Справа №498/481/16-ц
Провадження по справі №2/498/170/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Ткачук О.Л.

при секретарі судових засідань - Козачінській Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України в с.м.т. Велика Михайлівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2016 року, позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 25 січня 2006 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 07. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого позивачка просить після розірвання шлюбу залишити проживати разом з нею. Причиною розпаду сім'ї є різниця характерів подружжя. Шлюбні відносини фактично припинились з 16 квітня 2015 року.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить неповнолітнього сина залишити проживати разом з нею, а також відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3».

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає у повному обсязі, на розірвання шлюбу з ОСОБА_3 згоден. Просить розглянути справу за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 25 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлвського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 07.

Від спільного життя мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з квітня 2015 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу.

Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу відповідачка бажає відновити дошлюбне прізвище «ОСОБА_3», що підтверджується її письмовою заявою.

На підставі ч. 1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Враховуючи, що сторони дійшли згоди стосовно місця проживання дитини, суд вважає можливим залишити проживати неповнолітнього ОСОБА_5 з матір'ю.

Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь позивача ОСОБА_3

На підставі ч.1 ст.24, ст. 105 ч.3, 110, 112, 113, 115, ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 197 ч. 2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3) та ОСОБА_4, зареєстрований 25 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 07- розірвати.

Неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 відновити дошлюбне прізвище «ОСОБА_3».

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь ОСОБА_3.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати відділу ДРАЦС по Великомихайлівському району Великомихайлівського МРУЮ в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Ткачук