Ухвала

іменем україни

05 вересня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У липні 2011 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 квітня 2008 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір № DNXRRJ01210067, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 528,75 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 лютого 2009 року. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 22 лютого 2011 року виникла заборгованість в розмірі 29 414 грн 03 коп., яку позивач поросив стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2016 року, у задоволенні позову - відмовлено. Стягнуто з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 5 129 грн 28 коп.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «ПриватБанк» просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212, 213 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочин між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі.

Частиною 2 статті 207 ЦК України, передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій, якщо він підписаний сторонами.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, вірно виходив із того, що відповідач не підписувала кредитний договір на підставі якого позивач просить стягнути на свою користь заборгованість, про що зокрема свідчить висновок № 5444/5445-15 комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів від 08 грудня 2015 року, яка була проведена у справі за клопотанням відповідача.

Доказів отримання відповідачем коштів згідно кредитного договору позивачем не надано.

ПАТ «КБ «ПриватБанк» не надав належних та допустимих доказів для спростування висновку експертів та не заявив клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, у разі незгоди з висновками проведеної експертизи.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