Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8235/16-ц
Провадження № 2/711/2382/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16 грудня 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 липня 2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №1436.

Вказує, що її дошлюбне прізвище Матвієнко. Від шлюбу вони дітей не мають. На протязі останнього часу сімейне життя між ними погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. ОСОБА_2 нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки.

Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у позивача та загалом в сімї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Крім того, вважає, що шлюб є формальним, оскільки особисті відносини уже тривалий час мають негативний характер та між ними відсутнє нормальне спілкування.

На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, оскільки відповідач декілька місяців тому покинув сімю та повідомив, що можливо повернеться жити до батьків, які знаходяться на тимчасово окупованій території Луганської області.

За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а примирення неможливе.

Також зазначила, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан її відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі.

На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати, а також після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище Матвієнко.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила строк для примирення не надавати. Також не заперечувала протии винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи рекомендованим листом, що відповідно до ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи.

Крім того, виклик в судове засідання відповідача, тобто ОСОБА_2, здійснювався шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження в Черкаській області газеті «Черкаський край» від 07 грудня 2016 року за №96-97 (20132-20133) та друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий курєр» від 10 грудня 2016 року за №233 (5853), згідно Розпорядження КМУ від 16 грудня 2015 року №1333-р «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2016 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи». Про причини неявки не повідомив та не скористався правом надання заперечень проти позову.

Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів.

Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

встановлено, що 23 липня 2015 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (ОСОБА_3 І-БК №288159), - сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №1436.

Від шлюбу сторони дітей не мають. Спору про поділ спільного майна між сторонами також немає.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 3, 8, 10, 11, 57-60, 79, 209, 212-215, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Матвієнко) ОСОБА_4, який зареєстровано 23 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1436.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище - Матвієнко.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_3