233 Справа № 233/666/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

при секретарі Махоті О.В.,

за участю заявника -

представника заявника ОСОБА_1,

особи, яка приймала участь у справі -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2013 року, ухваленому у справі № 233/666/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги банку були задоволені частково: стягнуто заборгованість за кредитним договором №DNH4КР51320064 від 19 липня 2006 року станом на 11 січня 2013 року в розмірі 62016 гривень 09 копійок та судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25 березня 2014 року вищевказане заочне рішення суду залишено без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 без задоволення.

20 травня 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2013 року, вказуючи, що після набрання рішенням суду законної сили виникли нововиявлені обставини, які встановлені судом при розгляді позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа ОСОБА_3, про припинення правовідносин, які виникли на підставі зазначеного кредитного договору. Так, у рішенні суду від 23 січня 2015 року зазначено, що при дослідженні доказів у справі, а саме листа банку від 19 грудня 2014 року було встановлено, що ФОП «ОСОБА_3А.» перерахувала грошові кошти банку, а не ОСОБА_2 і це були не платежі за договором, а заборгованість по сумі саме кредиту, тобто тіло кредиту. Перерахування відбулося 12.08.2008 року, що встановлено рішенням суду та не підлягає доказуванню. Так як ОСОБА_2 у 2007 році через брак товару повернув його продавцю, розірвавши таким чином договір купівлі-продажу, автоматично припинився і кредитний договір, що передбачено Законом України «Про захист прав споживачів». Крім того, постановою ВСУ від 11 лютого 2015 року у справі № 6-240цс14, Верховним Судом України зроблено висновок про те, що у випадку, коли умови кредитного договору на підставі яких суд стягнув кошти не підписувалися особою, яка отримала кредит, вони не є частиною кредитного договору та не породжують будь яких обов*язків. Оскільки висновок ВСУ є обов*язковим для застосування та Костянтинівський міськрайонний суд поклав в основу свого рішення саме не підписані ОСОБА_2 умови кредитного договору, що також є нововиявленою обставиною, такі обставини впливають на суть ухваленого рішення та за умови їх врахування у позові банку слід відмовити.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2016 року визнано поважними причини пропуску строку подання заяви про перегляд судового рішення у зв*язку з нововиявленими обставинами та поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2013 року у зв*язку з нововиявленими обставинами.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав заяву про перегляд судового рішення, посилаючись на наведені у ній обставини.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засіданні не з*явилася, надавши заяву про розгляд заяви у її відсутність, проти задоволення заяви заперечувала.

Заслухавши пояснення представника заявника, з*ясувавши позицію заявника та представника ПАТ КБ «Приватбанк», перевіривши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25 березня 2014 року, з ОСОБА_2 на користь банку стягнуто заборгованість за кредитом в загальному розмірі 62016,09 грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області суду від 23 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа ОСОБА_3, про захист прав споживачів, а саме, про визнання правовідносин, які виникли з кредитного договору, укладеного між сторонами у справі, припиненими та зобов*язання перерахувати заборгованість за кредитом, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 січня 2015 року залишено без змін.

Вказаним рішенням суду на думку заявника встановлено обставини, які він вважає нововиявленими встановлення того факту, що ФОП «ОСОБА_3А.» перерахувала грошові кошти банку, а не ОСОБА_2 і це були не платежі за договором, а заборгованість по сумі саме кредиту, тобто тіло кредиту, перерахування відбулося 12 серпня 2008 року (а.с. 107, 110).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення у звязку із нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

У п. 7 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв*язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року №4 зазначено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як вбачається з заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2013 року (а.с. 41) приймаючи участь у попередньому судовому засіданні по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитом, ОСОБА_2 пояснював, що уклав кредитний договір 19 липня 2006 року на споживчі цілі і на ці гроші придбав телевізор у ПП Медяннікова, він виконував умови договору до часу, коли телевізор зламався та він повернув товар в магазин. 29 січня 2007 року він сплатив банку 2100 грн. і вважав, що виконання зобов*язання за кредитним договором закінчено, оскільки продавець завірив його у сплаті банку вартості телевізора в розмірі 9900 грн.; в подальшому з*ясувалось, що продавець цю суму переказав з запізненням і тому погашення кредиту не сталося, що і призвело до утворення заборгованості.

Таким чином, та обставина, що ФОП «ОСОБА_3А.» перерахувала грошові кошти банку, а не ОСОБА_2 була відома позивачу, який прямо на неї вказував, а так само іншим учасникам процесу на час розгляду справи, тому вона не може бути підставою для перегляду судового рішення відповідно до п. 1 ч. 2 ст.361 ЦПК України, бо не спростовує фактів, покладених в основу судового рішення від 31 травня 2013 року.

Як під час ухвалення заочного рішення у справі № 233/666/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, так і під час перегляду цього рішення в апеляційному порядку, судами був досліджений та врахований платіж від ФОП «ОСОБА_4А.», здійснений платіжним дорученням № 147 від 12.08.2008 року у сумі 9900 грн. (а.с. 31).

Доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами щодо того, що кошти, які ФОП «ОСОБА_3А.» перерахувала грошові банку, були не платежами за договором, а заборгованістю по сумі саме кредиту, тобто тілом кредиту, свого підтвердження, виходячи зі змісту рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 23 січня 2015 року, не знайшли.

Також, приймаючи до уваги перелік, передбачений ч. 2 ст. 361 ЦПК України, суд вважає, що не може враховуватися підставою для перегляду судового рішення у зв*язку з нововиявленими обставинами висновок, викладений у Правовій позиції ВСУ у справі № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, що наголошує на необхідність надання позивачем належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписані сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає збільшення строку позовної давності, та в іншому випадку ці Умови не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, відповідачкою вони не підписувались.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявником та його представником не наведено суду обставин, які в силу вимог закону є підставою для перегляду судового рішення, існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, були б істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2013 року задоволенню не підлягає.

В силу ст. 88 ЦПК України, оскільки ухвалою про відкриття провадження за нововиявленими обставинами від 22 травня 2015 року (а.с. 116) за клопотанням заявника відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення за результатами розгляду його заяви, з ОСОБА_2 в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 682 грн. 18 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 82, 88, 208-210, 365 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в сумі 682 (шістсот вісімдесят дві) гривні 18 копійок.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо хвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя