Справа № 488/5027/14-ц
Провадження № 2/488/63/16 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.07.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого по справі судді - Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Чуб Т.О.,

за участю прокурорів - Малюка А.В., Корзуна В.С., Бавикіна В.В.,

представників позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників відповідачів - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

3-ої особи - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом прокурора Корабельного району м. Миколаєва в інтересах держави в особі ОСОБА_9 обласної державної адміністрації, Державного підприємства "ОСОБА_9 лісове господарство" до ОСОБА_9 міської ради, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Реєстраційної служби ОСОБА_9 міського управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_8, про визнання незаконними та скасування пунктів рішень ОСОБА_9 міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування запису про право власності та витребування земельної ділянки із незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2014 року прокурор Корабельного району м. Миколаєва в інтересах держави в особах ОСОБА_9 обласної державної адміністрації та Державного підприємства "ОСОБА_9 лісове господарство" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_9 міської ради, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Реєстраційної служби ОСОБА_9 міського управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_8, про визнання незаконними та скасування пунктів рішень ОСОБА_9 міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування запису про право власності та витребування земельної ділянки із незаконного володіння.

В обгрунтування позову вказував, що спірна земельна ділянка по вул. Гагаріна,1/1-а в м. Миколаєві передана у власність ОСОБА_10 в порушення вимог чинного законодавства без попереднього її вилучення у належного користувача ДП "ОСОБА_9 лісове господарство", як землі державного лісового фонду, та в порушення встановленої процедури незаконно передана міською радою у власність зі зміною її цільового призначення. Відповідачем ОСОБА_10 у встановленому законом порядку не було узгоджено з органом виконавчої влади з питань лісового господарства зміну цільового призначення земельної ділянки, висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 обласним управлінням лісового та мисливського господарства не надавався. Також, згідно з ч. 4 ст. 35 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" відсутня обов'язкова державна експертиза вказаного проекту землеустрою. Крім того, після отримання ОСОБА_10 державного акту про право власності на спірну земельну ділянку між нею та відповідачем ОСОБА_11 Т.Є.14.10.2010 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, ОСОБА_11 отримала державний акт про право власності на спірну земельну ділянку. В подальшому, 30.08.2013 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, Реєстраційною службою ОСОБА_9 міського управління юстиції внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_12 на земельну ділянку по вул. Гагаріна, 1/1-а в м. Миколаєві. Оскільки спірну земельну ділянку передано у власність ОСОБА_10 в порушення вимог чинного законодавства, то отриманий ОСОБА_10 державний акт на право власності на земельну ділянку, укладені договіри купівлі-продажу земельної ділянки вважаються недійсними, а запис в Державному реєстрі речових прав про право власності ОСОБА_12 на земельну ділянку підлягає скасуванню. Також прокурор зазначив, що способом відновлення становища, яке існувало до вилучення земельної ділянки державного лісового фонду на користь відповідача, є її витребування із незаконного володіння ОСОБА_12 у власність держави в особі ОСОБА_9 обласної державної адміністрації з передачею у користування ДП "ОСОБА_9 лісове господарство".

В судовому засіданні прокурор підтримав позов та просив поновити строк позовної давності, порушений з поважних причин; визнати незаконним та скасувати пункт 40 розділу 1 рішення ОСОБА_9 міської ради № 42/65 від 17.12.2009 року, за яким ОСОБА_10 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель міста, не наданих у власність чи користування, для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Гагаріна, 80/12, в м. Миколаєві, площею 1000 кв.м.; визнати незаконним та скасувати пункти 10, 10.2 розділу 4 рішення ОСОБА_9 міської ради № 47/51 від 25.06.2010 року, якими затверджено проект землеустрою та ОСОБА_13 надано у власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд по вул. Гагаріна, 1/1-а в м. Миколаєві; визнати недійсним виданий ОСОБА_10 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м. по вул. Гагаріна, 1/1-а у м. Миколаєві, серії ЯЛ № 904571 від 02.09.2010 року, з кадастровим номером :05:031:0028; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1000 кв.м., по вул. Гагаріна, 1/1-а в м. Миколаєві, кадастровий номер :05:031:0028, реєстровий № 2935 від 14.10.2010 року, укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_11, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_14; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1000 кв.м., по вул. Гагаріна, 1/1-а в м. Миколаєві, кадастровий номер :05:031:0028, реєстровий № 2231 від 30.08.2013 року, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_14; скасувати у Державному реєстрі речових прав запис № 2313088 про право власності ОСОБА_12 на земельну ділянку площею 1000 кв.м. з кадастровим номером :05:031:0028, розташовану по вул. Гагаріна, 1/1-а в м. Миколаєві для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; витребувати із незаконного володіння ОСОБА_12 земельну ділянку площею 1000 кв.м., кадастровий номер :05:031:0028, вартістю 137580 грн., по вул. Гагаріна, 1/1-а в м. Миколаєві, у власність держави в особі ОСОБА_9 обласної державної адміністрації з передачею у користування ДП "ОСОБА_9 лісове господарство".

