Справа № 404/2431/15-ц
Номер провадження 2/404/79/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 який діє від себе та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про встановлення порядку користування жилим приміщенням, зустрічною позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити порядок користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 виділивши йому та малолітньому сину ОСОБА_2 жилу прохідну кімнату площею 16,9 кв.м., а відповідачам кімнату площею 12,2 кв.м. Підсобні приміщення квартири залишити в загальному користуванні - коридор, санвузол, кухню та балкон. Зобов'язати відповідачів не чинити йому та малолітньому сину ОСОБА_2 перешкоди у користуванні зазначеним приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно договору найму він є наймачем квартири АДРЕСА_1. В квартирі крім нього та його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ще зареєстрована та проживає ОСОБА_4, яка не є членом його сім'ї. Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.11.2013 р. шлюб між ним та ОСОБА_4 було розірвано. Відповідач ОСОБА_3 є його повнолітнім сином, який проживає у квартирі без реєстрації. Квартира має загальну житлову площу 41,8 кв.м. і складається з коридору 4,5 кв.м.; санвузла 2,0 кв.м.; кухні 6,2 кв.м.; кімнати 16,9 кв.м., яка має вихід на балкон та кімнати 12,2 кв.м. В серпні 2014 року ОСОБА_3 повернувся з навчання з м. Ірпінь Київської області та без його дозволу вселився у квартиру, викинув його ліжко з кімнати, площею 12,2 кв.м. в кімнату, площею 16,9 кв.м., а одяг та постільні речі на балкон та в одноособовому порядку залишив собі в користування та проживання кімнату площею 12,2 кв.м. в яку його не пускає. В результаті неправомірних дій ОСОБА_3, в кімнаті площею 16,9 кв.м. мешкає 3 особи: він, його малолітній син та ОСОБА_4, шлюб з якою розірвано. Враховуючи те, що він є наймачем квартири, з ним мешкає його малолітній син - ОСОБА_2, ОСОБА_4 не є членом його родини, є особою протилежної статті, їм повинна бути виділена жила кімната площею 16,9 кв.м., а відповідачам окрема кімната площею 12,2 кв.м., підсобні приміщення квартири залишити в загальному користуванні - два коридори, санвузол, кухню та балкон.

Відповідачі позов не визнали. Подали зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Просять визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловою квартирою АДРЕСА_2 та зняти його з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом зазначили, що вони набули права користування квартирою АДРЕСА_2 на підставі обмінного ордеру на житлове приміщення від 21.04.2005 р. № 9, як члени сім»ї наймача. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_1 припинив проживати у квартирі з власної ініціативи. На момент розгляду справи ОСОБА_1 вже створив нову сім»ю та вибув з квартири на проживання до нової дружини за іншою адресою. ОСОБА_1 у 2013 році вибув на інше місце проживання, тому втратив право на проживання в квартирі.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 надав уточнення до позовної заяви. Просить усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення в квартиру АДРЕСА_3; усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 зобов'язавши відповідачів, передати йому ключі від вхідних дверей квартири.; встановити порядок користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 виділивши йому та малолітньому сину ОСОБА_2 жилу прохідну кімнату площею 16,9 кв.м., а відповідачам кімнату площею 12,2 кв.м. Підсобні приміщення квартири залишити в загальному користуванні - коридор, санвузол, кухню та балкон; зобов'язати відповідачів не чинити йому та малолітньому сину ОСОБА_2 перешкоди у користуванні зазначеним приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили суд їх задовольнити, проти зустрічної позовної заяви заперечили в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що не уповноважував батька представляти його права та інтереси в суді. Позовні вимоги не підтримує, оскільки його права ніким і ніяким образом не порушуються.

Відповідач ОСОБА_3 та представники відповідачів в судовому засіданні вимоги зустрічної позовної заяви підтримали в повному обсязі, заперечили проти задоволення первісних позовних вимог.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою сторін по будинку. ОСОБА_1 постійно мешкав в АДРЕСА_4. 21.06.2015 р. відбувся конфлікт в сім»ї ОСОБА_1, свідком якого вона не була.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом сторін по будинку. 21.06.2015 р. він був свідком того як позивача не пустили до квартири. ОСОБА_3 та адвокат виштовхували позивача із квартири. ОСОБА_1 до 21.06.2015 р. постійно проживав в АДРЕСА_12

Свідок ОСОБА_8, мати позивача, в судовому засіданні пояснила, що до 21.06.2015 р. її син постійно проживав в АДРЕСА_12. 21.06.2015 р. її онук, ОСОБА_3, вигнав позивача із квартири. Речі йому не віддають. Зараз син мешкає у неї.

