Справа № 541/1472/16-ц
Провадження №2/541/756/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 вересня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі головуючої судді - Куцин В. М.,

при секретарі - Борисенко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргорода справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, утримання дружини,

Встановив

ОСОБА_1 предявила до суду позов про стягнення аліментів на утримання дітей неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, та стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною сином ОСОБА_5 трирічного віку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 21.06.2014 року. Від шлюбу народилися діти, які перебувають на її утриманні. Оскільки, діти знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно їх матеріально не забезпечує, тому просила стягнути аліменти на утримання дітей.

Крім того вона перебуває на даний час у відпустці по догляду за дитиною та отримує соціальну допомогу в незначному розмірі, однак чоловік її не утримує, не забезпечує матеріально хоча працює і може надавати допомогу, тому просила стягнути аліменти на особисте утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі зазначеному в позові, оскільки їй достовірно відомо, що її чоловік, відповідач, по справі працює на одному з підприємств міста Миргорода, щомісячно отримує заробітну плату, однак назва підприємства їй невідома, інших утриманців не має. Також просила стягнути аліменти на своє утримання, до досягненню молодшим сином трирічного віку, оскільки коштів, які виплачуються їй державою на утримання дітей не в повній мірі вистачає навіть на забезпечення дітей. Разом з тим зазначала, що при вирішенні спору щодо розміру аліментів на особисте утримання не заперечуватиме проти рішення, яке буде ухвалене судом відповідно до вимог закону.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи на адресу суду не надходило (а.с.12,19).

Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України.

Заслухавши позивачку, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.2.ч.4 ст.84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання, дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 (а.с.3). Від шлюбу народилися діти: 16 січня 2015 року ОСОБА_3 та 27 січня 2016 року ОСОБА_4 (а.с.4,5), які перебувають на утриманні матері, що підтверджується довідкою житлово-будівельного кооперативу «Мрія» №86 від 21 червня 2016 року (а.с.6). Відповідач ОСОБА_2 працездатний, має можливість працювати та отримувати доходи, виходячи з тверджень позивача, які не спростовані відповідачем, має систематичний заробіток в розмірі до 3000 гривень щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 здійснює догляд за дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_5 проживає разом з матірю, не досяг трирічного віку (а.с.6).

Оскільки між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дітей вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і підлягають стягненню з ОСОБА_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 21 червня 2016 року, щомісячно, до повноліття найстаршої дитини.

Враховуючи, що відповідач працездатний, має можливість працювати і надавати матеріальну допомогу дружині в період до досягнення дитиною трирічного віку, будь-яких заперечень чи доказів, про неможливість ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу на утримання дружини не надав, вимоги про стягнення аліментів на особисте утримання ґрунтуються на законі, отже підлягають стягненню з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1 на її особисте утримання в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи з 21 червня 2016 року - моменту звернення позивача до суду до досягнення дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років 27 січня 2019 року, виходячи з положень ст.84 СК України, а заявлені позовні вимоги позивача в цій частині частковому задоволенню.

Виходячи з вимог ст. 367 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

В звязку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2, на користь Державного бюджету України 551 грн. 20 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.84, 180, 182, 183 СК України, ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст.10, 11, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 224-228, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уроженця м. Миргород Полтавської області проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 16 січня 2015 народження та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи з 21 червня 2016 року, щомісячно, до повноліття найстаршої дитини.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на її особисте утримання в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи з 21 червня 2016 року - моменту звернення позивача до суду до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років 27 січня 2019 року.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2, на користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору від сплати якого при зверненн і до суду був звільнений позивач.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з часу отримання копії рішення.

Рішення може бути апеляційно оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_6