Представники ОСОБА_9 обласної державної адміністрації та державного підприємства ОСОБА_9 лісове господарство" підтримали позов з підстав, викладених у позові, та просили його задовольнити.

Третя особа ОСОБА_8 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Представник третьої особи Реєстраційної служби ОСОБА_9 міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в своїй заяві просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_9 міської ради за таких же підстав позов визнав. Представник відповідача ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_5 позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Заперечення на позов обгрунтовані тим, що оспорені прокурором рішення міської ради ухвалені без порушень закону, тому набуття ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 права власності на земельну ділянку відбулося на законних підставах. Крім того, просив застосувати по справі позовну давність, для поновлення якої відсутні поважні причини.

Відповідачі ОСОБА_10 та ОСОБА_12, яких належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, повторно без поважних причин не з'явилися в судове засідання, письмових заяв та клопотань в суд не направили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 40 розділу 1 рішення ОСОБА_9 міської ради № 42/65 від 17.12.2009 року ОСОБА_10 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1000 кв.м. за рахунок земель міста, не наданих у власність чи користування, для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Гагаріна, 80/12 в м. Миколаєві.

Відповідно до пунктів 10, 10.2 розділу 4 рішення ОСОБА_9 міської ради № 47/51 від 25.06.2010 року затверджено проект землеустрою та ОСОБА_10 надано у власність земельну ділянку загальною площею 1000 кв.м., зарахувавши її за функціональним використанням до земель житлової забудови, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд по вул. Гагаріна, 1/1-а в м. Миколаєві.

На підставі вказаних рішень міської ради ОСОБА_10 отримала державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 904571 від 02.09.2010 року з кадастровим номером :05:031:0028, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 23.

Зазначена земельна ділянка надана ОСОБА_10 за рахунок земель державного лісового фонду, які перебувають у користуванні ДП ОСОБА_9 лісове господарство та розташовані в урочище "Жовтневе" ОСОБА_9 лісництва. Про входження спірної земельної ділянки до земель державного лісового фонду свідчать інформації ОСОБА_9 обласного управління лісового та мисливського господарства № 896 від 11.09.2014 року, Українського державного проектного лісовпорядного виробничого обєднання ВО «Укрдержліспроект» № 299 від 04.09.2014 року.

Статтями 116, 141, 149 ЗК України в редакції, чинній на час прийняття оспорюваних рішень, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК України, або за результатами аукціону; земельні ділянки, які перебувають у користуванні осіб, передаються у власність чи користування іншим особам лише після їх вилучення у встановленому законом порядку у попереднього користувача.

Статтями 14 Конституції України та 373 ЦК України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 1 ЛК України визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Незаконне вилучення земель державної власності лісогосподарського призначення та подальша передача їх у приватну власність грубо порушують інтереси держави у сфері ефективного використання земельних та лісових ресурсів, оскільки унеможливлюють реалізацію державної політики по забезпеченню охорони, відтворення та сталого використання земельних і лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства.

Отже, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам ЗК України ОСОБА_9 міською радою прийнято рішення про передачу ОСОБА_10 земельної ділянки державного лісового фонду за відсутності згоди на її вилучення ДП «ОСОБА_9 лісове господарство», тобто поза волею належного землекористувача.

Також, згідно ч. 4 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього середовища та лісового господарства. Оскільки спірна земельна ділянка державного лісового фонду надавалася ОСОБА_10 для цілей, не повязаних із веденням лісового господарства і використання лісових ресурсів, що фактично свідчить про зміну її цільового призначення, проект відведення мав бути погоджений органом виконавчої влади з питань лісового господарства.

Відповідно до інформації ОСОБА_9 обласного управління лісового та мисливського господарства № 896 від 11.09.2014 року та ДП "ОСОБА_9 лісове господарство" № 540 від 12.09.2014 року висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_10 спірної земельної ділянки не надавався.

Крім того, в порушення вимог ст. 9, п. 4 ст. 35 Закону України Про державну експертизу землевпорядної документації та п. 4.1.1 ОСОБА_1 проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої наказом Держкомзему України № 391 від 03.12.2004 року, обов'язкова державна експертиза вказаного проекту землеустрою не проводилась, що підтверджується інформацією Держземагенства України № 10-14-0.5-5459/2-14 від 06.08.2014 року.

Також, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 610-р від 10.04.2008 року «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» Державне агентство лісових ресурсів зобовязано зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 318-р від 11.02.2010 субєктів управління обєктами державної власності зобовязано не допускати погодження документів, прийняття рішень, на підставі яких може здійснюватися відчуження з державної власності земельних ділянок, наданих у постійне користування державним підприємствам, установам та організаціям до законодавчого врегулювання питання щодо визначення порядку їх відчуження.

Таким чином, внаслідок грубого порушення ОСОБА_9 міською радою вимог законодавства, за відсутності згоди належного землекористувача, висновку спеціально уповноваженого органу лісового господарства, висновку державної експертизи землевпорядної документації, прийнято рішення про надання у власність ОСОБА_10 земельної ділянки державного лісового фонду за рахунок земель, що перебували у постійному користуванні ДП "ОСОБА_9 лісове господарство .

Згідно зі ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсним рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Статтею 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої відповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 № 7, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викуп) її у позивача у встановленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

З огляду на викладене, пункт 40 розділу 1 рішення міської ради №42/65 від 17.12.2009 року та пункти 10, 10.2 розділу 4 рішення міської ради № 47/51 від 25.06.2010 року суперечать законодавству, порушують цивільні права та інтереси держави, а тому визнаються незаконними та підлягають скасуванню.

Крім того, після отримання ОСОБА_10 на підставі вищевказаних рішень державного акту про право власності на спірну земельну ділянку між нею та ОСОБА_11 укладено договір купівлі продажу № 2935 від 14.10.2010 року, за яким ОСОБА_10 передала у власність, а ОСОБА_11 прийняла у власність земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Гагаріна, 1/1-а, площею 0,1000 га.

30.08.2013 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 укладений договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки № 2231 від 30.08.2013 року.

Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, враховуючи, що пункт 40 розділу 1 рішення міської ради № 42/65 від 17.12.2009 року та пункти 10, 10.2 розділу 4 рішення міської ради № 47/51 від 25.06.2010 року прийняті із суттєвим порушенням вимог законодавства, укладені на їх підставі договіри купівлі продажу, які за своїм змістом є правочинами, підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України як такі, що суперечать цьому кодексу, іншим актам законодавства, а також інтересам держави і суспільства.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 2935 від 14.10.2010 року відповідачем ОСОБА_11 отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 611632 від 22.12.2010 року, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89.

В подальшому, на підставі укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки № 2231 від 30.08.2013 року Реєстраційною службою ОСОБА_9 міського управління юстиції Миколаївської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 2313088 про право власності ОСОБА_12 на вказану земельну ділянку.

Відповідно до п. 2.3 Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. У спорах, повязаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Враховуючи те, що державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЯЛ № 904571 від 02.09.2010 ОСОБА_10 видано на підставі незаконних рішень міської ради, останній відповідно до статей 21, 203, 215 ЦК України, статті 152 ЗК України, підлягає визнанню недійсним та скасуванню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, запис у Державному реєстрі речових прав про право власності кирилюка І.М. на спірну земельну ділянку підлягає скасуванню.

Також, згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно зі статтею 388 ЦК України добросовісне придбання можливе за умови, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна із чужого незаконного володіння (віндикація).

Відповідно до статуту ДП «ОСОБА_9 лісове господарство», затвердженого наказом № 474 від 20.08.2007 року Держкомлісгоспу України та зареєстрованого 29.08.2007 року виконавчим комітетом ОСОБА_9 міської ради, підприємство засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного комітету лісового господарства України (орган управління майном) та входить до сфери управління ОСОБА_9 обласного управління лісового та мисливського господарства.

За інформаціями ОСОБА_9 обласного управління лісового та мисливського господарства, Українського державного проектного лісовпорядного виробничого обєднання «Укрдержліспроект» та ДП «ОСОБА_9 лісове господарство» надана ОСОБА_10 земельна ділянка згідно матеріалів лісовпорядкування відноситься до земель держлісфонду урочища «Жовтневого» квартал 43 та перебуває у постійному користуванні ДП «ОСОБА_9 лісове господарство».

