Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2016 Справа №607/18695/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицай К.М.

за участю секретаря Григорусь О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

СТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх вимог зсилається на те, вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.02.2012 року, в якому у них народились діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Однак, у серпні 2015 року відповідач звернувся з позовом до суду про розірвання їх шлюбу, ухиляється від виконання батьківського обов'язку з приводу утримання та виховання дітей, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей з лютого 2015 року. Діти повністю знаходяться на її утриманні та на утриманні її батьків, тому просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у заяві та пояснила, що відповідач не проживає з ними однією сім'єю не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, 17.12.2015 року шлюб із відповідачем був розірваний згідно рішення суду. Позивач не працює, оскільки дітям ще немає чотирьох років, у службі зайнятості як безробітна не зареєстрована, не отримує жодного доходу. Вважає, що відповідач має достатній дохід, щоб мати змогу сплачувати аліменти у розмірі, який вказаний у позовних вимогах, оскільки він працював за межами України, в Республіці Іспанія, крім того, вказує, що у власності відповідача є нерухоме майно - дві квартири, у одній із яких вона на даний момент проживає з дітьми, гараж та нежитлове приміщення, земельний пай, від якого він отримує доходи. На даний час діти перебувають у бабусі і дідуся в селі. У зв'язку з вищенаведеним просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідач має нерегулярний дохід.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що їх шлюб з позивачем розірваний у грудні 2015 року, він з лютого 2015 року не підтримує шлюбні стосунки з позивачем, хоча проживають у одній кватирі із позивачем та їх дітьми. Вказує, що він у 2015 році виїхав за кордон на роботу, де перебував до березня 2016 року. Доводи позивача про те, що він не утримує дітей, він не визнає, вказуючи, що надавав кошти на утримання дітей позивачу, перебуваючи за кордоном, передавав продукти харчування та одяг дітям, на даний час теж купляє дітям продукти харчування, одяг, інші необхідні речі, оплачує комунальні послуги за квартиру, де проживають діти, водив дітей гуляти, однак позивач забрала дітей в село та не дозволяє з ними бачитись. Також, пояснив, що він переніс операцію та є інвалідом третьої групи, не працює, отримує соціальну допомогу у розмірі 1130 грн. та не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, вказавши, що правові підстави для стягнення аліментів з відповідача відсутні, оскільки відповідач надає матеріальне утримання дітям, діти проживають з ним у одній квартирі, він оплачує комунальні послуги, купує необхідні речі та продукти харчування, крім того, на даний час судом розглядається спір про визначення місця проживання дитини з батьком. Також, зазначив, що позивач отримує державну допомогу на дітей, однак не працює без поважних причин, та також має нести обов'язок по утриманню дітей.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 02.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 23 лютого 2012 року.

Від шлюбу у сторін є малолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17.12.20015 року було шлюб між сторонами розірвано. Даним рішенням суду встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків з 2013 року.

Згідно довідки ТОВ «Добродій» ЛТД від 23.11.2015 року, ОСОБА_4 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1, разом з нею проживають та зареєстровані: ОСОБА_6 - донька та ОСОБА_5 - донька.

Як вбачається з довідки № 94 від 19.11.2015 р., виданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом № 38 Тернопільської міської ради Тернопільської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсно відвідують ІІ молодшу групу № 1 Тернопільського дошкільного навчального закладу.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає АДРЕСА_1, не працює згідно запису у трудовій книжці № 1082307.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони проживають в одній квартирі, проте не підтримують сімейних стосунків, неповнолітні діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, а відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню малолітніх дітей, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин.

На підтвердження своїх заперечень про те, що відповідач надає дітям матеріальну допомогу, що має регулярний характер та забезпечує необхідними засобами до існування малолітніх дітей, відповідачем доказів не подано та судом не здобуто.

Доводи відповідача про те, що він в рахунок матеріального утримання дітей оплачує комунальні послуги у квартирі, де проживають діти, суд не бере до уваги, оскільки він є власником даної квартири та несе обов'язок по утриманню даного майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів судвраховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач та представник вказують на те, що відповідач працював за кордоном, має у власності нерухоме майно, та має достатній дохід, щоб сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Згідно позовних вимог позивач просять стягнути відповідача аліменти в сумі по 2500 грн. на дитину.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна подати докази, на які вона зсилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.04.2016 року, за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на 1/1 частку квартири по АДРЕСА_1; на 1/1 частку квартири по АДРЕСА_2 та гараж; 1/1 частку нежитлового приміщення свинарника в с. Острів Тернопільського району.

Крім того, у ОСОБА_2 у власності перебуває земельний пай площею 0,5 га на території Сосулівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області для товарного виробництва.

Згідно виписки з історії хвороби стаціонарного хворого № 4967825, виданої Університетською лікарнею (Барселона), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 був госпіталізований 07.01.2016 року з діагнозом: об'ємний утвір у лобово-тім'яній ділянці головного мозку справа. 18.01.2016 року проведено хірургічне втручання, а саме: видалення мозкової тканини. Дата виписки 22.01.2016 року.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_4 від 22.06.2016 року, вданого управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, йому призначено державну соціальну допомогу з 10.05.2016 року по 01.06.2017 року в розмірі 1130 грн.

Також, Листом управління соціальної політики Тернопільської міської ради № 3078/13.6 від 03.08.2016 року підтверджено, що ОСОБА_4 призначено допомогу при народженні дітей з 01.06.2012 по 30.06.2016 року в розмірі 2340,77 грн., та з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року в розмірі 1391,81 грн.; державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї з 01.03.2016 року по 31.08.2016 року в розмірі 1822,30 грн.

ОСОБА_4 на обліку як безробітна станом на 19.07.2016 року не перебуває, про що вказано у листі Тернопільського міського центру зайнятості від 19.07.2016 року.

Встановлено, що позивач отримує державну допомогу на дітей та допомогу малозабезпеченим сім'ям. Відповідач також отримує державну соціальну допомогу та є інвалідом ІІІ групи.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей, не надає їм регулярної матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча є працездатним.

Відповідачем не подано доказів щодо наявності на утриманні інших непрацездатних членів сім'ї (дітей, батьків пенсійного віку) та обставин, з яких він не може сплачувати аліменти на утримання дітей.

Поряд з тим, позивачем в судове засідання не подано та судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про отримання відповідачем нерегулярного, мінливого доходу та інших доходів, крім державної допомоги.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення права неповнолітніх дітей, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом слід стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у частці від його заробітку (доходу).

На підстві ч. ч.1,2 ст. 183 Сімейного кодесу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1496 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень.

Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дітей, стан здоров'я платника аліментів, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обов'язку батьків щодо утримання дітей, тому вважає, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 грудня 2015 року до досягнення дітьми повноліття, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 грудня 2015 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

У задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах належної до сплати суми аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий підпис К.М. Грицай

Згідно з оригіналом:

Суддя К.М. Грицай