ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

Мазур Л.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 24 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 01 березня 2006 року між акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Аваль» (далі - АКБ «Райффайзенбанк Аваль»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № CM-001/185/2006, за умовами якого

ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 80 000 дол. США.

04 вересня 2008 року між зазначеними сторонами було укладено кредитний договір № СМ-SMEN00/025/2008, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 235 000 дол. США.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами

01 березня 2006 року та 04 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договори іпотеки, за умовами яких ОСОБА_3 передав в іпотеку банку нерухоме майно - приміщення кафе, загальною площею 129,9 кв. м, склад - літ. Б-1, загальною площею 19,4 кв. м, літній майданчик загальною площею 39,6 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня

2012 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частини приміщення кафе, загальною площею 129,9 кв. м, та на 1/2 частини складу - літ. Б-1, загальною площею 19,4 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від

24 грудня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договорами від 01 березня 2006 року № CM-001/185/2006 та від 04 вересня 2008 року

№ СМ-SMEN00/025/2008, включаючи право звернення на заставне майно.

Враховуючи, що ОСОБА_3 належним чином зобов'язання за кредитними договорами не виконує, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 01 березня 2006 року № CM-001/185/2006 у розмірі

1 657 589, 08 грн та за кредитним договором від 04 вересня 2008 року

№ СМ-SMEN00/025/2008 у розмірі 9 141 755, 47 грн, звернути стягнення на нерухоме майно: приміщення кафе, загальною площею 129,9 кв. м, склад -

літ. Б-1, загальною площею 19,4 кв. м, літній майданчик загальною площею 39,6 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, згідно оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 квітня

2014 року позов задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від

01 березня 2006 року № CM-001/185/2006 у розмірі 1 657 589, 08 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки: приміщення кафе, загальною площею 129,9 кв. м, склад - літ. Б-1, загальною площею 19,4 кв. м, літній майданчик загальною площею 39,6 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, з яких 1/2 частини приміщення кафе, 1/2 частини складу, та літній майданчик належить на праві власності ОСОБА_3, та 1/2 частини приміщення кафе та 1/2 частину складу належать на праві власності ОСОБА_4 з врахуванням

43 165,121 дол. США, стягнутих на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2011 року, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, згідно оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від

04 вересня 2008 року № СМ-SMEN00/025/2008 у розмірі 9 141 755, 47 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - приміщення кафе, загальною площею 129,9 кв. м, склад - літ. Б-1, загальною площею 19,4 кв. м, літній майданчик загальною площею 39,6 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, з яких 1/2 частини приміщення кафе, 1/2 частини складу, та літній майданчик належить на праві власності ОСОБА_3, та 1/2 частини приміщення кафе та 1/2 частину складу належать на праві власності

ОСОБА_4, з врахуванням 245 961,34 дол. США та 59 833 грн 53 коп., стягнутих на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2011 року, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 11 липня

2014 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року рішення апеляційного суду Чернігівської області від 11 липня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 24 листопада

2015 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від

10 квітня 2014 року змінено та ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості в сумі 645 023 грн за кредитним договором № СМ-001/185/2006 від 01 березня 2006 року, що складається з заборгованості, стягнутої рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2011 року у сумі 345 023 грн та заборгованості, яка виникла у період з 27 серпня 2010 року по 15 листопада 2013 року, яка складається з пені за прострочення виконання зобов'язань у сумі 300 000 грн, звернуто стягнення на підставі договору іпотеки № РСML-001/185/2006 від 01 березня 2006 року на розташовану в АДРЕСА_1, 1/2 частину приміщення кафе, 1/2 частину складу Б-1 та літній майданчик, що належить на праві власності ОСОБА_3; на 1/2 частину приміщення кафе та на 1/2 частину складу Б-1, що належать ОСОБА_4, на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна», шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В рахунок погашення заборгованості в сумі 2 465 968 грн 90 коп. за кредитним договором № СМ-SMEN00/025/2008 від 04 вересня 2008 року, що складається з заборгованості, стягнутої рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2011 року у сумі 1 965 968 грн 90 коп. та заборгованості, яка виникла у період з 27 серпня 2010 року по 15 листопада 2013 року, яка складається з пені за прострочення виконання зобов'язань у сумі 500 000 грн, звернуто стягнення на підставі договору іпотеки

