провадження 2-з/201/270/2016
УХВАЛА

24 листопада 2016 року м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 вересня 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу та судових витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 23 листопада 2016 року до суду було подано заяву про забезпечення позову в якій він просить суд в межах позовних вимог накласти арешт на все нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_3 на праві власності, в тому числі, але не виключно: на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 20536619; м. Дніпропетровськ, вул. Барикадна, буд. 2, приміщення № 14, реєстраційний номер 3770110; м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 35 БАДРЕСА_2, реєстраційний номер 1; грошові кошти відповідача ОСОБА_3, що знаходяться на усіх поточних депозитних, карткових (крім зарплатних) рахунках, в тому числі на рахунках № 0284, № 0440, № 0199, відкриті в ПАТ «КБ «ПриватБанк» на імя ОСОБА_3, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа про стягнення суми боргу, що є значною, однак відповідач ухиляється від своїх зобовязань, а викання рішення суду за рахунок заробітної плати або за рахунок інших надходжень є утрудненим або взагалі неможливим, а тому виконання рішення можливо тільки за рахунок нерухомого майна, що належить відповідачу, однак за час розгляду справи він матиме можливість відчужити майно, що йому належить, передати його в заставу або іншим чином обтяжити, що унеможливить виконання рішення суду.

У частині 2 статті 151 ЦПК України вказано, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову в ній не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, який зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; не вказує інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ідентифікаційний номер фізичної особи та юридичних осіб (позивача), оскільки згідно ч. 3 ст. 210 ЦПК України якщо ухвала має силу виконавчого документа і підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень, така ухвала оформлюється з урахуванням вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», яким визначено вимоги до виконавчого документа (ухвала суду) та зазначено, що він повинний містити також індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), крім того до заяви не додано докази на які заявник посилається у своїй заяві, а саме: інформаційну довідку з державного реєстру речових прав.

Також слід зазначити, що заявник у своїй заяві не зазначає та не додає жодних відомостей відносно дійсної вартості майна на яке слід накласти арешт.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказану заяву повернути, оскільки вона була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та судових витрат.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя