У х в а л а

іменем україни

03 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., ДербенцевоїТ. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Вінницької обласної адміністрації, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань в Вінницькій області, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань в м. Вінниці, Вінницького спеціалізованого колективного підприємства № 26, Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області, прокуратури Вінницької області про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди, зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що у період виробничої практики у Вінницькому спеціалізованому колективному підприємстві № 26 він отримав травму, внаслідок якої йому було встановлено I групу інвалідності. 12 листопада 2014 року він звернувся до Вінницької облдержадміністрації із вимогою про забезпечення його путівкою до санаторію «Борисфен» на 45 діб, проте його заява була залишена без задоволення.

Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь середню вартість путівки зі строком лікування 45 діб за 2014 рік в розмірі 27 998 грн та на відшкодування моральної шкоди 14 616 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України від 23 вересня 1999 року

№ 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, потерпілому, який став інвалідом, періодично, але не рідше одного разу на три роки, а інвалідам I групи щорічно безоплатно за медичним висновком надається путівка для санаторно-курортного лікування; у разі самостійного придбання путівки її вартість компенсує Фонд соціального страхування від нещасних випадків у розмірі, встановленому правлінням Фонду.

Відмовляючи у задоволенні позову до Вінницької обласної адміністрації, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань в Вінницькій області, Вінницького спеціалізованого колективного підприємства № 26, Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області та прокуратури Вінницької області, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, правильно виходив із того, що оскільки спірні правовідносини виникли між ОСОБА_4 та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань в м. Вінниці, то вимоги до інших відповідачів є безпідставними.

Відмовляючи у задоволенні позову до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань в м. Вінниці, суди обґрунтовано виходили із того, що позивач не надав будь-яких доказів звернення до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань в м. Вінниці із заявою про надання йому путівки для санаторно-курортного лікування та доказів самостійного придбання ним такої путівки.

Вирішуючи спір по суті, суди правильно визначили Закон № 1105-XIV, який регулює спірні правовідносини, однак неправильно застосували норму права - ст. 42 цього Закону. Оскільки спірні правовідносини виникли у 2014 році, то вони регулюються приписами ст. 34 Закону № 1105-XIV у редакції, чинній на той момент. Окільки за змістом вказані норми є практично аналогічними, то неправильне застосування судами норми цього Закону не може бути підставою для скасування судових рішень, оскільки спір вирішено правильно.

Доводи касаційної скарги про неналежну судами оцінку наданих позивачем доказам - безпідставні, оскільки обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження у судах і висновки з цього приводу, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

Т. П. Дербенцева

О. П. Касьян