Справа № 583/2314/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого Мовчан Н.В., за участі секретаря Шаміладзе В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

21.07.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 04.09.1993 уклав з відповідачкою шлюб, мають двох спільних дітей: повнолітню доньку та неповнолітнього сина. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Відповідачка одноосібно прийняла рішення та покинула сімю. Діти залишилися проживати з позивачем. В телефонному режимі ОСОБА_2 повідомила, що не бажає продовжувати спільне сімейне життя та повертатися в сімю, проживає з іншим чоловіком. На даний час сторони проживають окремо. Позивач вважає, що їх сімя розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачкою, що і стало причиною звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав повністю, та просив його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що зміст позовних вимог їй зрозуміло, проти задоволення позову не заперечує, але при виключній умові - проведення розірвання шлюбу у правовій площині. Підтвердила, що має з позивачем спільного неповнолітнього сина, 17.08.1999р.н., який знаходиться на утриманні як батька так і матері, але на її думку, факт наявності неповнолітньої дитини не є підставою зловживати положеннями ст. 110 ЦПК України. Мотивування та обґрунтування позовних вимог, як підстави для розірвання шлюбу є абсурдними, вигаданими та такими, які засновані на зловживанні процесуальним правом. Більша частина наведених обставин у позові не відповідає дійсності. Підтвердила, що вона покинула чоловіка в наслідку його неадекватної поведінки. З наведених обставин вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, або передати справу на розгляд іншого суду за місцем реєстрації, проживання, перебування відповідача.

Суд, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони 04 вересня 1993 року зареєстрували шлюб у Охтирському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №318, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 104417 від 19.05.2016. ( а.с.7)

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 17.08.1999р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БП №348788 від 04.10.1999.(а.с.8 )

Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Судом враховано, що відповідачка надала суперечливу заяву, в якій зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує, але просить відмовити в задоволенні позову. Доказів, на підтвердження обставин викладених в заяві, до суду не надала, клопотання про надання часу для примирення не заявила, підстав для надання часу на примирення із її заяви не вбачається.

Доводи ОСОБА_2 про передачу судової справи за підсудністю до іншого суду є безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти.

Відповідно до довідки від 08.08.2016 неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою вул. Енгельса (Калініна), 26, м. Охтирка. (а.с.17)

Доказів, які б спростовували даний факт, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК відповідачкою до суду не надано.

Таким чином, підстави для направлення справи на розгляд до суду за місцем проживання відповідача відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки, їх сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 60,88, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 вересня 1993 року в Охтирському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 318.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 06 вересня 2016року.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4