ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7163/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.

за участю секретаря - Кубіва С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувсядо суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1. В спірній квартирі проживає позивач, його дружина - ОСОБА_4, син позивача - ОСОБА_5та зареєстрована відповідач, ОСОБА_3, яка в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється, не сплачуює комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі не має, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просив визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про визнання позову.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав

Судом встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_1 є позивач, ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 20.06.2008 року.

Відповідно до довідки Ф-3, виданої ОСББ «Сердолік» 25.08.2016 року за № 37/2016 в спірній квартирі зареєстровані власник - ОСОБА_2, дружина - ОСОБА_4, син - ОСОБА_2 та відповідач- ОСОБА_3 (а.с. 5).

Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_3 в зазначеній квартирі ніколи не проживала, про що вона сама зазначила в своїй заяві про визнання позову.

Таким чином, відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі, що на даний час належить позивачу на праві власності, порушуює його права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

Як зазначає ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст.319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.10, 11, 60, 79, 88, 169, 209, 213-215 ЦПК України, на підставі ст.317, 319, 361, 391, 405 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний номер відсутні)такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний номер відсутні) на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 грн. (п'ятсот п'ятдесят один) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА