Справа № 521/2087/16-ц
Провадження № 2/521/2277/16
12 лютого 2016 року місто Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Целух А.П.,
при секретарі - Корнієнко Л.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадщину, -
ОСОБА_2 звернулась до суду зі позовом до ОСОБА_3, у якому просила усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2., посилаючись на наступні обставини. 30.04.2008 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, в вересні цього ж року син позивачки припинив шлюбні відносини з ОСОБА_6. Оскільки в вересні 2008 року позивачка поховала чоловіка, і дуже тяжко психологічно переживала цю втрату, у зв'язку із чим, її син переїхав жити до неї. У січні 2009 року ОСОБА_4 став скаржитись на дуже сильні болі у правій руці, він почав звертатися до різних спеціалістів, які діагностували ущемлення нерву, йому були призначені численні масажі, електропроцедури, він довгий час лікувався в клініці, але лікування не покращувало його стан, а навпаки з часом його праву руку паралізувало, він не міг самостійно себе обслуговувати, у зв'язку з чим, йому знадобився сторонній догляд. Про те, що сину необхідна допомога було добре відомо відповідачці, тому що вона працювала у одній компанії. На протязі 2009 року та початку 2010 року стан ОСОБА_4 різко погіршувався, а у 2010 році йому було діагностовано: «Картина об'ємного утворення верхньої долі правої легені( cancer), надключична вторинна лимфоденопатія справа, паталогичний перелом 1 ребра справа, вторинне ураження кісних структур (рак легенів)». Позичка за допомогою доньки, ОСОБА_7, разом з сином вимушені були переїхати у квартиру по вул..Єлісаветінській, це було обумовлено тим, що він потребував постійної присутності медичного догляду, так як йому робили постійні обезболюючи ін'єкції, масажі, крапельниці. Весь час хвороби у сина він потребував постійного догляду, якій йому надавала лише позивачка та медичні працівники. Відповідачка жодного разу не поцікавилась станом здоров'я чоловіка, ані подзвонила не зайшла, тобто своєю бездіяльністю фактично уникала обов'язку забезпечити підтримку та допомогу ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Позивачка за свої кошти організувала та провела поховання сина, відповідачка ніяких коштів на його поховання не давала. Після смерті сина відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги після його смерті стала позивачка та неповнолітня донька. Відповідачка ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори за спадщиною, на яку немає ніякого права. Таким чином позивачка змушена звернутися до суду з вище зазначеним позовом.
В судовому засіданні ОСОБА_2 та її адвокат позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, окрім того наполягали на постановлені заочного рішення.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, подала заяву про визнання позову.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідачки, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У відповідності зі ст. 224 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадщину підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України).
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, згідно Свідоцтва про смерть від 14.05.2016 року, актовий запис №813. Після його смерті відкрилась спадщина.
Відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30 квітня 2008 року, ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 в міському відділі реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 336.
Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.11.1996 року ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_4, про що зроблено відповідний запис відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси.
Згідно до стаття 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина- ОСОБА_3, дитина -ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати - ОСОБА_2
Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Згідно вимог ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.
За час життя спадкодавець заповіт не складав, порядок спадкування за законом не змінював.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживала із спадкодавцем однією сім'єю до часу відкриття спадщини та відноситься до спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4, про що свідчить довідка № 961 від 19.05.2011 року про склад сім'ю та реєстрації.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Позивачка надала суду довідки, які свідчать що покійний ОСОБА_4 у наслідок тяжкого захворювання перебував у стані, при якому за відсутності сторонньої допомоги його життєдіяльність перебувала у небезпеці (його діяльність чи бездіяльність могла нашкодити йому чи третім особам), відповідач будучи дружиною покійного знала про необхідність постійного нагляду та сторонньої допомоги, могла її надавати, проте ухилилась від надання такої допомоги, внаслідок чого з 2009 по 2011 роки її чоловік перебував під постійним наглядом та отримував необхідної допомоги від матері та сестри.
Відповідно до під п.3 п. 6. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Крім того вказані обставаини підтверджуються допитаними в судовому засіданні свідками: ОСОБА_11,ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,ОСОБА_15, ОСОБА_16, які показали, що ОСОБА_4 останні роки життя страждав на тяжки хвороби, знаходився у безпорадному стані, у зв'язку з чим потребував стороньої допомоги. Догляд та турботу за ОСОБА_4 здійснювали його матір ОСОБА_2, поряд з тим відповідач ОСОБА_3 усунулася від надання будь якої допомоги та турботи спадкодавцю.
Відповідачка надала до суду заяву про визнання позову, таким чином визнала факт знаходження спадкодавця у безпорадному стані внаслідок хвороб та факт ухилення від надання йому будь якої допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від ЗО травня 2008 року N 7 роз'яснив, що при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.
Оцінюючи вказані обставин, суд надходить висновку про те, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадщину підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 1223,1224,1258,1259,1261,1264,1267,1268,1270 ЦК України, п.п. 6, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р., ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174. 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадщину - задовольнити.
Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: А.П.Целух

12.02.16