СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/187/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Семаніва Ю.В., розглянувши матеріали скарги Державного підприємства «Санаторний комплекс «Пуща-Озерна» на дії Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою з проханням визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів ВП №49698673 від 18.03.2016 року, прийняту Оболонським районним відділом державної виконавчої служби. Скаргу в провадження головуючого судді було передано 30.08.2016 року.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи положення ч.8 ст.8 ЦПК України до скарги на дії державного виконавця застосовуються загальні правила позовного провадження із врахуванням особливостей передбачених Розділом VII ЦПК України.

Відповідно до п. 13 Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 35 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Вивчивши скаргу, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ЦПК України, а саме: згідно ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 17 згаданої Постанови, сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Тобто, відповідно до змісту наведеної статті, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС, учасниками провадження по скарзі повинні бути заявник (скаржник) та державний виконавець або інша посадова особа ДВС рішення, дії або бездіяльність, якої оскаржуються.

В якості сторін по справі не зазначено заінтересованих осіб всіх учасників виконавчого провадження, так суб'єкт оскарження зазначений як «державний виконавець відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції міста Києва ОСОБА_1 тоді як відповідь скаржнику, на яку він посилається як на підставу порушення соїх прав підписана Начальником відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві.

Також в матеріалах скарги відсутні будь-які докази, що підтверджують кожну обставину скарги, та є обов'язковими для особи, яка пред'являє її, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Окрім цього, у скарзі не зазначено рішення Святошинського районного суду м. Києва за наслідками якого було відкрито виконавче провадження, скарга обґрунтовується нормами господарського процесуального права.

До заяви (скарги), що подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 та 120 ЦПК України застосовуються правила статті 121 ЦПК України, яка передбачає залишення заяви (скарги) без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.119, 120, 121 Цивільного процесуального Кодексу України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Державного підприємства «Санаторний комплекс «Пуща-Озерна» на дії Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві - залишити без руху.

Запропоновувати скаржнику усунути вищевказані недоліки в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання скаржником копії ухвали.

У разі невиконання ухвали скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В Семаніва