Справа № 266/3231/16-ц
Провадженя№ 2/266/1011/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2016 м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя у складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.,

за участю секретаря Широковой Г.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 26 червня 2012 року померла її тітка ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з садового будинку, що розташований по вул. Перша Слободка (Котовського), буд. № 74 у місті Маріуполі Донецької області, і яку її батько - ОСОБА_3 фактично прийняв, але належним чином не оформив. Після померлого 08 листопада 2015 року батька ОСОБА_3 залишилось фактично прийняте майно вищевказаний садовий будинок. Зазначений садовий будинок належав ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2001 року та рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 17 листопада 2010 року, згідно з яким за ОСОБА_2 визнано право власності на самочинно побудоване нерухоме майно - садовий будинок, але право власності на який ОСОБА_2 не зареєструвала в Маріупольському БТІ. Після смерті тітки ОСОБА_2, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщину, але отримала постанову про відмову, оскільки домоволодіння не було зареєстровано в БТІ м. Маріуполя. З метою захисту своїх прав, позивачка просить визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки це не порушує прав та інтересів інших осіб.

Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява в якій вона просить розглянути справу за її відсутності та наполягала на задоволенні позову.

Представник Маріупольської міської ради - ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Судом встановлено, що власником жилого будинку з належними до нього будівлями подвіря, що знаходиться в місті Маріуполі по вулиці Котовського, будинок номер 74, є ОСОБА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 3-11505 (а.с. 11).

Згідно рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 17 листопада 2010 року, за ОСОБА_2 визнано право власності на самочинно побудоване нерухоме майно: садовий будинок літ.А-1, навіс літ.Б-1, душ літ.В-1, уборну літ.Г-1, огорожу №1, розташоване на земельній ділянки № 74 по вулиці Котовського у місті Маріуполь (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-НО № 629728, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 померла 26 червня 2012 року, актовий запис № 503 (а.с. 9).

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.10.2012 р. № 0541/6067/2012, яке набрало законної сили, встановлений факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та яка померла 26 червня 2012 року є рідною сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14-15).

Як вбачається зі спадкової справи № 461/2012, заведеної після смерті ОСОБА_2, померлої 26 червня 2012 року, її рідний брат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувся з заявою про прийняття спадщини, а іншій спадкоємець ОСОБА_9 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис № 311, який зроблений у книзі реєстрації актів про народження 20 жовтня 1975 року РАЦС м. Апатіти, Зашеєковської с/ради, Мурманської області, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином ОСОБА_3 (а.с. 10).

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу І-НО № 015754, виданим 29.08.1998 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, ОСОБА_10 29.08.1998 року уклала шлюб з ОСОБА_11, після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_11 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-НО № 917377, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3, помер 08 листопада 2015 року, актовий запис № 967 (а.с. 8).

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 від 22.07.2016 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого, що знаходиться за адресою: м. Маріуполя, вул. Перша Слободка (Котовського), буд. № 74, після смерті її батька ОСОБА_3, оскільки права власності на зазначене майно не було зареєстровано у встановленому порядку (а.с. 27).

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня її відкриття, він не заявив про відмову від неї.

Між тим, відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, а тому вважає, що ОСОБА_1 має право звернутися до суду з вимогою про визнання свого права власності на вказане майно, оскільки вона у встановленому законом порядку звернулася за прийняттям спадщини, шляхом подання заяви в нотаріальну контору у встановлені законом строки, вступила в права спадкоємця.

На підставі викладеного, суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 15, 60, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1,право власності в порядку спадкування по закону після смерті ОСОБА_3, померлого 08 листопада 2015 року, на садовий будинок літ.А-1, що розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, по вул. Перша Слободка (Котовського), буд. № 74, загальною площею 50,4 кв.м., з надвірними будівлями навіс літ.Б-1, душ літ.В-1, вбиральня літ.Г-1, огорожа №1.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Курбанова Н. М.