Свідок ОСОБА_9, сусідка сторін, в судовому засіданні пояснила, що в 20-х числах червня 2015 р. побачила, що у дворі будинку стоять ОСОБА_1, його мати, ОСОБА_3 та адвокат. Їй сказали, що ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_10 не пускає до квартири. Також зазначила, що ОСОБА_1 постійно проживав за даною адресою, бачила його кожний день, після 22.06.2015 р. не бачить. Позивач їй сказав, що в квартирі поміняли дверні замки. Коли позивач ще мешкав в квартирі якось запросив її до квартири і показав розкидані речі по коридору та його речі кинуті на балконі. На початку червня 2015 року ОСОБА_4 просила її дати свідчення про те, що позивач не мешкає в квартирі.

Свідок ОСОБА_11, сусідка сторін, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 останні 3-4 роки постійно мешкає в АДРЕСА_4. Влітку 2015 року позивача не пустити додому діти, приїжджала міліція. Зі слів інших мешканців знає, що речі позивача викидаються на балкон.

Свідок ОСОБА_12, сусідка сторін, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 років 10 постійно мешкає в АДРЕСА_4. Постійно щось робить у дворі будинку. В літку 2015 року, гуляючи з онуком у дворі, чула як позивач був обурений тим, що ОСОБА_3 та адвокат не пускають його до дому.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 постійно мешкає в АДРЕСА_4. Вони разом облаштовували двір будинку, висаджували дерева.

Свідок ОСОБА_14, двірник ЖЕО № 3, в судовому засіданні пояснила, що до літа 2015 року постійно бачила позивача у дворі будинку, після літа не бачить.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника, позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представників відповідачів, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про встановлення порядку користування жилим приміщенням підлягає частковому задоволенню, зустрічна позовна заява ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.10.1993 р. по 20.11.2013 р. (а.с.7).

Від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення № 444 виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 13.04.2005 року «Про обмін житлових приміщень у м. Кіровограді» дозволено обмін квартири АДРЕСА_5, з двох кімнат житловою площею 27,6 кв.м. ОСОБА_1, склад сім'ї чотири особи, на квартиру АДРЕСА_6 з двох кімнат житловою площею 29,1 кв.м. ОСОБА_8, склад сім'ї три особи (а.с.37).

Згідно ордеру на жиле приміщення № 09 (обмінний) від 21.04.2005 р. ОСОБА_1 з сім'єю із 4 осіб надано право зайняття в порядку обміну жилого приміщення житловою площею 29,1 кв.м., яка складається з 2 кімнат в ізольованій квартирі за адресою АДРЕСА_7. Ордер видано на підставі рішення виконавчого комітету міської ради народних депутатів від 13.04.2005 р. № 444 (а.с. 36).

Відповідно до довідки № 276 від 05.05.2015 р. виданої начальником КП «ЖЕО «№3» про те, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в м. Кіровограді АДРЕСА_8, склад сім'ї: колишня дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_2 (а.с. 29).

Відповідно до акту від 05.05.2015 р. ОСОБА_1 з кінця 2013 року не проживав за адресою: АДРЕСА_1 та його особистих речей в квартирі на час перевірки не знаходилось (а.с. 45).

Відповідно до довідки КП «ЖЕО» № 3 № 1162 від 24.04.2015 р. виданої ОСОБА_4, про те, що вона зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1, склад сім'ї: син ОСОБА_2, син ОСОБА_3 виписаний на навчання 27.09.2013 року (а.с. 46).

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на житло гарантується Конституцією України, зокрема ч. 3 ст. 47 встановлено що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством.

Статтею 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Частина 1 ст. 64 ЖК України передбачає, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

В судовому засіданні достовірно було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чинять перешкоди позивачу у користуванні квартирою АДРЕСА_1, позивач не може вільно потрапити до квартири в зв'язку з відсутністю ключей від дверей квартири і не проживає в ній, що підтверджується показами свідків, матеріалами перевірки ЄО.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення, зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні нею та надання ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про встановлення порядку користування квартирою суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі зареєстровано три особи, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які мають право там проживати. ОСОБА_3 в квартирі не зареєстрований, проте має право на проживання в квартирі. Згідно схематичного плану спірна квартира складається з двох кімнат які є прохідними, а саме кімнати площею 16, 9 та площею 12,2 кв. метри. Загальна площа квартири 41,8 кв. метри. Таким чином, на кожного члена сім'ї припадає по 7,28 кв. метри жилої площі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЖК України не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років.

Враховуючи те, що позивач просить встановити порядок користування квартирою, виділивши у користування відповідача ОСОБА_4 та дорослого сина ОСОБА_3, одну кімнату площею 12,2 кв. метри, суд вважає, що позовна вимога не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 32, 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Позивачем заявлена вимога про встановлення порядку користування квартирою від себе та в інтересах неповнолітнього сина.

Проте, враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_2 постійно проживає в квартирі як член сім'ї наймача квартири, його право користування житловим приміщенням у вказаній квартирі, станом на час розірвання шлюбу і припинення сімейних відносин сторін та на час розгляду справи, сторонами не заперечене і спір з цього питання відсутній, про що зазначив в судовому засіданні сам ОСОБА_2, представники відповідачів, тому суд вважає, що відповідачами не були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси неповнолітнього ОСОБА_2

Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України у випадку вибуття наймача і членів його сім'ї на постійне місце проживання в інший населений пункт чи в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.11 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони як сім'я отримали квартиру АДРЕСА_9, зареєстровані у ній. Квартиронаймачем є позивач ОСОБА_1, а відповідач ОСОБА_4 після розірвання шлюбу сторін має статус колишнього члена сім'ї квартиронаймача. ОСОБА_1 у спірній квартирі постійно та безперервно проживав до 21.06.2015 р., після виниклого 21.06.2015 р. конфлікту в спірній квартирі не проживає, в квартиру його не пускають, що підтверджується матеріалами перевірки ЄО та показами свідків (а.с. 140).

До наданого відповідачами акту про не проживання ОСОБА_1 з кінця 2013 року в АДРЕСА_10, відсутності його особистих речей в квартирі та проживання з новою сім»єю за іншою адресою, підписаного ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, суд відноситься критично (а.с. 45).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вказану норму процесуального права суд зобов'язаний використати ті докази, які були предметом дослідження в суді. Таким чином, суд не приймає в якості доказу наданий акт, оскільки особи, які його підписали не були допитані в суді в якості свідків, не попереджалися за завідомо неправдиві показання. Стороною відповідача клопотання щодо виклику та допиту даних осіб в якості свідків не заявлялось.

Відносно довідки КП «ЖЕО» № 3 № 1162 від 24.04.2015 р., поданої представником відповідача на підтвердження того, що ОСОБА_1 не проживає в АДРЕСА_1, а за даною адресою зареєстрована та проживає ОСОБА_4, склад сім'ї: син ОСОБА_2, син ОСОБА_3 виписаний на навчання 27.09.2013 року (а.с. 46) суд зазначає, що дана довідка не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 не проживає в даній квартирі та з якого часу. На спростування вищезазначеної довідки позивачем надано дві довідки КП ЖЕО № 3 від 05.05.2015 р. та 09.07.2015 р., згідно яких позивач зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 142-143).

Аналізуючи свідчення сторін, свідків, матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказані факти свідчать про те, що ОСОБА_1, в спірній квартирі до 21.06.2015 р. проживав постійно, після 21.06.2015 р. більше шести місяців не проживає з поважної причини, між сторонами склалися неприязні відносини, які привели до того, що позивач з 21.06.2015 р. не має можливості проживати в квартирі. Доказів того, що ОСОБА_1 обрав собі інше постійне місце проживання, відповідачами не надано.

За вказаного ОСОБА_1 не може бути визнаним таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням та знятий з реєстрації місця проживання, тому зустрічна позовна заява не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 який діє від себе та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про встановлення порядку користування жилим приміщенням задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_9.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 та передати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_11.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) по 243,60 грн. судового збору з кожного.

В решті позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда