Провадження № 2/161/433/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 12 липня 2008 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства ними не ведеться. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Спори щодо майна, матеріального утримання, виховання та місця проживання дитини між ними відсутні. Просить суд розірвати шлюб, малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з позивачем, залишити позивачу прізвище, набуте в шлюбі - «ОСОБА_1» та стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Щодо позовної вимоги позивача про розірвання шлюбу, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом при розгляді справи встановлено, що 12 липня 2008 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 4). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони фактично припинили шлюбні відносини, тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету та не ведуть спільного господарства, сім'я існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу.

Щодо позовної вимоги позивача про залишення їй прізвища чоловіка, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Також судом встановлено, що до укладення шлюбу прізвище позивача було «ОСОБА_1». Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» на прізвище «ОСОБА_1», взявши прізвище свого чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» на прізвище «ОСОБА_1». При цьому, після розірвання шлюбу позивач бажає надалі іменуватися цим прізвищем, що є її правом. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення даної позовної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 гривень (а.с. 1). При цьому, позивач просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень, що є її правом, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі - 243,60 гривень.

При цьому не підлягає до задоволення вимога про визначення місця проживання дитини - неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки заявлена позовна вимога до ОСОБА_4 може бути розглянута лише у самостійному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову, а не під час позовного провадження про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем міста Дрезден, Федеративна Республіка Німеччина, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою міста Луцьк, Волинської області, зареєстрований Відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області 12 липня 2008 року, актовий запис № 696 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Дрезден, Федеративна Республіка Німеччина на користь ОСОБА_1 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Ковтуненко