Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/1605/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Котляр А.М.
Провадження № 22-ц/778/5046/16 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

Спас О.В.,

Воробйової І.А.

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хортицького районного м. Запоріжжя від 02 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2016 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 25 березня 2010 року між Банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 1500 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості.

Проте, оскільки відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання, за кредитним договором, станом на 31.03.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 28 085,69 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 28085,69 грн., та судовий збір в розмірі 1378 грн.

Рішенням Хортицького районного м. Запоріжжя від 02 листопада 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 28085,69 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши учасників процесу , судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи 25.03.2010 року на підставі анкети-заяви ОСОБА_4 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк» між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг та відповідач отримала кредитну картку (а.с. 4).

Договір був укладений у формі анкети-заяви приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно змісту вказаної заяви, підписаною ОСОБА_4, остання погодилась, що вказана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між сторонами договір про надання банківських послуг.

Своїм підписом ОСОБА_4 підтвердила, що вона ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, зобов'язується їх виконувати, а також регулярно знайомитися із їх змінами, що розміщуються на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк».

25.03.2010 року ОСОБА_4 було видано кредитну карту «Універсальна», відповідно до тарифів, якої відповідач отримала кредит у розмірі 1500 гривень у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом, зобов'язання (неналежне виконання).

За матеріалами справи факт отримання кредитної картки та підписання анкети-заяви ОСОБА_4 не заперечувала , так само як і факт користування карткою, зняття з нею готівки, здійснення щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором приєднання (ст.634 ЦК України), умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, а лише виявляє своє волю на укладення цього договору на запропонованих умовах. У такий спосіб дотримується один із основоположних принципів - свободи договору.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви. Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 (три) роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. 258 ч. 2 п. 1 ЦК України).

Відповідно до ст. 267 ч. ч. 3,4 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із даним позовом ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду 04.05.2016 року.

Згідно розрахунку, складеного позивачем, ОСОБА_4 періодично сплачувала платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом, останній платіж ОСОБА_4 зробила 19.05.2014 року на суму 100 грн. в терміналі самообслуговування.

На підставі ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Розрахунок заборгованості та виписка з рахунку ОСОБА_4 свідчить про те, що відповідач періодично користувалась карткою, знімала з нею готівку, купувала товари, а також поповнювала рахунок, тим самим виконуючи умови кредитного договору.

На підставі наведеного, правомірними є висновки суду першої інстанції , що строки звернення до суду позивачем пропущені не були і відповідач ОСОБА_4, порушивши взяті на себе зобов'язання за договором, має сплатити ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за тілом кредиту, заборгованість по процентам за його користування, пеню та штрафи відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості, належним чином відповідачем не спростованого.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2016 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: