Справа № 555/2445/15-ц
Номер провадження 2/555/115/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

з участю позивача- Толстого В.Г.

представника позивача- адвоката ОСОБА_1

представника відповідача- Чернюшок В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Моквинської сільської Ради Березнівського району Рівненської області про встановлення факту проживання однією сім"єю із спадкодавцем не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт його проживання з листопада 2007 року по 02 жовтня 2015 року однією сімєю із ОСОБА_3, померлою 02 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю. Позивач пояснив, що проживав по сусідству із ОСОБА_3, яка було особою похилого віку . В зв"язку із вказаними обставинами, а також через те, що остання не мала рідні, позивач та його дружина протягом кількох років здійснював за ОСОБА_3 догляд, а саме : готували їжу, купували продукти харчування та ліки, доглядав за будинком , допомагав обробляти земельну ділянку. Вказує, що він з листопада 2007 року доглядав ОСОБА_3 як одиноку. Крім того, ОСОБА_3 неодноразово приходила до них , могла у них поїсти, досить часто допомагала у чомусь. Крім того, після смерті ОСОБА_3 він здійснював її поховання.

Представник відповідача - Моквинської сільської ради Березнівського району заявлені вимоги визнала, пояснила, що позивач та ОСОБА_3 проживали по сусідству, позивач та його дружина допомагали останній у веденні домашнього господарства, а вона також допомагала їм доглядати за дітьми , виконувати деяку хатню роботу.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що позивач купив будинок , який знаходиться біля будинку померлої ОСОБА_3 Він її доглядав- воду носив , дрова рубав, по господарству, город допомагали обробляти один одному , позивач добре до неї відносився.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача. Вона та позивач доглядали ОСОБА_3, постійно давали їй їсти і допомагали обробляти огород, коли у ОСОБА_3 була корова, то вони теж допомагали її доглядати, а також прали білизну ОСОБА_3, купували їй ліки, продукти харчування, вона їм довіряла. Як у неї не було продуктів, то вони їй давали, а часом вона давала гроші на продукти. Вони за свої гроші купували їй одяг. З 2007 року вони доглядали за ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що позивач разом з дружиною доглядали ОСОБА_3, приносили їй їжу, похоронили її. ОСОБА_3 була одружена з ОСОБА_7, і після смерті останнього залишилась проживати в будинку чоловіка ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що позивач та його дружина більше 5 років доглядали за ОСОБА_3- білили хату , приносили їй їсти , запрошували до себе поїсти. Також ОСОБА_5 забезпечували ОСОБА_3 картоплею, овочами, купували їй ліки. ОСОБА_3 любила дітей позивача.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_3 це його батька друга дружина. Позивач жив поблизу з ОСОБА_3, бо купив там хату. ОСОБА_3 приходила до ОСОБА_5, не може стверджувати що вони їй допомагали, ОСОБА_5 хотіли щоб ОСОБА_3 переписала на них хату. ОСОБА_5 ніякої участі у житті ОСОБА_3 не приймали.

Свідок ОСОБА_10 пояснила , що чоловік ОСОБА_3 помер у 2007 році , він з нею проживав 3 роки. Будинок оформили на ОСОБА_3 ОСОБА_5 доглядали за ОСОБА_3 , а остання часто доглядала дітей позивача. Сини чоловіка ОСОБА_3 до неї не приходили.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_3 була другою дружиною його батька. ОСОБА_2 з нею не проживав в одній хаті, а по сусідству, позивач не проживав однією сім"єю з ОСОБА_3

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, свідків, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Позивачем ставиться вимога про встановлення судом факту його проживання однією сімєю із померлою ОСОБА_3

ОСОБА_3 померла 02 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ГЮ № 176341 від 02 жовтня 2015 року. / а.с.3/.

Із витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 січня 2008 року встановлено, що ОСОБА_3 була власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 10 по вул. Надслучанській в с.Моквин Березнівського району Рівненської області ./ а.с.10/.

Довідка № 3330 від 30 листопада 2015 року, наявна в матеріалах справи на а.с. 7 доводить, що ОСОБА_3 була зареєстрована у вказаному житлі і проживала у цьому житловому будинку до своєї смерті.

Надана позивачем довідка № 1022 від 25 листопада 2015 року підтверджує, що позивач ОСОБА_2 надавав соціальні послуги одинокій ОСОБА_3 з 01.11.2007 року до 30.09.2015 року. / а.с. 6/.

В судовому засіданні із пояснень свідків достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 був сусідом померлої ОСОБА_3 і протягом декількох років до смерті останньої позивач здійснював за нею догляд .

Однак, суд не може вважати доведеним факт проживання позивача однією сімєю із ОСОБА_3 , приймаючи до уваги пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_10 , які пояснили, що приблизно з 2007 року позивач ОСОБА_2 та його дружина допомагали ОСОБА_3 : по господарству, по будинку. Свідки не заперечують, що ОСОБА_3 проживала у сусідньому будинку із позивачем та навідувалась до останнього час від часу. Як позивач так і його дружина вночі у померлої в помешканні жодного разу не бували. Суттєвим у поясненнях свідків є той факт, що свідки у довільних поясненнях вказували, що ОСОБА_3 як сусідка допомагала позивачу, ходила, як сусідка, допомагала його сім"ї, приходила, і уходила.

Тобто, у довільних поясненнях свідки не вказували на постійне проживання позивача із померлою сусідкою і не вказували не ца після запитань, які їм ставили учасники судового розгляду.

Також свідки не заперечували, що особисті речі як позивач , так і померла ОСОБА_3 зберігали по місцю свого власного проживання.

Таким чином, суд вважає доведеним факт догляду позивачем та його дружиною за особою похилого віку - ОСОБА_3 , яка була сусідкою останніх, при чому, ОСОБА_3 залишалась проживати у власному будинку, а позивач та його дружина доглядали за нею.

Встановлені обставини не можуть бути підтвердженням факту проживання цих осіб однією сімєю, оскільки, відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу сім"ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.

Таким чином, для визнання осіб сім"єю, окрім спільного проживання, необхідним є ведення спільного побуту та наявність у осіб певних прав та обовязків.

Позивачем не надано доказів на підтвердження ведення з померлою ОСОБА_3 спільного побуту.

Крім цього, відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» - громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов"язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Як встановлено в судовому засіданні позивач є власником житлового будинку № 2 по вул. Паркова в с.Моквин Березнівського району, де і зареєстрований з 09 серпня 2006 року по даний час .

Зазначені вище докази також спростовують твердження позивача щодо постійного його проживання з ОСОБА_3 , оскільки зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання є власне житло.

З огляду на наведені обставини, підстав для визнання факту проживання ОСОБА_2 однією сімєю із ОСОБА_3, на думку суду, немає, а тому у задоволенні позову слід відмовити .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 214, 215 ЦПК України, суд,-.

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Моквинської сільської Ради Березнівського району Рівненської області про встановлення факту проживання однією сім"єю із спадкодавцем ОСОБА_3 з листопада 2007 року по 02 жовтня 2015 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_12