Провадження №2/523/4629/16
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2016 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Пепеляшков О.С., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

З позовною заявою до суду звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та просить стягнути борг за договором позики в розмірі 551 320 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, до позову має додаватися документ, що підтверджує сплату судового збору.

Проте подана позовна заява викладеним вимогам не відповідає.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону, судовий збір справляється у розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1.1) ч.2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати абз.3 ч.1 ст. 6 Закону.

Проте до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору не додано.

В позовній заяві міститься клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, з посиланням на майновий стан, проте жодного доказу вказаної обставини не зазначає.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі у звязку з відсутністю для цього будь-яких підстав.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог викладених у ст.119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 80, 119, 121, 293 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує пяти днів з дня отримання даної ухвали.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк не виконає зазначені вимоги, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала суду в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: