Справа № 720/1313/16-ц
Провадження № 2/720/693/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Факащук А.П.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення частки в спільній сумісній власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення частки в спільній сумісній власності подружжя, посилаючись на те, що під час подружнього життя за спільні кошти вона з відповідачем придбали спільне сумісне рухоме майно, а саме транспортні засоби автомобіль АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1, 1987 року випуску та трактор колісний UNIVERSAL 445-V 1987 року випуску, заводський номер 45039211, № двигуна 283835, свідоцтво АС 046105, номерний знак НОМЕР_2 , які були зареєстровані за відповідачем. Оскільки вказані транспортні засоби є неподільними та не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаних транспортних засобів та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що сторони 09 вересня 1979 року зареєстрували свій шлюб, під час якого придбали транспортні засоби, автомобіль АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1, 1987 року випуску та трактор колісний UNIVERSAL 445-V 1987 року випуску, заводський номер 45039211, № двигуна 283835, свідоцтво АС 046105, номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до довідки державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області № 10-11/360 від 06 липня 2016 року за ОСОБА_2 в Єдиному реєстрі для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів по Чернівецькій області зареєстровано трактор колісний UNIVERSAL 445-V 1987 року випуску, заводський номер 45039211, № двигуна 283835, свідоцтво АС 046105, номерний знак НОМЕР_2, дата реєстрації 08 червня 2010 року.

Згідно довідки центра надання послуг повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Герцаївського та Новоселицького районів № 7304 № 11/33 від 22 червня 2016 року вбачається, що автомобіль АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1, 1987 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_2.

З вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно ч.ч. 4-5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як роз'яснено у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч.ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що за змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Зважаючи на ту обставину, що вказані транспортні засоби належали подружжю ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності подружжя, то кожен з них мав рівні частки у вказаному майні, тобто по ? частці.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що вказані транспортні засоби є речами неподільними та не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, то суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, у звязку із чим позов підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 11, 15, 357, 365, 368, 375 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, суд керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 208-218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 ідеальну частку на автомобіль марки «АЗЛК-2140», державний номерний знак В5803ЧВ, 1987 року випуску та на колісний трактор марки «UNIVERSAL 445-V», 1987 року випуску, заводський номер 45039211, № двигуна 283835, свідоцтво АС046105, державний номерний знак 08113СЕ.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справ у виді сплаченого судового збору в сумі 551 гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: