Справа № 462/3509/15 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/2835/16 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.,

секретаря: Іванової О.О.

з участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу кредитної спілки «КС Володар» на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваною ухвалою визнано мирову угоду, яка була укладена між сторонами спору.

Сторони визнали, що на час укладення мирової угоди заборгованість «КС Володар» перед ОСОБА_3 за порушення умов договору №ДВ-130.7 «Стандарт плюс» від 21.01.2014 року становить гривневу суму, еквівалентну 26356,93 доларам США і складається з сум: неповернутого внеску члена кредитної спілки, еквівалентному 17700 доларам США; відсотків за користування грошовими коштами, еквівалентним 2006,93 доларам США; майнової відповідальності боржника за порушення грошового зобов'язання (індекс інфляції і три проценти річних), еквівалентній 6650 доларам США.

Крім цього сторони погодили, що заборгованість буде виплачуватися боржником у національній валюті з 28.09.2015 року по 28.01.2016 року шляхом видачі готівкових коштів з каси або шляхом перерахування таких коштів на картковий рахунок ОСОБА_3 у такі строки: до 15.10.2015 року - еквівалент 4000 доларам США; до 28.10.2015 року - еквівалент 2600 доларам США; до 28.11.2015 року - еквівалент 6600 доларам США; до 28.12.2015 року - еквівалент 6600 доларам США; до 28.01.2016 року - еквівалент 6556,93 доларам США, згідно офіційного курсу НБУ на момент повернення грошових коштів .

Умовами мирової угоди погоджено, що у випадку часткового або повного невиконання кредитною спілкою «КС Володар» своїх зобов'язань кредитор має право додатково стягувати штрафні санкції за порушення зобов'язань: три проценти річних від простроченої суми; пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення; індекс інфляції за весь час прострочення, упущену вигоду, тощо.

Провадження у справі закрито.

Ухвалу оскаржила кредитна спілка «КС Володар». Просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на те, що мирова угода не відповідає інтересам відповідача, не ґрунтується на законі і тому підстав для її визнання суд не мав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача ОСОБА_2 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що 13.05.2015 року ОСОБА_3 звернулася до Залізничного районного суду м. Львова із позовом, яким просила стягнути з кредитної спілки «КС Володар» суму внеску члена спілки у розмірі 440352 грн., відсотки за користування грошовими коштами, неустойку і інші суми грошових коштів у зв'язку із порушенням боржником грошового зобов'язання, а всього 60044,21 грн.

30.09.2015 року ОСОБА_3 і представник кредитної спілки «КС Володар» Іваницький В.А., який діяв на підставі довіреності №29-1/05.15 від 29.05.2015 року, звернулися до суду із заявою про визнання мирової угоди. За умовами мирової угоди сторони визнали, що на час її укладення заборгованість «КС Володар» перед ОСОБА_3 за порушення умов договору №ДВ-130.7 «Стандарт плюс» від 21.01.2014 року становить гривневу суму, еквівалентну 26356,93 доларам США і складається з сум: неповернутого внеску члена кредитної спілки, еквівалентному 17700 доларам США; відсотків за користування грошовими коштами, еквівалентним 2006,93 доларам США; майнової відповідальності боржника за порушення грошового зобов'язання (індекс інфляції і три проценти річних), еквівалентній 6650 доларам США.

Крім цього сторони погодили, що заборгованість буде виплачуватися боржником у національній валюті з 28.09.2015 року по 28.01.2016 року шляхом видачі готівкових коштів з каси або шляхом перерахування таких коштів на картковий рахунок ОСОБА_3 у такі строки: до 15.10.2015 року - еквівалент 4000 доларам США; до 28.10.2015 року - еквівалент 2600 доларам США; до 28.11.2015 року - еквівалент 6600 доларам США; до 28.12.2015 року - еквівалент 6600 доларам США; до 28.01.2016 року - еквівалент 6556,93 доларам США, згідно офіційного курсу НБУ на момент повернення грошових коштів .

Умовами мирової угоди визначено, що у випадку часткового або повного невиконання кредитною спілкою «КС Володар» своїх зобов'язань кредитор має право додатково стягувати штрафні санкції за порушення зобов'язань: три проценти річних від простроченої суми; пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення; індекс інфляції за весь час прострочення, упущену вигоду, тощо.

І у заяві, і в тексті мирової угоди сторони зазначали, що наслідки визнання судом мирової угоди їм відомі. Просили провадження у справі закрити.

Статтею 175 ЦПК України визначено поняття мирової угоди і умови, за яких сторони можуть її укласти, а суд - визнати.

Частиною першою названої статті передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення (ч. 2 ст. 175 ЦПК).

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК, у разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Як убачається із ч. 5 цієї ж статті, закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Із умов мирової угоди випливає, що сторони спору дійшли згоди про врегулювання спору на основі взаємних поступок.

Доводи апеляційної скарги про те, що ця угода не відповідає інтересам боржника не може бути визнана обґрунтованою, так як суд не вправі оцінювати межі взаємних поступок сторін. Ця обставина є виключним суб'єктивним правом особи. При цьому слід зазначити, що визнаний відповідачем борг не виходить за межі позову.

Посилання апелянта на те, що на час постановлення оскаржуваної ухвали сума боргу за умовами мирової угоди, з урахуванням курсу валют, є більшою від позовних вимог, не спростовує законності мирової угоди.

Так, умови мирової угоди про визначення розміру заборгованості відповідають умовам договору №ДВ-130.7 «Стандарт плюс» від 21.01.2014 року про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок і його повернення. Такі операції прив'язані до курсу валют за відповідними формулами, які були застосовані під час дії договору і укладення мирової угоди.

Не ґрунтуються на нормах права доводи апеляційної скарги і про те, що грошове зобов'язання було виражене не в національній валюті.

Зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні (ч. 1 ст. 524 ЦК України).

Частиною другою цієї статті передбачено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема з умов договору №ДВ-130.7 «Стандарт плюс» від 21.01.2014 року та мирової угоди від 28.09.2015 року, зобов'язання сторін було виражене у грошовій одиниці України - гривні, разом із цим визначили його еквівалент в іноземній валюті.

Такі дії сторін відповідають чинному законодавству.

Отже, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті не свідчить про те, що саме зобов'язання виражене у іноземній валюті.

Як зазначалося вище, із заяви, і з тексту мирової угоди убачається, що сторонам було відомо про наслідки визнання мирової угоди і про закриття провадження у справі.

Таким чином, оскільки умови мирової угоди не суперечили закону, не порушували прав, свобод чи інтересів інших осіб, то підстав не визнавати мирову угоду суд першої інстанції не мав.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 312, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу кредитної спілки «КС Володар» відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: