Провадження № 2/344/4431/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 14.10.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. Дітей від даного шлюбу у подружжя немає.

Спільне життя не склалось через протилежні погляди на сімейне життя, психологічну несумісність, внаслідок чого в сім"ї відбувались постійні конфлікти. З лютого 2016 року сторони однією сім"єю не проживають, сімейних стосунків не підтримують, а тому шлюб існує формально. Примирення та збереження їхньої сім"ї є не можливим, оскільки, терпіти подальші образи та скандали зі сторони відповідача позивачка більше не взмозі, а тому просила шлюб розірвати, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив шлюб розірвати, зазначив, що примирення не можливе, що підтверджується письмовою заявою (а.с.12). Однак, заперечив щодо залишення позивачкою після розірвання шлюбу прізвища "ОСОБА_1".

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 виданого 14.10.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1585 (а.с.6).

Дітей від даного шлюбу у подружжя немає.

Позивачка стверджує, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Дані обставини в судовому засіданні підтвердив і відповідач, який проти розірвання шлюбу не заперечив, про що свідчить письмова заява (а.с.12).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 14.10.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1585 слід розірвати.

Позовна вимога позивачки про залишення при реєстрації розірвання шлюбу прізвища "ОСОБА_1" підлягає до задоволення, оскільки, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 виданого 14.10.2008 року позивачка змінила своє прізвище з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", а тому має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 14.10.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1585 - розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.