№ РСML-001/185/2006 від 01 березня 2006 року на розташовану в АДРЕСА_1, 1/2 частину приміщення кафе, 1/2 частину складу Б-1 та літній майданчик, що належить на праві власності ОСОБА_3; на 1/2 частину приміщення кафе та на 1/2 частину складу Б-1, що належать ОСОБА_4, на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна», шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Чернігівської області від 24 листопада 2015 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із поданими запереченнями, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що невиконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитними договорами дає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, з урахуванням сум боргу, які були стягнуті за рішенням суду, яке не виконане.

Судами встановлено, що 01 березня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № CM-001/185/2006, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 80 000 дол. США.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від

01 березня 2006 року № CM-001/185/2006 між банком та ОСОБА_3

01 березня 2006 року було укладено договір іпотеки № PСML-001/185/2006, на підставі якого ОСОБА_3 передав в іпотеку банку нерухоме майно - приміщення кафе, загальною площею 129,9 кв. м, склад - літ. Б-1, загальною площею 19,4 кв. м, та літній майданчик, загальною площею 39,6 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

04 вересня 2008 року між АКБ «Райффайзенбанк Аваль» та

ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № СМ-SMEN00/025/2008, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 235 000 дол. США.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від

04 вересня 2008 року № СМ-SMEN00/025/2008 між АКБ «Райффайзенбанк Аваль» та ОСОБА_3 04 вересня 2008 року було укладено договір іпотеки № PIV SMEN00/025/2008/1, на підставі якого ОСОБА_3 передав в іпотеку банку нерухоме майно: приміщення кафе, загальною площею 129,9 кв. м, склад - літ. Б-1, загальною площею 19,4 кв. м, літній майданчик загальною площею 39,6 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 належним чином зобов'язання за кредитними договорами не виконує внаслідок чого утворилась заборгованість: за кредитним договором від 01 березня 2006 року № CM-001/185/2006 у розмірі 1 657 589 грн 08 коп. та за кредитним договором від 04 вересня 2008 року № СМ-SMEN00/025/2008 у розмірі 9 141 755 грн 47 коп.

На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від

29 квітня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договорами від 01 березня 2006 року № CM-001/185/2006 та від 04 вересня 2008 року

№ СМ-SMEN00/025/2008.

24 грудня 2010 року у зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звернення на заставне майно.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Враховуючи зазначене правильним є висновок суду, що ухвалення рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке не виконано, не позбавляє кредитора права на звернення до суду з позовом про задоволення своїх вимог, у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно положень ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи, що договори іпотеки були укладені 01 березня 2006 року та 04 вересня 2008 року, а право власності на Ѕ частину предмета іпотеки перейшло до ОСОБА_4 згідно рішення Деснянського районного суду

м. Чернігова від 17 липня 2012 року, правильним є висновок судів попередніх інстанцій, що ОСОБА_4 набула статус іпотекодавця за вказаними іпотечними договорами на підставі ст. 23 Закону України «Про іпотеку».

Доводи касаційної скарги, що ОСОБА_3 не мав права передавати в іпотеку майно, що знаходилось у спільній сумісній власності, оскільки не мав права самостійно розпоряджатись таким майном, є безпідставними з огляду на те, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч. 2 ст. 335 ЦПК України).

При цьому посилання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, оскільки суд розглянув справу без участі відповідача та його представника, є необґрунтованими враховуючи, що при новому апеляційному розгляді відбулось два судових засідання, в жодне з яких відповідач не з'явився. До судового засідання, яке відбулось 24 листопада 2015 року засобами електронного зв'язку надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю представника у іншому судовому засіданні, однак відомостей про неможливість явки самого відповідача повідомлено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду, не перешкоджає розглядові справи.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції вірно встановив фактичні обставини по справі, надав їм належну правову оцінку, правомірно застосував норму права, яка застосовується до даних правовідносин, обґрунтовано та законно дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Оскаржуване судове рішення ухвалене з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст.ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В.Попович