Справа № 378/1030/15-ц Головуючий у І інстанції Василенко О. М.
Провадження № 22-ц/780/1277/16 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 53 17.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Мережко М.В., Лівінського С.В.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Ставищенського житлово-комунального підприємства на рішення Таращанського районного суду Київської області від 18 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Ставищенського житлово-комунального підприємства, третя особа: ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник, уточнивши позовні вимоги, просили суд поновити його (позивача) на роботі на посаді лицювальник-плиточника IV розряду дільниці будівельної бригади Ставищенського житлово-комунального підприємства та стягнути з відповідача на його (позивача) користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.10.2015 року по 18.12.2015 року за 53 робочі дні в сумі 7503,74 грн. і витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн..

В обґрунтування заявленого позову позивач та його представник пояснили суду, що перший працював у відповідача на посаді лицювальник-плиточник IV розряду дільниці будівельної бригади, з 21.10.2002 року.

03.08.2015 року він був ознайомлений з повідомленням «Про попередження про наступне скорочення».

Відповідачем було направлено клопотання № 21 від 03.07.2015 року до профспілкового комітету первинної профспілкової організації Ставищенського ЖКП щодо надання згоди на проведення змін в організації виробництва шляхом скорочення посад штатних одиниць. Відповідно до листів профспілкового комітету № 30 від 31.07.2015 року та № 32 від 09.09.2015 року йому було відмовлено у скороченні посад штатних одиниць, у зв'язку з відсутністю на той час важкого матеріального стану у вказаному підприємстві та можливим паралічем у разі такого скорочення, роботи відповідних підрозділів підприємства.

Поряд з цим 03.08.2015 року відповідач направив клопотання № 30 аналогічного змісту до Київської обласної профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення, на що, також, отримав відмову у скороченні посад штатних одиниць, відповідно до постанови президії даної спілки № 2 від 18.09.2015 року.

Проте, незважаючи на відсутність згоди профспілкового комітету первинної профспілкової організації підприємства та обласної профспілкової організації на розірвання трудового договору з ним, 05.10.2015 року відповідач видав наказ № 166 про звільнення його з займаної посадив зв'язку з скороченням штату (чисельності) працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважають таке звільнення позивача незаконним, оскільки відповідач не отримав згоди профспілкового комітету на розірвання з ним трудового договору, а тому з відповідача підлягає стягненню і середній заробіток за час вимушеного прогулу, з розрахунку середньоденного розміру заробітної плати 141,58 грн. на день ухвалення судом рішення за 53 робочі дні в сумі 7503,74 грн. і витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив суду, що 23.10.2002 року наказом по підприємству за № 105-1 позивача було прийнято на роботу допоміжним працівником II розряду в будівельну бригаду Ставищенського ЖКП з 21.10.2002 року. Наказом № 75 від 30.07.2013 року він був переведений на посаду лицювальник-плиточник IV розряду даного підприємства.

В зв'язку із збитковістю підприємства, його адміністрацією було видано наказ від 01 липня 2015 року № 99 «Про оптимізацію штатної чисельності працівників» та зобов'язано керівників відділів, служб та виробничих дільниць надати пропозиції по оптимізації штатної чисельності ввірених підрозділів.

03.07.2015 року голові профспілкового комітету Ставищенського ЖКП, адміністрацією підприємства було направлено повідомлення № 21 про можливість звільнення (скорочення) чисельності посад з їх переліком. Проте, профком з порушенням п'ятнадцятиденного строку, передбаченого ч.1 ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» листом №30 від 31.07.2015 року, лише констатував відсутність тяжкого фінансового стану на підприємстві, оминувши наріжне питання - скорочення в ньому штатних одиниць. Рішенням створеної відповідачем відповідної комісієї (протокол її засідання №2) від 03.08.2015 року не визнано за позивачем переважного права на залишення на роботі при скороченні штатів.

03.08.2015 року відповідачем було видано накази №№ 119 та 123 «Про зміни в організації виробництва і праці» і «Про попередження про наступне скорочення» відповідно, а позивачеві тоді ж було вручено повідомлення про скорочення 05.10.2015 року посади лицювальника-плиточника IV розряду дільниці будівельної бригади з подальшим розірванням з ним трудового договору.

Цього ж дня відповідач звернувся до профспілкового комітету працівників Ставищенського ЖКП з клопотанням № 28 про надання згоди на проведення змін в організації виробництва і праці шляхом скорочення (посад) штатних одиниць дільниці будівельної бригади Ставищенського ЖКП, який листом № 32 від 09.09.2015 року необґрунтовано відмовив в наданні згоди на скорочення посад, в тому числі і посади позивача.

Поряд з цим залишились без реагування і аналогічні звернення відповідача - 03.08.2015 року, 05.08.2015 року та 04.09.2015 року до Київської обласної профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення, а представлена позивачем суду постанова її президії № 2 від 18.09.2015 року про результати розгляду клопотання адміністрації підприємства № 30 від 03.08.2015 року підприємству не була надана.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 18 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_2 на роботі у Ставищенському житлово-комунальному підприємстві на посаді лицювальника-плиточника IV розряду дільниці будівельної бригади.

Стягнуто із Ставищенського житлово-комунального підприємства на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 4409 грн. 44 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із Ставищенського житлово-комунального підприємства судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі у Ставищенському житлово-комунальному підприємстві на посаді лицювальника-плиточника IV розряду дільниці будівельної бригади.

Не погоджуючись із висновком, наведеним в рішенні, Ставищенське ЖКП подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити по справі нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач працював у Ставищенському житлово-комунальному підприємстві з 21.10.2002 року. Наказом № 75 від 30.07.2013 року він був переведений на посаду лицювальника-плиточника IV розряду дільниці будівельної бригади даного підприємства.

В зв'язку із збитковістю цього підприємства, відповідачем було видано наказ від 01 липня 2015 року № 99 «Про оптимізацію штатної чисельності працівників» та зобов'язано керівників відділів, служб та виробничих дільниць терміново надати пропозиції по оптимізації штатної чисельності ввірених підрозділів.

03.07.2015 року голові профспілкового комітету Ставищенського ЖКП відповідачем було направлено лист № 21 про можливість звільнення (скорочення) посад з їх переліком, в т.ч. і посади лицювальника-плиточника IV розряду дільниці будівельної бригади.

Первинна профспілкова організація Ставищенського житлово-комунального підприємства листом № 30 від 31.07.2015 року, розглянувши вказане вище звернення, констатувавши відсутність тяжкого фінансового стану на підприємстві, не погодила пропоноване відповідачем скорочення посад, вбачаючи в цьому фактичну розправу його адміністрації з непокірними працівниками.

Рішенням створеної відповідачем комісією для визначення переважного права на залишення на роботі (протокол її засідання № 2) від 03.08.2015 року не визнано за позивачем переважного права на залишення на роботі при скороченні штатів.

03.08.2015 року відповідачем було видано накази №№ 119 та 123 «Про зміни в організації виробництва і праці» і «Про попередження про наступне скорочення» відповідно, а позивачеві цього ж дня було вручено повідомлення про скорочення 05.10.2015 року посади лицювальника-плиточника IV розряду дільниці будівельної бригади з подальшим розірванням з ним трудового договору.

03.08.2015 року відповідач звернувся до первинної профспілкової організації Ставищенського житлово-комунального підприємства з клопотанням № 28 про надання згоди на проведення змін в організації виробництва і праці шляхом скорочення (посад) штатних одиниць дільниці будівельної бригади Ставищенського житлово-комунального підприємства.

Профспілкова організація листом № 32 від 09.09.2015 року повідомила відповідача про прийняте рішення відмовити у наданні згоди на проведення змін в організації виробництва Ставищенського житлово-комунального підприємства шляхом скорочення (посад) штатних одиниць, крім іншого, і дільниці будівельної бригади, обґрунтовуючи свою відмову порушенням відповідної процедури, передбаченої Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та Кодексом законів про працю та умисною спрямованістю скорочення посад які обіймають працівники, що займають виборні громадські посади в профспілковому комітеті підприємства, а саме скорочення унеможливить роботу відповідних структурних підрозділів підприємства.

Надана позивачем постанова президії Київської обласної профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення № 2 від 18.09.2015 року про результати розгляду клопотання відповідача № 30 від 03.08.2015 року щодо погодження проведення змін в організації виробництва Ставищенського житлово-комунального підприємства шляхом скорочення (посад) штатних одиниць не сприймається колегією суддів як доказ, оскільки факт її вручення відповідачеві не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

05.10.2015 року відповідачем видано наказ № 166 «Про звільнення з роботи в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, а саме скорочення штату (чисельності) працівників» у відповідності до якого позивача звільнено з посади лицювальника-плиточника IV розряду дільниці будівельної бригади, в зв'язку з скороченням штату (чисельності) працівників підприємства по п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України з розірванням трудового договору (останнім днем роботи вважати 5 жовтня 2015 року).

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Оскільки, відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського, і міськрайонного суду в трьохмісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права. А у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно ст. 225 КЗпП України, працівник може звернутися до комісії по трудових спорах у тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. А у спорах про виплату належної йому заробітної плати - без обмеження будь-яким строком.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у відповідності до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Ч. 3 ст. 235 КЗпП України передбачає, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За ч. 5 ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Ст. 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник,

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Аналогічний порядок міститься і у ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», якою передбачено, що у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі у триденний термін після його прийняття. У разі пропуску цього терміну вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору.

Відповідач звернувся до профспілкового органу лише для отримання згоди щодо проведення змін в організації виробництва і праці шляхом скорочення (посад) штатних одиниць дільниці будівельної бригади Ставищенського житлово-комунального підприємства.

Натомість, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку про те, що розірвання трудового договору з позивачем, всупереч вимогам закону, відповідачем не було погоджене.

Таким чином, колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність задоволення позову в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 06.10.2015 року по 18.12.2015 року за 52 робочі дні, виходячи з його середньоденного заробітку, згідно довідки № 81 від 12.10.2015 року, виданої Ставищенським ЖКП, в розмірі 4409 грн. 44 коп.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог в частині стягнення із відповідача 2000 грн. витрат на правову допомогу, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Натомість, в матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про те, що правова допомога була надана адвокатом або особою, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Колегією суддів не приймається до уваги посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не була надана належна оцінка Листа № 32 від 09.09.2015 року первинної профспілкової організації Ставищенського ЖКП про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору, який не було жодним чином аргументований та не містить посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівників.

Оскільки, даним Листом апелянт по справі звернувся до профспілкової організації для отримання згоди щодо проведення змін в організації виробництва і праці шляхом скорочення штатних одиниць, а не для надання згоди для розірвання трудового договору із позивачем з підстав, передбачених ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Ставищенського житлово-комунального підприємства відхилити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 18 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: