№ провадження 2/646/144/2016
У Х В А Л А

06.09.16 року м. Харків

Червонозаводськийрайонний суд м. Харкова у складі:

головуючого: cудді Корекян Н.Р.,

при секретарі судового засідання: Біляєві М.О.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів дарування та визнання права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду, посилаючись на те, що з 14 травня 1969 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, ОСОБА_2 народився 02.09.1969року. Розпорядженням № 24 від 21 травня 1999 року органу приватизації ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було передано у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1. В 2000 році подружжям ОСОБА_7 було прийнято рішення щодо переїзду на постійне місце проживання до Англії, де проживав ОСОБА_2 . ОСОБА_7 залишився на Україні, при цьому подружжя домовилося, що він продає спірну квартиру та вилітає до своєї сім»ї в Англію. З цієї метою позивач видала чоловіку довіреність з правом продажу вищезазначеної квартири зі строком дії на три роки. В подальшому ОСОБА_7 став відкладати свій виїзд за кордон, а пізніше позивачка дізналася, що в нього є інша жінка і 19.05.2004 року у них народилася дитина. 19.12.2011року ОСОБА_7 помер, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1 / 2 частина спірної квартири. Однак коли позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено в цьому, оскільки спірна квартира в цілому належить відповідачці ОСОБА_3. Також з*ясовано, що 09 жовтня 2003 року між ОСОБА_3, яка діяла від імені позивачки на підставі доручення, та ОСОБА_7 було укладено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_7 1/ 2 частину квартири 10по пр.Гагаріна 52 м.Харкова. Позивачі вважають. що вказаний договір дарування є недійсним. 16 березня 2006 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_7 подарував ОСОБА_3 спірну квартиру. Позивачі вважають, що цей договір є недійсним. Враховуючи, що було порушено право власності позивачки на 1 / 2 частину спірної квартири, позивачі просили визнати договір дарування від 09 жовтня 2003 року недійсним, визнати договір дарування від 16.03.2006 року недійсним, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування ,визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Представник позивачів звернулася до суду з клопотанням про витребування інвентарної справи на оспорювань квартиру,розташовану за адресою:.Харків АДРЕСА_2, оскільки там містяться оригінали договорів дарування від 09.10.2003 року та від 16.03.2006 року .

Відповідно до п.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 137 ЦПК України у випадках коли у отриманні доказів у сторін яки приймають участь у справі маються у складнення, суд зобовязаний витребувати такі докази.

Витребувані судом докази надсилаються безпосередньодо суду.

Керуючись ч.1 ст. 137 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Витребувати у Комунального підприємства»Харківське міське бюро технічної інвентаризації» м.Харків м-н Павлівський, 4 інвентарну справу на квартиру, розташовану за адресою: .Харків, АДРЕСА_3 .

Попереди ти що згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України за неповідомлення суду про неможливість надати докази, а також за не направлення доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає виконанню до 23.09.2016 року.

Ухвала остаточна.

Суддя: Корекян Н.Р.