г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3681/15-ц
Номер провадження 2-п/213/10/16
У Х В А Л А

про перегляд заочного рішення

30 серпня 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Макарової Т.Ю.

при секретарі Васильєвій Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 08.02.2016 року у цивільній справі №213/3681/15-ц, пр.№2/213/179/16 за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 08.02.2016 року, ухваленому у справі №213/3681/15-ц за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволені повністю. З відповідача ОСОБА_1 стягнуто на користь позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 0307/0608/88-133 від 09.06.2008 року у розмірі 220734 гривні 95 копійок, в тому числі: заборгованість за кредитом 207151 гривня 48 копійок, заборгованість за відсотками за користування кредитом 10685 гривень 75 копійок, пеня -2897 гривень 72 копійки; та на відшкодування сплаченого судового збору - 3311 гривень 03 копійки.

Відповідач ОСОБА_1 29.07.2016 року звернувся до суду з заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення, посилаючись на те, що він не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин.

Так, в порушення встановленого законом порядку, відповідач не отримав виклик завчасно. Це призвело до того, що відповідач не мав достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи. До того ж, у будь-якому випадку відповідач не зміг зявитись до суду у призначений день та час, оскільки хворів. Зазначені обставини підтверджується такими доказами, як паспорт на імя відповідача, показаннями свідків та довідкою про хворобу. Копії цих документів, як зазначає відповідач, будуть ним подані у судовому засіданні разом із заявою про допит свідків.

Крім того, відповідач в заяві зазначає посилання на докази, якими обґрунтовуватиме свої заперечення проти вимог позивача в разі подання заперечень. Так, на думку відповідача, такими є наступні обставини.

По-перше, умови договору не відповідають вимогам діючого законодавства, тому договір не є дійсним, а положення - є нікчемними. Так, ОСОБА_3 не виконав умову Закону України «Про захист прав споживачів» та не ознайомив його з орієнтовною сукупною вартістю кредиту.

По-друге, Банк умисно знехтував приписами Закону України «Про захист прав споживачів» та не ознайомив його з недоліками пропонованих схем кредитування, чим порушив вимоги даного Закону та навязав останньому вкрай невигідні умови кредитування. ОСОБА_3 ознайомив його із недоліками пропонованих систем кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту до укладення кредитного договору, то він би на укладення цього кредитного договору не погодився.

По-третє, у кредитному договорі не зазначено ані суму кредиту, ані детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача, тому, всупереч Закону України «Про захист прав споживачів» не містить суттєвих умов, а отже є недійсним.

По-четверте, умовами кредитного договору передбачено оплату за послугу, яка не передбачена вимогами діючого законодавства. Так, відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що кредитор має право на отримання оплати за надання та користування кредитом у вигляді відсотків. Але, Банк при укладенні Кредитного договору стягнув з позичальника за нібито таку послугу, як комісія за надання Кредиту. Така послуга не обумовлена діючим законодавством. Більш того, окрім сплати відсотків за надання кредиту ОСОБА_3 не мав права на отримання будь-якої оплати за надану послугу.

По-пяте, відповідач вважає, що всі вище зазначені негативні наслідки виникли з вини Кабінету Міністрів України та Національного банку України через нестабільну політичну ситуацію та міжнародну фінансову кризу, курс долара до гривні в продовж дії кредитного договору подорожчав у 5,5 рази. В свою чергу, це призвело до подорожання кредиту (кредитної послуги) аж на 500 %. При цьому, доходи позивача з моменту укладення кредитного договору і до теперішнього часу не збільшились. У звязку з цим, відповідач і не зміг виконувати свої зобовязання за кредитним договором. З викладеного випливає, що позичальник не виконав договірні зобовязання у повному обсязі не з власної вини, а з вини держави в особі Національного банку України та Кабінету Міністрів України. При цьому, сторона відповідача впевнена, що держава і ОСОБА_3 знали про можливі зміни курсу долара і про ризики пов'язані із цими змінами, але з метою власного збагачення умисно не застерегли позичальника.

По-шосте, суд вирішив справу без врахування норм матеріального права, що підлягали застосуванню до даних правовідносин, та не зясував всіх обставин справи, які можуть бути підтверджені поясненнями сторін, допитаних як свідків, показаннями свідків, та письмовими доказами, які відповідач міг би подати, в разі його участі у розгляді справи.

Відповідач ОСОБА_1 про день та час перегляду заочного рішення повідомлений своєчасно, в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляду його заяви про перегляд заочного рішення без його участі та довідку про відвідування лікаря 08.02.2016 року (а.с.90-91).

Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду заяви повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, надав письмові заперечення проти заяви та просить в її задоволенні відмовити.

Так, у письмових запереченнях позивач зауважує, що дана справа розглядалася в суді тривалий час: 23 жовтня 2015 року судом відкрито провадження та направлено на адресу відповідача копію ухвали із зазначенням дати слухання справи 03.11.2015р., слухання також призначалася в подальшому кілька разів. Відповідач мав час на ознайомлення із повісткою, матеріалами справи та на подання заперечень проти позову, однак цим правом не скористався. Доказів того, що страшна хвороба, яка позбавила боржника дієздатності на строк понад 3 місяці - боржником також не надано. А отже боржник свідомо не скористався своїм правом на участь в слуханні справи та надання заперечень.

В заяві про перегляд заочного рішення боржник не наводить жодних суттєвих обставин, котрі б належним чином стосувалися предмету спору, а саме заборгованості за кредитним договором. Відповідачем не надано жодних доказів стовно часткової або повної оплати заборгованості за кредитним договором, котра могла б змінити співвідношення суми заборгованості за кредитом та суми стягнутої за заочним рішенням. Вся заява про перегляд заочного рішення складається із типових, для затягування розгляду справи, тверджень про невідповідність кредитного договору вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів».

Однак, визнання кредитного договору недійсним - це по суті інший предмет спору. Відмінний від спору про стягнення заборгованості. Боржник завжди може звернутися до суду із окремою позовною заявою про визнання кредитного договору недійсним, та просити в рамках нового провадження зупинити виконання рішення про стягнення заборгованості. Більше того, у випадку встановлення обставини недійсності кредитного договору, ЦПК дозволяє переглянути рішення про стягнення заборгованості за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_3 вбачається з розрахунку заборгованості, боржник частково виконував умови кредитного договору, що додатково свідчить про прийняття ним його умов.

Більше того, відповідно до презумпції правомірності правочину, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору №0307/0608/88-133 та уклали його 09.06.2008 року. Тобто, на теперішній час, строк позовної давності, щодо визнання недійсним договору - сплинув.

Таким чином, боржник був ознайомлений із умовами зазначеного правочину більше 8 років і строк позовної давності щодо визнання кредитного договору недійсним боржником безповоротно пропущений.

ОСОБА_3 вбачається із матеріалів справи, кредитний договір боржником укладений із ВАТ „Сведбанк. Тобто сторонами в зазначених право чинах є ВАТ „Сведбанк та ОСОБА_1 ПАТ „Альфа-Банк не є стороною кредитного договору. Право вимоги за кредитним договором перейшло від ВАТ „Сведбанк до ПАТ „Альфа-Банк внаслідок укладання договору про відступлення права. Однак, самі сторони кредитного договору не змінювалися. Спірні правовідносини зазначені в заяві про перегляд заочного рішення стосуються виключно питань щодо волевиявлення та підписання ОСОБА_1 та ВАТ „Сведбанк кредитного договору у 2008 році, і не пов'язанні з питаннями виконання ними зобов'язань за наслідками укладення такого правочину. ВАТ „Сведбанк передало ПАТ „Альфа-Банк виключно право вимоги де певних боржників за їх майновими (грошовими) зобов'язаннями, і по цих правовідносинах належним відповідачем має бути саме ВАТ „Сведбанк, який є стороною осопрюваного правочину. Що додатково свідчить на користь того, що у випадку, якщо боржник вважає, що його право при укладанні кредитного договору порушене, він має право звернутися до суду із окремою позовною заявою, предметом спору за якою буде дійсність правочину, а не стягнення заборгованості.

Заява про перегляд заочного рішення цілком складається із доводів, що по суті є іншим предметом спору. Перегляд заочного рішення потягне за собою подання боржником зустрічного позову, котрий буде сприяти лише затягненню розгляду справи(а.с.86-88).

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ознайомившись з письмовими матеріалами справи, судом встановлено, що копія заочного рішення отримана відповідачем 21.07.2016 року (а.с.69). З заявою про перегляд заочного рішення відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду 29.07.2016 року, тобто в установлений ч.2 ст. 228 ЦПК України строк.

Судом встановлено, що зазначена справа розглядалася судом тривалий час.

