Справа №2-330/2008 25.11.2016
Провадження №22-ц/784/2674/16
У Х В А Л А

25 листопада 2016 року м. Миколаїв

Cуддя апеляційного суду Миколаївської області Лисенко П.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2009 року у справі за поданням начальника відділу Державної виконавчої служби Снігурівського РУЮ Миколаївської області про вирішення питання щодо тимчасового обмеження права виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 та вилучення його паспорту, по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Сведбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарда", ОСОБА_2, ОСОБА_1, Приватно-торгівельної виробничої фірми "Агроділо" про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2005 року Відкрите акціонерне товариство "Сведбанк" (далі ВАТ "Сведбанк") предявило до ТОВ "Гарда", ОСОБА_2, ОСОБА_1, Приватно-торгівельної ВФ "Агроділо" вищезазначений позов, в якому просило стягнути солідано з відповідачів заборгованість за кредитним договором № КЛ/07-05 від 23.03.2007 року в розмірі 622 517,10 гривень, накласти арешт на майно відповідачів в межах розміру заборгованості та звернути стягнення на врожай.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2008 року позовну заяву задоволено частково. З відповідачів на користь ВАТ "Сведбанк" у солідарному порядку стягнуто заборгованість у сумі 612 517,10 гривень, звернуто стягнення на врожай та стягнуто судові витрати.

Вказане рішення набрало законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувалося.

15 вересня 2008 року постановою головного державного виконавця були відкриті виконавчі провадження щодо примусового виконання зазначеного рішення.

16 січня 2009 року начальник ВДВС Снігурівського РУЮ ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документу, обґрунтовуючи подання посилався на Указ Президента України №261/2008 від 24 березня 2008 року «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів».

29 січня 2009 року ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області вказане подання задоволено частково, обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до виконання ним зобовязань по сплаті заборгованості на користь ВАТ «Сведбанк».

Не погодившись із зазначеною ухвалою, 02 березня 2009 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про апеляційне оскарження, проте ця ухвала не підлягала оскарженню в апеляційному порядку. Інших способів захисту свого права ОСОБА_1 не застосовував.

17 листопада 2016 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу від 29 січня 2009 року.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження названої ухвали, обґрунтовуючи тим, що він вже намагався в 2010 році її оскаржити, проте ухвала оскарженню не підлягала, а також ознайомитись з документами йому не вдалося, що стали підставою для винесення вказаної ухвали, та з повним текстом ознайомитися зміг лише 14 листопада 2016 року.

Апеляційна скарга разом зі справою направлені до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття по ній апеляційного провадження.

Проте, провадження по ній не може бути відкрите і вона підлягає залишенню без руху, оскільки згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначена ухвала була проголошена у судовому засіданні за участю тільки представника ВДВС Снігурівського РУЮ.

Копію цієї ухвали було направлено на адресу ОСОБА_1 відповідно до супровідного листа за вих. №1820 від 02.02.2009 року (а.с.94) та отримано особою за довіреністю 30 лютого 2009 року, про що свідчить зворотне повідомлення з підписом (а.с. 99).

Більш того, 02 березня 2009 року ОСОБА_1 подавав заяву на апеляційне оскарження цієї ж ухвали, тому про її наявність йому було відомо ще у 2009 році (а.с. 31).

Названі обставини спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що дізнався лише з рішення ППр «Бориспіль» від 25.10.2016 року «Про відмову в перетині державного кордону Україна», що вказаною ухвалою йому взагалі заборонено будь-який виїзд за межі України.

Апеляційну скаргу подано лише 17 листопада 2016 року, тобто с пропуском строку на апеляційне оскарження.

За такого вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском процесуального строку, передбаченого ЦПК України, і поважних причин для його поновлення немає, а тому апеляційну скаргу слід залишити без руху і надати особі, яка її подала, строк, для подачі нової заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску, з наданням доказів поважності.

Керуючись ст.ст. 121, 294, 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Визнати наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Снігурівського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2009 року неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на Снігурівського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2009 року - залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу, строк тридцять днів з дня отримання копії цієї ухвали для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення з зазначенням інших поважних причин пропуску строку з наданням доказів поважності.

Розяснити ОСОБА_1, що у випадку не виконання ним вказаного недоліку у зазначений суддею строк, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_4