Дата документу 06.09.2016
Справа N 320/4755/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«06» вересня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Кучеренко В.В.

при секретарі Прозоровій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить надати дозвіл малолітній ОСОБА_3 на оформлення візи в країну прямування та на тимчасовий виїзд за межі України у ОСОБА_4 Шенгенської зони Європейського союзу в присутності матері без надання згоди та супроводу батька дитини в період часу з 01 вересня 2016 року по 01 березня 2017 року.

ОСОБА_5 заява обґрунтована тим, що 14.02.2014 року між сторонами було укладено шлюб. Від зазначеного шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час шлюб між сторонами розірвано, з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дитини. Дитина проживає разом з матір»ю. З метою оздоровлення та розширення кругозору позивач планує разом з донькою поїхати до Європейського союзу, де працює її наречений ОСОБА_6. Так у позивача виникла можливість разом з дитиною відвідати країну ОСОБА_4 в Європейському Союзі. З метою мандрування та розширення кругозору позивач має намір виїхати разом з дииною за кордон, за межі України до ОСОБА_4, оскільки дитина мала, не може залишитися сама та дуже прев»язана до матері. Поїздка дитини буде відвутися у супроводі матері, яка вправі вирішувати всі питання щодо доньки, також позивач забезпечить своєчасне повернення дитини в Україну. Позивач звернулася до відповідача з листом пропозицією проханням надати їй дозвіл на виїзд дитини у вересні 2016 року, відповідач лист отримав та 16.07.2016 року пришов на зустріч до нотаріуса, проте відмовився надавати дозвіл на виїзд дитини у зв»язку з чим позивач и змушена звернутися до суду.

Позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач надавав згоду на виїзд дитини за кордон, в тому разі якщо вона відмовиться від аліментів які стягуються з відповідача на утримання дитини. У неї є можливість отримати консультацію лікаря за кордоном. Залишити дитину відповідачу вона не може у звязку з тим, що дитина з ним рідко бачиться. Також уточнила, що малолітня дитина ОСОБА_3 хворіє, з дитинства лікується в травматичному відділенні Запорізької ОДКЛ та має діагноз дисплозія тазостегнових суглобів. Дитина потребує реабілітації та їй необхідне лікування в Європейських країнах.

Відповідач в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, суду пояснив, що 16.07.2016 року ним було отримано лист від позивача, щоб він надав згоду на виїзд дитини за межі України. Як йому відомо позивач має намір поїхати за кордон до нареченого, а не з метою консультації та лікування дитини. Він не знає як дитина витримає дорогу до ОСОБА_4 і в яких умовах вона там буде проживати. На його думку, дитина може залишитися в Україні під його наглядом, або під наглядом батьків.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, та постановити рішення відповідно до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

14 лютого 2014 року між сторонами виконавчим комітетом Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого повторно 15.11.2015 року /а.с.7/.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.01.2016 року, яке 26.01.2016 року набрало законної сили, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини /а.с.8/

Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.7/.

Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради ОСОБА_3 зареєстрована за адресою своєї матері с. Костянтинівка, вул. Весняна, 221 /а.с.9/.

Відповідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлений діагноз - дисплозія тазостегнових суглобів, уроджена двостороння косолапість. Хворіє з народження, лікується в травмологічному відділенні Запорізької ОДКЛ. Дитина потребує реабілітації та їй необхідне лікування в Європейських країнах /а.с.29/.

Отже судом встановлено, що позивач з метою лікування дитини ОСОБА_3 має намір виїхати разом з дитиною за межі України до ОСОБА_4.

Згідно із ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

05 липня 2016 року позивач звернулася до відповідача з листом запрошенням з»явитись до нотаріальної контори для складання заяви про надання згоди на виїзд за кордон у ОСОБА_4 Шенгенську зону малолітньої ОСОБА_3 та надання згоди та оформлення візи дитині, проте відповідач відмовився про надання такої згоди /а.с.10/.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно із ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступиш змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Суд ставиться критично до заперечень відповідача проти позову, а саме щодо того, що позивач має намір поїхати за кордон не з метою консультації та лікування дитини, так як ці заперечення спростовані самою позивачкою під час розгляду справи та наданими доказами.

Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька.

Крім того відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, ст.ст. 15, 57, 59, 88, 107, 208, 212-215, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_5 Олександрівни до ОСОБА_2 за участю третьої особи органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька задовольнити повністю.

ОСОБА_7 Олександрівні, ІНФОРМАЦІЯ_3, дозвіл на оформлення візи та проїзних документів малолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в ОСОБА_4 Шенгенської зони Європейського союзу в період часу з дня набрання рішенням законної сили по 01 березня 2017 року без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_7 дозвіл малолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд з України до ОСОБА_4 Шенгенської зони Європейського союзу у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період часу з дня набрання рішенням законної сили по 01 березня 2017 року без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 гривня 60 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В.Кучеренко