Провадження №2/592/127/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Чернобая О.І.,

за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_1,

сторін, які брали участь у справі:

позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради, третя особа: ОСОБА_5 державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який обґрунтовують тим, що 26.07.2002 року померла ОСОБА_6, яка доводиться ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рідною бабусею, а ОСОБА_2 свекрухою. 20.04.2015 року помер ОСОБА_7, який доводиться ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рідним батьком, а ОСОБА_2 чоловіком. 06.08.1957 року між ОСОБА_6 та виконкомом ОСОБА_5 міської ради депутатів трудящихся було укладено договір № 452 про право на забудову та безстрокове користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: м.Суми, вул. Дарніна, буд. 16а, загальною площею 400 кв.м. для будівництва житлового одноповерхового будинку з надвірними будівлями. Рішенням ОСОБА_5 міської ради від 17.08.1957 року № 666 вул. Дарніна була перейменована на вул. Кутузова та змінено нумерацію домоволодіння з № 16а на № 10. ОСОБА_6 до 1965 року побудовано житловий будинок А-1, сарай «Ж», погріб п/г, п/г1, душ «Д», вбиральня «З», огорожі № 1-5. Однак за життя ОСОБА_6 не отримала правовстановлюючого документу на домоволодіння і право власності на вказаний житловий будинок не зареєструвала. За життя ОСОБА_6 на підставі рішення ОСОБА_5 міської ради народних депутатів від 21.04.1994 року № 185 отримала у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,04 га в м.Суми по вул. Кутузова, буд.10., але не отримала державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина за заповітом на домоволодіння за вказаною адресою, оскільки все належне їй майно вона заповіла своєму сину ОСОБА_7, який на час смерті ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем і є таким, що прийняв спадщину, проте спадкові права не оформив. В 2007 році ОСОБА_7 самочинно добудував в житловому будинку за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, 10 житлову прибудову «А1», прибудову, літ. «а1», прибудова літ. «а2», тамбур «а3», прибудова «а4». Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку, що була успадкована ним після смерті ОСОБА_6 Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 за законом першої черги є доньки померлого ОСОБА_3, ОСОБА_4 та дружина померлого ОСОБА_2 Вони прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7, оскільки постійно проживали з ним та були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Нотаріусом Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори за їх зверненням була заведена спадкова справа, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено, так як свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За таких обставин просять визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_4Ю, ОСОБА_3 право власності по 1/3 частині за кожним на домоволодіння за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, буд. 10, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» з житловими прибудовами літ. «А1-І», прибудова літ. «а», прибудова літ. «а1», прибудова літ. «а2», прибудова літ. «а3», прибудова літ. «а4», що складається з приміщень: коридору 1 площею 3,3 кв.м., коридору 2 площею 5,1 кв.м., кухні 3 площею 6,2 кв.м., коридору 4 площею 5,0 кв.м., житлової кімнати 5 площею 7,2 кв.м., житлової кімнати 7 площею 6,5 кв.м., житлової кімнати 8 площею 11,0 кв.м., житлової кімнати 9 площею 19,2 кв.м., санвузлу 10 площею 4,7 кв.м., кухні 11 площею 10,2 кв.м., коридору 12 площею 7,6 кв.м., житлової кімнати 13 площею 12,3 кв.м., житлової кімнати 14 площею 8,2 кв.м., житлової кімнати 15 площею 8,1 кв.м., тамбура І площею 2,0 кв.м., коридору ІІ площею 13,4 кв.м., кладової ІІІ площею 2,8 кв.м., коридору ІV площею 4,5 кв.м., кладової V площею 1,1 кв.м., кладової VI площею 3,8 кв.м., а всього загальною площею 114,6 кв.м., житловою площею 72,5 кв.м., підсобною площею 42,1 кв.м., площею приміщень не включених в загальну 27,6 кв.м. з надвірними будівлями: душ літ. «Д», вбиральня літ. «З», сарай літ. «Ж», огорожа № 1-5, розташовані за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, буд. 10 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 20.04.2015 року, що було успадковано ним за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої 26.07.2002 року та визнати право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування земельної ділянки, площею 0,04 га за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, буд. 10 по 1/3 частині за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 20.04.2015 року, яка була успадкована ним за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої 26.07.2002 року.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримали та просять їх задовольнити.

Представник відповідача повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, однак до суду не зявився. Згідно надісланих заперечень позов не визнали, оскільки відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК) до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. ОСОБА_7, як спадкодавець у встановленому законом порядку не набув права власності на спірну земельну ділянку. Рішення ОСОБА_5 міської ради народних депутатів не є правовстановлюючим документом на нерухоме майно. ОСОБА_7 за життя не зареєстрував належним чином право власності на житловий будинок. Під забудову спадкодавцю була виділена земельна ділянка, але ніяких доказів, що будівництво велось згідно з вимогами закону немає та після закінчення будівництва ніякої технічної документації на них не складав й у встановленому законом порядку вони не були прийняті в експлуатацію. Тому в задоволенні позову просять відмовити.

Представник Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак до суду не зявився, згідно надісланої заяви просить справу розглянути без участі їх представника.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.08.1957 року виконкомом ОСОБА_5 міської ради депутатів трудящихся на підставі договору № 452 було надано ОСОБА_6 право на забудову та безстрокове користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: м.Суми, вул. Дарніна, буд. 16а, загальною площею 400 кв.м. для будівництва житлового одноповерхового будинку з надвірними будівлями (а.с.22,23).

Рішенням ОСОБА_5 міської ради депутатів трудящих № 666 від 17.08.1967 року вул. Дарніна була перейменована на вул. Кутузова та змінено нумерацію домоволодіння з № 16а на № 10 (а.с.24).

На вказаній земельній ділянці ОСОБА_6 було побудовано житловий будинок А-1, сарай «Ж», погріб п/г, п/г1, душ «Д», вбиральню «З», огорожі № 1-5.

Однак, ОСОБА_6 не отримала правовстановлюючого документу на вказане домоволодіння і право власності на нього не зареєструвала, але виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень». Згідно з ЦК УРСР наявність за життя права власності у ОСОБА_6 на житловий будинок з господарськими будівлями не повязувалась з державною реєстрацією будинку з господарськими спорудами (а.с.28).

На підставі рішення ОСОБА_5 міської ради народних депутатів від 21.04.1994 року № 185 ОСОБА_6 отримала у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,04 га в м.Суми по вул. Кутузова, буд.10, але не отримала державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (а.с.59).

12.11.1990 року ОСОБА_6 склала заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок з надвірними, господарчими, побутовими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: м.Суми, вул.. Кутузова, буд. 10 заповіла своєму сину ОСОБА_7 (а.с.78).

Отже, після смерті ОСОБА_6, яка померла 26.07.2002 року відкрилася спадщина за заповітом на домоволодіння та земельну ділянку за вказаною адресою.

Відповідно до приписів ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

- якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

- якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_7, як спадкоємець за заповітом не звертався до нотаріусу у встановлений шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак був зареєстрованим та проживав на момент смерті з ОСОБА_6 за адресою: м.Суми по вул. Кутузова, буд.10 (а.с.80).

Після смерті спадкодавця, ОСОБА_7 продовжив проживати у вказаному домоволодінні та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_6, тому в силу ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину за заповітом на вказане домоволодіння та земельну ділянку за вищезазначеною адресою, але свідоцтво про право на спадщину не отримав.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, незалежно від оформлення ОСОБА_7 спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 спадщина належить йому.

В 2007 році ОСОБА_7 самочинно добудував в житловому будинку за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, буд. 10 житлову прибудову «А1», прибудову, літ. «а1», прибудову літ. «а2», тамбур «а3», прибудову «а4».

Наказом БТІ № 404 від 09.08.2012 року надано дозвіл на узаконення вищезазначених самочинних добудов, про що зазначено в плані присадибної ділянки згідно технічного паспорту на житловий будинок за адресою: м.Суми по вул. Кутузова, буд.10 (а.с.40)

Таким чином, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що будинок з господарськими будівлями по вул.Кутузова, буд. 10 в м.Суми не є обєктом самочинного будівництва.

Згідно експертного висновку будівельно-технічного дослідження № 829 від 11.11.2015 року приміщення в житловому будинку літ. «А-1» з житловими прибудовами літ. «А1-І», прибудовою літ. «а», прибудовою літ. «а1», прибудовою літ. «а2», прибудовою літ. «а3», прибудовою літ. «а4», з надвірними будівлями: душ літ. «Д», вбиральня літ. «З», сарай літ. «Ж», огорожа № 1-5 за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, буд. 10 відповідають державним будівельним нормам (а.с.38).

20.04.2015 року помер ОСОБА_7, який доводиться позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рідним батьком, а позивачці ОСОБА_2 чоловіком (а.с.77).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на домоволодіння за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, 10 та земельну ділянку за цією ж адресою.

На момент смерті ОСОБА_7 з ним за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, буд. 10 були зареєстровані та проживали позивачі ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_2, які є спадкоємцями першої черги (а.с.80).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, позивачі ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживали з спадкодавцем ОСОБА_7, за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, буд. 10, та не подавали заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються, такими, що прийняли спадщину після його смерті.

17.11.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 шляхом спільного проживання разом з спадкодавцем (а.с.76).

Однак, державним нотаріусом Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори ОСОБА_9 постановою від 20.11.2015 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_7, так як не було надано документів для вчинення нотаріальних дій, оскільки право власності на житловий будинок не зареєстровано в установленому законом порядку (а.с.58).

У звязку з тим, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом.

Згідно з ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відтак, визнання права власності за позивачами ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_2, як за спадкоємцями першої черги на спадкове майно померлого ОСОБА_7 в судовому порядку є винятковим способом захисту їх права, оскільки існують перешкоди для оформлення їх спадкових прав у нотаріальному порядку, а в інший спосіб, крім як в судовий, визнати за ними право власності на домоволодіння та земельну ділянку в порядку спадкування не можливо.

Враховуючи, що позивачі ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги та відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7, який за життя не оформив правовстановлюючих документів на домоволодіння за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, буд. 10, тому суд вважає визнати за позивачами право власності по 1/3 частині за кожним на вказане домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 20.04.2015 року, що було успадковано ним за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої 26.07.2002 року.

Крім того, з цих підстав підлягають задоволенню позовні вимоги позивачів про визнання за ними право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування земельної ділянки, площею 0,04 га за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, буд. 10 по 1/3 частині за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 20.04.2015 року, яка була успадкована ним за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої 26.07.2002 року.

Керуючись ст.ст. 3,10,60,88,212-215 ЦПК України, ст. 549 ЦК УРСР, ст.ст.392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 право власності по 1/3 частині за кожним на домоволодіння за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, буд. 10, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» з житловими прибудовами літ. «А1-І», прибудова літ. «а», прибудова літ. «а1», прибудова літ. «а2», прибудова літ. «а3», прибудова літ. «а4», що складається з приміщень: коридору 1 площею 3,3 кв.м., коридору 2 площею 5,1 кв.м., кухні 3 площею 6,2 кв.м., коридору 4 площею 5,0 кв.м., житлової кімнати 5 площею 7,2 кв.м., житлової кімнати 7 площею 6,5 кв.м., житлової кімнати 8 площею 11,0 кв.м., житлової кімнати 9 площею 19,2 кв.м., санвузлу 10 площею 4,7 кв.м., кухні 11 площею 10,2 кв.м., коридору 12 площею 7,6 кв.м., житлової кімнати 13 площею 12,3 кв.м., житлової кімнати 14 площею 8,2 кв.м., житлової кімнати 15 площею 8,1 кв.м., тамбура І площею 2,0 кв.м., коридору ІІ площею 13,4 кв.м., кладової ІІІ площею 2,8 кв.м., коридору ІV площею 4,5 кв.м., кладової V площею 1,1 кв.м., кладової VI площею 3,8 кв.м., а всього загальною площею 114,6 кв.м., житловою площею 72,5 кв.м., підсобною площею 42,1 кв.м., площею приміщень не включених в загальну 27,6 кв.м. з надвірними будівлями: душ літ. «Д», вбиральня літ. «З», сарай літ. «Ж», огорожа № 1-5, розташовані за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, буд. 10 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 20.04.2015 року, що було успадковано ним за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої 26.07.2002 року.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування земельної ділянки, площею 0,04 га за адресою: м.Суми, вул. Кутузова, буд. 10 по 1/3 частині за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 20.04.2015 року, яка була успадкована ним за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої 26.07.2002 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І. Чернобай