Так, ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 23.10.2015 року відкрито провадження у цій справі та на адресу відповідача направлено копію зазначеної ухвали суду, та копією позовної заяви з додатками(а.с.36). Зазначені матеріали та повідомлення про розгляд справи на 23.12.2015 року відповідач ОСОБА_1 отримав 12.11.2015 року( а.с.40). В судове засідання, призначене на 23.12.2015 року відповідач не з,явився, в телефонному режимі повідомив суд, що з,явитися не може в зв,язку із занятістю на роботі, просив відкласти розгляд справи на іншу дату, в наступне судове засідання З,явиться обов,язково (а.с.43). Розгляд справи було повторно призначено на 08.02.2016 року о 09.30 год. Про дату розгляду справи 08.02.2016 року відповідач ОСОБА_1 був повідомлений своєчасно (а.с.47), мав час на ознайомлення з матеріалами справи та на подання заперечень проти позову, однак цим правом не скористався.

Але в судове засідання 08.02.2016 року відповідач повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, тому судом було оголошено про заочний розгляд справи, та справу розглянуто за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

30.08.2016 року відповідачем надана довідка ТОВ «Медиком» від 08.02.2016 року, про те, що 08.02.2016 року, в якій зазначено, що 08.02.2016 року ОСОБА_4 був на прийомі у лікаря- терапевта ТОВ «Медиком», та йому встановлено діагноз ОРВІ, рино-фаренгит (а.с.91). Що на думку суду, не є беззаперечним доводом поважності причини неявки в судове засідання, оскільки відповідач не був госпіталізований.

Обґрунтування необхідності скасування заочного рішення тим, що відповідач не міг реалізувати свої права в судовому засіданні та надати необхідні докази та заперечення, є безпідставним, оскільки викладені в заяві про перегляд заочного рішення обставини складаються із тверджень про невідповідність кредитного договору вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та доводів, що по суті є іншим предметом спору.

До того ж з матеріалів справи вбачається, що відповідач підписав кредитний договір 09.06.2008 року, погодився з його умовами. В подальшому, 28.12.2012 року відповідач підписав договір про внесення змін і доповнень №1 до вищезазначеного кредитного договору від 089.06.2008 року, та цими змінами, йому повідомлено, про укладання договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, яким відповідач повідомлений про зміну кредитора, та цей договір було підписано особисто відповідачем ОСОБА_1Г, що спростовує його твердження в заяві про необізнаність, щодо відступлення права вимоги за кредитним договором ПАТ «Альфа-Банку» (а.с.6-9).

Суд погоджується з письмовими запереченнями позивача, в тій частині, що відповідач не наводить жодних суттєвих обставин, котрі б належним чином стосувалися предмету спору, а саме заборгованості за кредитним договором, оскільки будь-яких доказів стовно часткової або повної оплати заборгованості за кредитним договором, котра могла б змінити співвідношення суми заборгованості за кредитом та суми стягнутої за заочним рішенням, відповідач не надав. Твердження відповідача, що йому нарахована сума за комісією, яка не передбачена договором, є безпідставним, оскільки в розрахунку заборгованості позиція «комісія» відсутня, а нараховувалась тільки пеня. ОСОБА_3 вбачається з розрахунку заборгованості, боржник частково виконував умови кредитного договору, що додатково свідчить про прийняття ним його умов.

З матеріалів же справи вбачається, що відповідач погоджувався з умовами договору на протязі 8 років, і тільки зараз зазначає що умови договору не відповідають вимогам закону, та цей договір є недійсним, що свідчить про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з позовом. Крім того, визнання кредитного договору недійсним - це по суті інший предмет спору. Відмінний від спору про стягнення заборгованості. Боржник завжди може звернутися до суду із окремою позовною заявою про визнання кредитного договору недійсним, та просити в рамках нового провадження зупинити виконання рішення про стягнення заборгованості. Більше того, у випадку встановлення обставини недійсності кредитного договору, ЦПК дозволяє переглянути рішення про стягнення заборгованості за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню за наявності 2-х умов: якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи Відповідач не зазначив та суду не надав.

Тому суд вважає, що рішення суду обґрунтоване, винесено з врахуванням інтересів обох сторін, на підставі наявних у справі доказів, а тому підстав для скасування заочного рішення суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Відповідача - ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 08.02.2016 року у цивільній справі №213/3681/15-ц за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Ця ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Розяснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя Т.Ю.Макарова