Відповідно до ч. 2 ст. 117 ЗК України спірна ділянка відноситься до земель державної власності, оскільки перебуває у постійному користуванні державного підприємства, а її власником (розпорядником) згідно з ч. 5 ст. 122 ЗК України та ст. 31 ЛК України є ОСОБА_9 обласна державна адміністрація. Отже, обласна державна адміністрація у даному випадку є уповноваженим державою органом, який розпоряджається землями зазначеної категорії.

За ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення.

У відповідності до вимог ст. 387 ЦК України способом відновлення становища, яке існувало до вилучення земельної ділянки державного лісового фонду на користь відповідача ОСОБА_15, є її витребування із незаконного володіння ОСОБА_12 та повернення у власність держави в особі ОСОБА_9 обласної державної адміністрації з передачею у користування ДП "ОСОБА_9 лісове господарство".

Крім того, прокурором заявлено вимогу про визнання поважними причини пропущення позовної давності та поновлення строків позовної давності для захисту порушеного права. Суд вважає їх обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки порушення закону при передачі у власність ОСОБА_10 земельної ділянки лісового фонду виявлені прокуратурою Корабельного району міста Миколаєва під час проведеної у серпні 2014 року перевірки додержання вимог земельного законодавства в діяльності державного підприємства «ОСОБА_9 лісове господарство», за результатами якої за фактом незаконної передачі у приватну власність громадянам земельної ділянки державного лісового фонду прокуратурою району 05.08.2014 року розпочато кримінальне провадження № 0000074 за ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідачів зобов'язання по сплаті судового збору в дохід держави пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України визнати поважними причини пропущення позовної давності та поновити прокурору Корабельного району м. Миколаєва строк позовної давності для звернення до суду із позовом в інтересах держави в особі ОСОБА_9 обласної державної адміністрації, Державного підприємства "ОСОБА_9 лісове господарство" до ОСОБА_9 міської ради, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Реєстраційної служби ОСОБА_9 міського управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_8, про визнання незаконними та скасування пунктів рішень ОСОБА_9 міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування запису про право власності та витребування земельної ділянки із незаконного володіння.

Позов прокурора Корабельного району м. Миколаєва в інтересах держави в особі ОСОБА_9 обласної державної адміністрації, Державного підприємства "ОСОБА_9 лісове господарство" до ОСОБА_9 міської ради, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Реєстраційної служби ОСОБА_9 міського управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_8, про визнання незаконними та скасування пунктів рішень ОСОБА_9 міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування запису про право власності та витребування земельної ділянки із незаконного володіння - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати пункт 40 розділу 1 рішення ОСОБА_9 міської ради № 42/65 від 17.12.2009 року, за яким ОСОБА_10 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель міста, не наданих у власність чи користування, для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Гагаріна, 80/12, в м. Миколаєві, площею 1000 кв.м.

Визнати незаконним та скасувати пункти 10, 10.2 розділу 4 рішення ОСОБА_9 міської ради № 47/51 від 25.06.2010 року, якими затверджено проект землеустрою та ОСОБА_13 надано у власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд по вул. Гагаріна, 1/1-а в м. Миколаєві.

Визнати недійсним виданий ОСОБА_10 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м. по вул. Гагаріна, 1/1-а у м. Миколаєві, серії ЯЛ № 904571 від 02.09.2010 року, з кадастровим номером :05:031:0028.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1000 кв.м., по вул. Гагаріна, 1/1-а в м. Миколаєві, кадастровий номер :05:031:0028, реєстровий № 2935 від 14.10.2010 року, укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_11, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_14

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1000 кв.м., по вул. Гагаріна, 1/1-а в м. Миколаєві, кадастровий номер :05:031:0028, реєстровий № 2231 від 30.08.2013 року, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_14

Скасувати у Державному реєстрі речових прав запис № 2313088 про право власності ОСОБА_12 на земельну ділянку площею 1000 кв.м. з кадастровим номером :05:031:0028, розташовану по вул. Гагаріна, 1/1-а в м. Миколаєві для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_12 земельну ділянку площею 1000 кв.м., кадастровий номер :05:031:0028, вартістю 137580 грн., по вул. Гагаріна, 1/1-а в м. Миколаєві, у власність держави в особі ОСОБА_9 обласної державної адміністрації з передачею у користування ДП "ОСОБА_9 лісове господарство".

Стягнути з ОСОБА_9 міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судовий збір у розмірі 1102,40 грн.; стягнути з ОСОБА_11 на користь держави 551,20 грн. судового збору та з ОСОБА_12 - 1375,80 грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Безпрозванний