Справа №: 272/37/16-ц
Провадження № 2/272/133/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді : Карповця В.В.

при секретарі : Степанчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, суд

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом у якому вказував, що 04.04.2002 року померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, безпосередньо на житловий будинок, присадибну земельну ділянку, ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Леніна, 83 с. Любимівка, Андрушівського району Житомирської області.

За життя 08 грудня 1998 року спадкодавиця склала заповіт на користь позивача, а саме на належний їй жилий будинок і земельну ділянку розміром 0,57 га., що посвідчений секретарем Любимівської сільської ради, Андрушівського району, зареєстрований в реєстрі за № 49, який на час смерті ОСОБА_2 не змінений та не скасований. Інших спадкоємців не має.

Після смерті ОСОБА_2 позивач відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року фактично вступив в управління та володіння її спадковим майном, що підтверджується довідкою Любимівської сільської ради. Але він не може реалізувати своє право на отримання спадщини на спадковий житловий будинок, присадибну земельну ділянку, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Ленінаа, 83 с. Любимівка, Андрушівського району Житомирської області. Причиною є те, що Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на будинок по вул. Леніна, 83 с. Любимівка. Андрушівського району на підставі рішення виконкому Любимівської сільської ради було видано на ім'я ОСОБА_2 після її смерті, а саме 18.11.2008 року.

На спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,32 га., що розміщені в с. Любимівка, Андрушівкого району Житомирської області, які були передані ОСОБА_2 у приватну власність відповідно до рішення другої сесії 22 скликання Любимівської сільської ради від 21.02.1995 року, не були виготовлені правовстановлюючі документи за її життя.

Враховуючи викладене позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок, земельні ділянки: 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,32 га. для ведення особистого селянського господарства по вулиці Леніна 83, с. Любимівка, Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, що померла 04 квітня 2002 року.

Позивач та його представник в судове засідання не з»явились, оскільки надіслали заяви про розгляд справа у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять даний позов задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечує.

Суд, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про смерть , що 04.04.2002 року померла ОСОБА_2 (а.с.5). Заповітом від 08.12.1998 року ОСОБА_2 заповіла жилий будинок , що знаходиться в с. Любимівка і земельну ділянку розміром 0,57 га - ОСОБА_1 (а.с.7). Відповідно до рішення другої сесії 22 скликання Любимівської сільської ради від 21.02.1995 року ОСОБА_2 були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею для ведення особистого селянського господарства (а.с.16). Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на будинок по вул. Леніна, 83 с. Любимівка. Андрушівського району на підставі рішення виконкому Любимівської сільської ради було видано на ім'я ОСОБА_2 після її смерті, а саме 18.11.2008 року (а.с.10). Заміром спадкових земельних ділянок було підтверджено їх фактичні розміри: 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,32 га. для ведення особистого селянського господарства, підтверджується планом фактичного користування земельними ділянками виконаним спеціалістами земельного кадастру в Андрушівському районі (а.с.18).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в межах заявлених вимог.

Статтею 549 ЦК УРСР, 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власно не встановлена судом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.328, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.10, 57, 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (і.к.) право власності на житловий будинок, земельні ділянки: 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,32 га. для ведення особистого селянського господарства по вулиці Леніна 83, с. Любимівка, Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, що померла 04 квітня 2002 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_3