Справа № 500/2561/15-ц
Провадження № 2/500/679/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 рокуІзмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Смокіної Г.І.,

при секретарі - Рашковій Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі справу за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про скасування висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №01/21-967 від 27.04.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2, та просить скасувати висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №01/21-967 від 27.04.2015 року, мотивуючи тим, що у березні 2015 року у зв'язку з розглядом цивільної справи за її позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, нею була подана заява до відповідача про розгляд вищевказаного питання. 21.04.2015 року її разом з сином було викликано на засідання комісії та опитано з цього питання. На засіданні комісії ОСОБА_2 було запропоновано написати заяву про визначення порядку спілкування з сином. Питання щодо заяви ОСОБА_2 про визначення порядку спілкування батька із сином не розглядалося комісією, останній написав відповідну заяву після засідання комісії. Неповнолітнього ОСОБА_3 не питали, чи хоче він зустрічатися із батьком, не узгоджували графік зустрічей. Разом з цим 27.04.2015 року відповідач склав висновок №01/21-697 про участь у вихованні дитини та усуненні перешкод у спілкуванні з дитиною, яким визначено порядок спілкування батька з неповнолітнім ОСОБА_3 один раз на тиждень у суботу з 10:00 до 16:00. Оскільки думку дитини з питання участі батька у його вихованні не питали, вважає висновок необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що ані її, ані неповнолітнього ОСОБА_3 не питали щодо визначення порядку спілкування з батьком, не з'ясовувалось ані місце, ані день та час зустрічей. Питання про участь у спілкуванні з дитиною не вносилося до порядку денного засідання комісії від 21.04.2015 року, таке питання не розглядалося, відповідна заява написана ОСОБА_2 вже після засідання комісії, крім того, відсутні докази того, що нею чиняться перешкоди у спілкуванні батька з дитиною.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що дійсно на засіданні комісії за заявою позивача розглядалось питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, дитині ставили питання чи він бажає спілкуватися з батьком, проти чого останній не заперечував, батько також виявив бажання спілкуватися з дитиною, тому комісією було роз'яснено батькові про можливість звернення із відповідною заявою. Заяву про участь у спілкуванні було написано ОСОБА_2 після засідання комісії. Комісія вирішила надати батькові можливість спілкуватися з дитиною, рішення комісії було оголошено присутнім. Вважає, що висновок не порушує права позивача та дитини. Крім того, висновок носить рекомендаційний характер.

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами

України.

Згідно з ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач з 10.01.1998 року знаходилась з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про одруження від 10.01.1998 року серії НОМЕР_1 зареєстрованим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області (а.с.6). Згідно свідоцтву про розірвання шлюбу від 07.11.2001 року серії НОМЕР_2, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, шлюб між сторонами розірвано (а.с.7).

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджено свідоцтвом про народження від 12.12.2002 року серії НОМЕР_3, зареєстрованим відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області (а.с.8).

У березні 2015 року позивач звернулася до органу опіки та піклування із заявою про розгляд питання щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

21.04.2015 року вказане питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ізмаїльської міської ради за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3, що підтверджено витягом з протоколу № 4 (а.с.34).

Згідно порядку денного на засіданні комісії було винесено питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3

27.04.2015 року складено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про участь у вихованні дитини та усуненні перешкод у спілкуванні з неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, №01/21-697 (а.с.71), згідно якому розглянуто заяву ОСОБА_2 про участь у вихованні дитини та усуненні перешкод у спілкуванні з дитиною та вирішено визначити порядок спілкування батька, ОСОБА_2, із сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, один раз на тиждень у суботу з 10:00 до 16:00.

Як вбачається з витягу з протоколу №4 від 21.04.2015 року засідання комісії з питань захисту прав дитини Ізмаїльської міської ради, на порядку денному обговорювалось питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слухали інформацію начальника служби у справах дітей ОСОБА_4 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалено питання доцільності позбавлення батьківських прав розглянути на наступному засіданні комісії з питань захисту прав дітей, доручити службі у справах дітей Ізмаїльської міської ради підготувати висновок органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради та визначити порядок спілкування батьку ОСОБА_2 із сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, один раз на тиждень у суботу з 10:00 до 16:00.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось представником відповідача, заяву про визначення порядку спілкування з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, написано ОСОБА_2 21.04.2015 року після засідання комісії (а.с.17).

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.1 ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї.

Відповідно до вимог ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Згідно п.73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року №866, у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В якості обгрунтування висновку від 27.04.2015 року представником відповідача надано протокол бесіди з ОСОБА_2 від 20.04.2015 року з питання доцільності позбавлення його батьківських прав (а.с.73), згідно якому останній на позбавлення батьківських прав не згоден, останнім часом ОСОБА_1 перешкоджає його спілкуванню з сином.

Згідно показань допитаного в якості свідка неповнолітнього ОСОБА_3 питання визначення місця, дня та часу зустрічей із батьком на засіданні комісії йому не ставилися, із батьком не спілкується протягом майже 15 років, мати ніяких перешкод у спілкуванні з батьком не чинить.

Виходячи з встановлених обставин, питання участі у вихованні та усуненні перешкод у спілкуванні з дитиною у порядок денний комісії 21.04.2015 року не вносилося, думку позивача та дитини щодо визначення місця, дня та часу спілкування батька з дитиною не питали, висновок складено на підставі протоколу бесіди з батьком від 20.04.2015 року, яка проведена за заявою ОСОБА_1 про розгляд питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, заяву про визначення порядку спілкування з сином написано ОСОБА_2 після засідання комісії. Крім того, висновок про створення позивачем перешкод у спілкуванні батька з дитиною зроблено лише на підставі пояснень батька дитини.

Доказів того, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, не надано і в судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що орган опіки і піклування не дослідив об'єктивно в межах своїх повноважень всі обставини, що мають істотне значення для вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини, порушив встановлений законом порядок такого розгляду, надав висновок за відсутності достатніх матеріалів та врахування думки учасників засідання, зокрема неповнолітньої дитини, тому вважає, що вказаний висновок підлягає скасуванню.

З огляду на те, що визначення порядку участі у вихованні дитини та усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не є предметом спору в суді, суд вважає обраний позивачем спосіб захисту адекватним порушеному праву.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.19,158,171 СК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про скасування висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №01/21-967 від 27.04.2015 року - задовольнити.

Скасувати висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області про участь у вихованні дитини та усунення перешкод у спілкуванні з неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, №01/21-697 від 27.04.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г.І.Смокіна