Справа № 500/4431/16-ц
Провадження № 2/500/2591/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

17.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2482 від 28.10.1997 року, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами (що складає квартиру № 1 загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 30,3 кв.м.), мотивуючи тим, що 28.10.1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2482, який зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, всі умови якого виконані, з моменту укладення договору. Позивач відкрито володіє та користується житлом, проте фактично являючись власником житла, вона позбавлена можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, в звязку з чим змушена звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що 28 жовтня 1997 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2482, згідно якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що складає квартиру № 1 загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 30,3 кв.м., розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Болградська, 35. Укладений між сторонами договір зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 28.10.1997 року за № 2482. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п. 5 договору, в виконання умов укладеного договору ОСОБА_1 проведено реєстрацію договору, про що свідчить технічний паспорт на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Болградська, 35, згідно якого власником вищевказаного житлового будинку вказана ОСОБА_1 Протягом всього часу з моменту укладення договору позивач відкрито володіє та користується придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлена можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений.

Відповідно до довідки № 1331 від 26.08.2016 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Болградська, 35 в м. Ізмаїл Одеської області зареєстрована ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна № 2482 від 28.10.1997 року, посвідченого Одеською товарною біржею, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі № 15/130 від 05.12.1997 року.

Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, ст. ст. 47 ЦК УРСР (1963 року), суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2482 від 28 жовтня 1997 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами (що складає квартиру № 1 загальною площею 51, 5 кв.м., житловою площею 30,3 кв.м.), розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Болградська, 35.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3