АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/3465/2016 Головуючий у І інстанції Гаврилова О.В.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк " Гринчука СтаніславаДмитровича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи : Публічне акціонерне товариство " Укрсоцбанк ", ОСОБА_3 про скасування рішення третейського суду,

в с т а н о в и л а

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року заяву ОСОБА_2, учасники третейського розгляду: Публічне акціонерне товариство " Укрсоцбанк ", ОСОБА_3 про скасування рішення третейського суду - задоволено.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08.05.2015 року в справі № 1567/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк " до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасовано.

У апеляційній скарзі представник Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк " Гринчук С.Д. просить ухвалу суду скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ " Укрсоцбанк" Поліщук Ю.В., яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити з підстав , викладених у ній, представника ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на те, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 та скасовуючи рішення третейського суду, суд виходив з того, що відносини, що виникли між сторонами спору та були предметом розгляду в третейському суді, пов'язані з виконанням зобов'язань по кредитному договору, ОСОБА_6 є споживачем послуг банку в розумінні Закону "Про захист прав споживачів" і на час ухвалення рішення Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків від 08.05.2015 року діяла редакція Закону України "Про третейські суди", який містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), а тому справа , у якій було прийнято оскаржуване рішення третейського суду , у відповідності до п.14 ч.1 ст. 6 Закону України " Про третейські суди " не була підвідомча третейському суду..

Однак з таким висновком суду повністю погодитись не можна, з огляду на наступне.

Одним зі способів захисту прав суб'єктів цивільних правовідносин є звернення до третейських судів, що передбачено статтею 17 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди"( в редакції Закону від 03 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 липня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 . було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № ФО70567П відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 99 000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних та кінцевим строком повернення до 23 липня 2022 року.

До цього ж договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 1 від 11 квітня 2008 року, згідно з умовами якої внесено зміни про збільшення максимального ліміту заборгованості до 121975 доларів США, процентну ставку до 13,8 % річних та змінено графік погашення кредиту, а 1 жовтня 2008 року між ними, укладено Додаткову угоду № 2 , за умовами якої внесено зміни та збільшено максимальний ліміт заборгованості до 150 000 доларів США, змінено графік погашення.

6 липня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 3 до Договору кредиту, за умовами якої внесено зміни про збільшення максимального ліміту заборгованості до 160950, 86 доларів США та підвищено процентну ставку до 15 % річних і продовжено строк кредиту до 23 липня 2022 року , встановлено графік зниження максимального ліміту заборгованості.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту, 01 жовтня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки №02-23-Ф070567П-1624, за умовами якого остання зобов'язувалася перед Банком солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов'язань за договором кредиту , в тому числі повернення суми кредиту, сплати відсотків, а також можливих штрафних санкцій.

За змістом пункту 6.2 зазначеного договору в разі, якщо сторони не дійдуть згоди зі спірних питань шляхом переговорів, сторони, керуючись статтею 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт: серія НОМЕР_4, виданий Новокаховським МВ УМВС України у Херсонській області 16 грудня 1997 року, зареєстрованого у АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серія НОМЕР_3, виданий Новокаховським МВ УМВС України у Херсонській області 25 липня 1996 року, зареєстрованої у АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість по договору кредиту у сумі 2 363 745, 11 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт: серія НОМЕР_4, виданий Новокаховським МВ УМВС України у Херсонській області 16 грудня 1997 року, зареєстрованого у АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт: серія НОМЕР_3, виданий Новокаховським МВ УМВС України у Херсонській області 25 липня 1996 року, зареєстрованої у АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" третейський збір в сумі 24 037, 45 грн.( а.с. 17-20).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За частиною першою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

А тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки оспорювань рішення третейського суду ухвалено після внесення змін до Закону України «Про третейські суди», а ОСОБА_2 є споживачем послуг банку, спір виник щодо стягнення з нього заборгованості за кредитом, тому третейському суду в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 цього Закону така справа не підвідомча.

Саме з такого розуміння зазначених норм матеріального права виходив суд першої інстанції в частині задоволення заяви про скасування рішення третейського суду відносно ОСОБА_2

Висновки суду в цій частині ухвали відповідають вимогам закону та обставинам справи, а тому колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Разом з тим, скасовуючи рішення третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованості за кредитним договором та третейського збору, суд не звернув уваги, що у даному правовому спорі поручитель, ОСОБА_3 не є споживачем банківських послуг у розумінні Закону України " Про захист прав споживачів", а тому у суду були відсутні підстави до задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року в цій частині.

Виходячи з наведеного, ухвала суду в частині скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків в справі №1567/14 від 08 травня 2015 року за позовом ПАТ " Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ " Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором та третейського збору підлягає скасуванню та в цій частині необхідно відмовити у задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду.

Керуючись ст. 303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк " ГринчукаСтаніслава Дмитровича задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року в частині задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року в третейській справі № 1567/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту та третейського збору, скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволені заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором та третейського збору .

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: