Справа № 152/1367/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді Соколовської Т.О.
при секретарі Годованюк І.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
19.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06 грудня 1999 року. Від спільного проживання в шлюбі у них народилися донька Анастасія, 06 квітня 2001 року, сини ОСОБА_3, 27 червня 2004 року та Дмитро 10 січня 2006 року, які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні.
ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, чим ставить сімю у скрутне матеріальне становище.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, від неї поступила заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.14).
Відповідач ОСОБА_2 на виклик суду не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки 23.09.2016 року на 28.09.2016 року (а.с. 12-13). Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
За таких обставин, суд зі згоди позивача ОСОБА_1 ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 1999 року. Від спільного шлюбу мають троє дітей: доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1, синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та Дмитра ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4,5,6), які проживають біля позивача і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 1943 від 14.09.2016 року (а.с.7). Відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України.
Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.
Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Згідно із ст.ст. 180-184, 191 СК України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців не має і спроможний сплатити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19.09.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.
Таким чином, право неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту.
Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн.
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 10, 60, 79, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1, синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та Дмитра ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п'ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19 вересня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року в редакції Закону від 06.02.2003 року.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т.О. Соколовська