Справа № 308/4801/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Боднар О.В. і Мацунича М.В.,

при секретарі: Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Закарпатського обласного управління на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 01 лютого 2016 р. за заявою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Закарпатського обласного управління про видачу оригіналу виконавчого листа і поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, -

в с т а н о в и л а :

18.01.16 р. публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», (надалі - Банк) звернулося у суд із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання і видачу оригіналу виконавчого листа.

На обґрунтування зазначало, що 14.02.14 р. Ужгородський міськрайонний суд ухвалив рішення про часткове задоволення позову Банку до ОСОБА_2 про виселення мешканців із житлового приміщення. 05.11.14 р. до канцелярії суду було подано клопотання про видачу оригіналу виконавчого листа на виконання цього рішення.

Однак, виконавчий лист дотепер не видано через пропуск строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, а рішення суду залишається не виконаним.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01.02.16 р. у задоволенні заяви відмовлено (а.с.16-17).

Апелянт просить скасувати цю ухвалу та передати вирішення питання до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий лист видано 30.01.15 р. і він знаходиться у матеріалах справи, однак відсутні будь-які докази про те, що заявник звертався до суду із проханням надати йому виконавчий лист і у цьому йому було відмовлено.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала - скасуванню із передачею питання на новий розгляд, із таких мотивів.

Відповідно до ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, виконавчі документи щодо виконання судових рішень можуть бути пред'явленні на виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом, та у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його ( ст. 24 Закону «Про виконавче провадження», ст.371 ЦПК).

Як видно з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14.02.14 р. позов Банку до ОСОБА_2 про виселення із житлового будинку задоволено. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 23.10.14 р. указане рішення залишено без змін.

06.11.14 р. Банк звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про видачу оригіналу виконавчого листа у цій справі (№ 308/4801/13-ц).

Суд першої інстанції встановив, що виконавчий лист видано 30.01.15 р., однак заявник не звертався до суду з проханням видачі такого та не надав доказів поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Однак суд першої інстанції не врахував, що при вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною заявою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони в кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Оскільки відмова в поновленні строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання тягне за собою фактичне невиконання рішення суду, то суд вирішуючи дане питання відповідно до практики Європейського суду повинен враховувати, що процесуальні обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Саме з урахуванням цього положення та доводів заявника не можна погодитись з висновком суду щодо відмови у задоволенні заяви Банку про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Оскільки питання про поновлення строку вирішує суд, який видав виконавчий документ, відповідно до п.3 ст. 312 ЦПК України оскаржену Банком ухвалу належить скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 370, 371 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Закарпатського обласного управління задовольнити.

2. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 01 лютого 2016 р. скасувати, а питання поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання передати до цього ж суду на новий розгляд.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: