У Х В А Л А

9 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» про визнання незаконними та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати доходів, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 листопада 2015 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 8 грудня 2015 року про виправлення описки позов задоволено частково: визнано незаконним та скасовано рішення Голови Правління публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» (далі ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК») від 10 квітня 2015 року № 62 «Про проведення скорочення штату та зміну істотних умов праці для деяких працівників ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК»» в частині застосування його до ОСОБА_4; визнано незаконним та скасовано наказ Голови Правління ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» від 22 червня 2015 року № 2353-к; поновлено ОСОБА_4 на посаді головного економіста відділу документарного бізнесу головного управління корпоративного бізнесу ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК»; стягнуто з ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 16 тис. 752 грн 74 коп. (без урахування утримання податків та інших обов'язкових платежів на користь держави); стягнуто з ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» на користь ОСОБА_4 4 тис. грн на відшкодування моральної шкоди; стягнуто з ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати (доплату) за виконання обов'язків тимчасово відсутнього начальника відділу документарного бізнесу головного управління корпоративного бізнесу ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» у розмірі 4 тис. 309 грн 70 коп.; стягнуто з ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» на користь ОСОБА_4 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку із затримкою строків виплати у розмірі 3 тис. 450 грн 31 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» на користь ОСОБА_4 4 тис. грн на відшкодування витрат на оплату послуг адвоката та 164 грн 02 коп. у відшкодування витрат, пов'язаних із залученням свідка, а всього - 4 тис.164 грн 02 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» задоволено частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 листопада 2015 року в частині визнання незаконним та скасування рішення Голови Правління ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» від 10 квітня 2015 року № 62 «Про проведення скорочення штату та зміну істотних умов праці для деяких працівників ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» в частині застосування його до ОСОБА_4 скасовано і відмовлено у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року касаційні скарги ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_4 відхилено. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 листопада 2015 року в частині, яка не скасована рішенням апеляційного суду, рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судового рішення ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» порушує питання про скасування ухваленого у справі рішення суду касаційної інстанції з передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстав, - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 36, 105 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 серпня 2012 року, 13 листопада 2013 року, 26 лютого 2014 року та 8 серпня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, судами встановлено, що ОСОБА_4 була попереджена про зміну істотних умов праці з 23 червня 2015 року і в попередженні вказала, що не згодна з такою зміною у зв'язку із порушенням чинного законодавства, проте про відмову від продовження роботи позивачка не зазначала, а факт її виходу на роботу 23 червня 2015 року, тобто у день, коли вже мали діяти змінені умови праці, підтверджує її намір продовжувати роботу та працювати у змінених умовах праці.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2013 року, 26 лютого 2014 року та 8 серпня 2016 року, на які посилається заявник як на приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, судами встановлено, що дійсно відбулись зміни в організації виробництва і праці, про що позивачі були належним чином повідомлені, на пропозицію роботодавця працювати після зміни умов праці згоди не дали і були звільнені на підставі пункту 6 частини 1 статті 36 КЗпП України.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Надана заявником ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 серпня 2012 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» про визнання незаконними та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати доходів, відшкодування моральної шкоди до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук