що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9).

29.12.2015 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_2 уклали договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого остання прийняла в дар земельну ділянку пл. 0,1 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Пушкінська, 19-г.

11.03.2016 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки пл. 0,1 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Пушкінська, 19-г, (кадастровий номер :01:066:107).

Відповідно до ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України (далі СК України) особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Статтею 65 СК України передбачено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Враховуючи зазначені вище норми Закону та встановлені судом обставини, оскільки земельна ділянка пл. 0,1 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Пушкінська, 19-г, (кадастровий номер :01:066:107) на момент укладення договору купівлі-продажу від 11.03.2016 р. належала ОСОБА_2 на підставі договору дарування вказаної земельної ділянки від 29.12.2015 р., тому суд вважає, що дана земельна ділянка була особистою приватною власністю ОСОБА_2, а тому відсутні будь-які правові підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.03.2016 р.

Статтею 330ЦК України передбачено, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом є необґрунтованими й такими, що суперечать приписам ст. 330 ЦК України, оскільки ОСОБА_2 на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.03.2016 р. мала всі передбачені чинним законодавством України права та повноваження на відчуження своєї особистої власності.

Крім того суд зауважує, що позивач по первісному позову по суті не тільки не оспорює право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, а й також не ставить питання щодо витребування даної земельної ділянки із володіння будь-якої фізичної особи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 203, 215, 330 Цивільного кодексу України, статтями 57, 65 Сімейного кодексу України, статтями 6-8, 10, 15, 30, 60, 62, 64, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на обєкт нерухомого майна та визнання добросовісним набувачем.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено до 19.09.2016 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_7