АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

26 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівСлободянюк С.В., Мазурик О.Ф.
при секретаріГоін В.С.
за участю: представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року

У справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року позов задоволено. /а.с. 84-85/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що ПАТ «Укрсоцбанк» в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку при нарахування заборгованості з 16, 50% до 24, 00 %, оскільки відповідно до договору від 03.08.2007 р. №42.07-07/384, кредит надається зі сплатою 16, 50 % річних, а жодних додаткових угод з цього питання не укладалось. Також вказувала на те, що стягнення інфляційних витрат за кредитом та інфляційних витрат за відсотками, умовами п. 2.12 укладеного договору відновлювальної кредитної лінії, не передбачено. Крім того, вказувала на нелегітимність повноважень представника, оскільки Голова Правління ОСОБА_7, яким підписана довіреність, у переліку єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - відсутній, а у вступній частині рішення не вказано осіб, які беруть участь у справі, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який з'явився у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 761/26250/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9616 /2016
Головуючий у суді першої інстанції: Волошина В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що 03 серпня 2007р. між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та відповідачкою було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачці було надано кредит в сумі 13396,50 грн., з відсотковою ставкою 16,50 % річних строком до 02 серпня 2014р. Надання грошових коштів здійснювалось окремими частинами «траншами». Пунктами 1.1.2 та 1.1.3 кредитного договору передбачено, що кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту заборгованості, визначеного в п.п.1.1.1 цього договору, за умовами повного погашення попереднього траншу. Погашення кожного траншу кредиту здійснюється рівними частинами щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця, впродовж наступних дев'яти місяців після видачі відповідного траншу.

Кредит надавався відповідачці для здійснення страхових платежів за договором страхування транспорту від 02 липня 2007р.

Відповідачка кредит не повернула вчасно та не проводила оплату за користування ним, в зв'язку з чим станом на 15 лютого 2016р. має заборгованість за кредитом в розмірі 3165,88 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 1970,13 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 1054 ЦК України яка передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, ч. 2 ст. 612 ЦК України про те, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення та ст.ст. 525, 526 ЦК України, про те, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином.

Встановивши, що п. 4.1 кредитного договору визначено, що у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та/або сплати процентів, зазначених в п.п. 1.1.1, 1.1.3, 3.3.13, 2.4, 2.5, 2.14 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобов'язань за цим договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідачка в односторонньому порядку порушила умови кредитного договору, у зв'язку з чим стягненню підлягає сума заборгованості за кредитом, відсотками та пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки при розрахунку боргу з 16, 50% до 24, 00 %, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони нічим не підтверджені, а також спростовані доказами (розрахунком заборгованості), який було надано стороною позивача /а.с. 64/, та досліджено судом першої інстанції. Власного розрахунку апелянтом для співставлення сум нарахувань, колегії суддів не надано, у зв'язку з чим довід не заслуговує на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: