Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/1190/15-ц

Провадження №2/547/10/16

24 лютого 2016 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Халявки В.І.,

при секретарі Козулі Н.П.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребняківської сільської ради Семенівського району Полтавської області, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про одержання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги та усунення від права на спадкування спадкоємців першої черги за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до районного суду з позовом, в якому зазначала, що вона з 1982 року до жовтня 2014 року проживала у фактичному шлюбі з ОСОБА_6 в його будинку по вул. Семенова, 149 в с. Погребняки Семенівського району Полтавської області.

14 жовтня 2014 року ОСОБА_6 помер, не залишивши заповіту.

Спадкоємцями першої черги за законом є його рідні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які прийняли спадщину після смерті батька, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори.

Вона, позивачка, протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу ОСОБА_6, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Його діти, навпаки, ухилялися від надання допомоги батькові, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані.

ОСОБА_1 просила постановити рішення про надання їй права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги та усунення від права спадкування дітей спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_5

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги. Позивачка пояснила, що вона з 1982 року стала проживати в фактичному шлюбі з ОСОБА_6 у його будинку в с. Погребняки Семенівського району Полтавської області, який належав йому на праві власності.

У 2012 році ОСОБА_6 , будучи учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тяжко захворів на онкологічне захворювання та потребував тривалого лікування. Під час лікування чоловік пройшов 8 курсів хіміотерапії, був визнаний інвалідом першої групи та потребував стороннього догляду. Всі турботи по догляду за тяжкохворим лягли на її плечі. Діти ОСОБА_6 майже не підтримували з ним стосунків, за час хвороби лише по 2-3 рази провідали батька, ніякої матеріальної чи іншої допомоги йому не надавали. До складу спадщини, на яку вона претендує, входить жилий будинок та земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею близько 2 гектарів.

Представник відповідача Погребняківської сільської ради в судове засідання не зявився, сільський голова звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи без участі представника сільради. Щодо вирішення спору сільська рада поклалася на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала лише в частині надання позивачці права спадкування разом з нею та братом. Відповідачка пояснила, що її батьки розлучилися у 2001 році. Коли вона пішла в 3 клас вони з матірю та братом поїхали на місце проживання в Черкаську область, де мешкають до цього часу. У неї була обіда на батька, тому вона до повноліття з ним не спілкувалася. Коли в 1995 році у неї народилася перша дитина вона почала спілкуватися з батьком. Він приїздив до неї додому, а вона теж провідувала його за місцем проживання. Про онкозахворювання батька вона дізналася від нього ж коли зателефонувала йому, а той саме був у лікарні в м. Полтаві. Це було влітку 2014 року. В той час вона розлучилася із своїм чоловіком, повинна була опікуватися двома дітьми, тому не мала можливості провідувати батька в лікарні, але за час хвороби кілька разів приїжджала до батька додому. Батько ніколи не прохав її про якусь допомогу, в тому числі матеріальну. Про якісь матеріальні труднощі не говорила і його фактична дружина ОСОБА_1 На той час коли батько хворів вона мала двох неповнолітніх дітей та заробітну плату в 700 гривень, тому підстав стверджувати, що вона не підтримувала батька чи ухилялася від надання йому допомоги немає.

Відповідачка пояснила, що її брат ОСОБА_5 також підтримував стосунки з батьком, приїздив до нього додому, допомагав по господарству, зокрема їй відомо, що брат їздив до батька ремонтувати йому свердловину.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_4 позов також визнала лише в частині надання позивачці права на спадкування нарівні з дітьми померлого.

Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 1982 року по жовтень 2014 року перебувала в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 та проживала разом з ним в його будинку по вул. Семенова, 149 в с. Погребняки Семенівського району Полтавської області. Вказана обставина підтверджується поясненнями сторін, показаннями свідків та судовим рішенням про встановлення факту проживання однією сімєю.

У 2012 році ОСОБА_6 захворів на онкологічне захворювання легень, тривалий час лікувався в Полтавському онкологічному диспансері, був визнаний інвалідом першої групи захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, згідно з висновками МСЕК потребував сторонньої допомоги, а згодом 14 жовтня 2014 року помер.

Протягом тяжкої тривалої хвороби його фактична дружина ОСОБА_1 опікувалася ним, доглядала за хворим чоловіком, матеріально і морально підтримувала його, а після смерті власним коштом здійснила його поховання, встановила на могилі памятник.

Вказані обставини підтверджуються, окрім пояснень позивачки, показаннями свідків, іншими доказами.

Так свідок ОСОБА_7 показав, що він працює лікарем Оболонської лікарської амбулаторії та добре знає сімю позивачки. Її чоловік ОСОБА_6 перед смертю останні два роки тяжко хворів на онкологічне захворювання, багато і часто лікувався, через тяжку хворобу потребував сторонньої допомоги. Весь час ним опікувалася позивачка ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_8 показала, що вона працює фельдшером та є завідувачем ФАПу в с. Мирони. Їй відомо, що ОСОБА_6 тяжко хворів на рак легенів, неодноразово лікувався в м. Полтаві, а після курсів хіміотерапії вона надавала йому медичну допомогу, а саме виконувала призначення лікаря ставила капельниці, давала уколи. Тяжка хвороба ОСОБА_6 не давала йому займатися по господарству, він був знесилений, а останні два місяці перед смертю його стан був дуже тяжким. Увесь цей час за ним доглядала його дружина ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_9 також показала, що ОСОБА_6 тяжко хворів, доглядала за ним ОСОБА_1, її дочка та допомагав зять. Сам хворий говорив їй, що лікування потребує значних коштів.

Свідок ОСОБА_10 також показав, що він проживав по сусідству з ОСОБА_6 та товаришував з ним. Останній тяжко хворів, а доглядала за ним позивачка.

Факт проживання позивачки та ОСОБА_6 однією сімєю тривалий час підтверджується довідкою виконкому Погребняківської сільської ради від 13 лютого 2015 року (а.с. 40), а також обліковою карткою обєкта погосподарського обліку на 2011 2015 роки (а.с. 53,54).

Факт захворювання ОСОБА_6 на тяжку хворобу підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №239 від 14 жовтня 2014 року (а.с.55), довідкою МСЕК від 1 липня 2014 року про першу групу інвалідності та потребу в постійному сторонньому доглядові (а.с.56).

Відповідно до приписів ст.1264 ЦК України позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки проживала із спадкодавцем не менше пяти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.125 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судом встановлено, що позивачка тривалий час опікувалася хворим ОСОБА_6, тому заслуговує на спадщину після його смерті нарівні з його дітьми.

Суд приймає визнання відповідачами позову в цій частині, Таке визнання не суперечить закону, не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів та відповідає принципу справедливості.

Разом з тим суд не знаходить підстав для усунення від права спадкування двох дітей ОСОБА_6 ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які є спадкоємцями першої черги за законом та прийняли спадщину шляхом подання заяв нотаріусу. Факт прийняття відповідачами спадщини підтверджується матеріалами спадкової справи, вивченої у судовому засіданні (а.с.32-41).

Встановлено, що позивачка також подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Випадки усунення спадкоємців від права на спадкування передбачено ст. 1224 ЦК України.

Відповідно до ч.5 вказаної статті за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Позивачка не надала суду належних і допустимих доказів про те, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ухилялися від надання допомоги батькові.

Суд бере до уваги пояснення відповідачки ОСОБА_3 про те, що її батько та його фактична дружина ніколи не зверталися до неї та її брата з проханням про матеріальну чи будь-яку іншу допомогу, що вони проживають в іншій області і тому не могли часто спілкуватися з батьком, що після розірвання шлюбу вона залишилася з двома дітьми, отримувала мінімальну заробітну плату та не мала інших доходів, що її батько отримував як потерпілий від аварії на ЧАЕС пристойну пенсію, користувався при лікуванні пільгами і тому практично не потребував матеріальної допомоги від дітей.

Свідок ОСОБА_11 мати відповідачів та колишня дружина померлого ОСОБА_6 також підтвердила, що той ніколи не звертався до дітей за матеріальною допомогою, а діти підтримували з батьком звязок, хоч не так часто як хотілося через віддаленість проживання.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні докази, суд прийшов до висновку, що підстав для усунення від права на спадкування дітей ОСОБА_6В немає.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,212-214 ЦПК України, ст.ст. 1224,1259 ЦК України,

РІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці с. Погребняки Семенівського району Полтавської області, вул. Семенова,149 право на спадкування після померлого 14 жовтня 2014 року ОСОБА_6 разом із спадкоємцями першої черги за законом.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий В.І. Халявка

Повний текст рішення виготовлено 29 лютого 2016 року.