АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1223/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2531/16Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2016 року

за заявою ОСОБА_6 про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про зобов»язання знести самочинне незакінчене будівництво, відновити межі земельної ділянки, звільнити земельну ділянку та відшкодувати матеріальну та моральну шкоду,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Дорош А.І.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2016 року заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову - задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та будь-яких інших осіб негайно зупинити будівельно -монтажні роботи та заборонити їм проведення будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Стягувач: ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 39600 АДРЕСА_2.

Боржники: ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання: 39600, АДРЕСА_3.

ОСОБА_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце проживання: 39600, АДРЕСА_3.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, враховуючи наступне.

Задовольняючи заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову місцевий суд виходив з того, що невжиття таких заходів може утруднити виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 153 ЦПК, передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з врахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п., п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводяться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Отже, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що інститут забезпечення позову застосовується у цивільному процесі з метою забезпечення подальшого виконання судового рішення, як завершальної стадії судового процесу, у разі існування підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

На думку заявника необхідність вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується на тому, що відповідачі ігнорують ухвалу суду від 20 лютого 2015 року про заборону ОСОБА_5 та ОСОБА_7 самостійно або із залученням найманих працівників проводити подальші будівельні роботи на об'єкті незакінчене будівництво-реконструкція існуючого житлового будинку по АДРЕСА_3

У суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_3 посилається на те, що ОСОБА_5 має будівельний паспорт від 12.03 2016 р. на реконструкцію індивідуального житлового будинку з прибудовою додаткових приміщень за адресою АДРЕСА_3

Як вбачається із матеріалів, цей будівельний паспорт виданий у період апеляційного оскарження постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.02.2016 р., якою зобов»язано Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради видати ОСОБА_5 будівельний паспорт забудови земельної ділянки, тобто до набрання нею чинності, оскільки лише 28.04.2016 року апеляційна скарга Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради на вказану постанову суду від 08.02.2016 р. була повернути суддею Харківського апеляційного адміністративного суду у зв»язку з невиконанням ухвали про усунення недоліків апеляційної скарги.

Як встановлено колегією суддів і це вбачається із наданих матеріалів, сторони межують своїми земельними ділянками, фактично їх житлові будинки знаходяться на відстані одни від одного меншій ніж 1 м.

Доводи відповідача про те, що заборона проведення будь-яких робіт призведе до втрати майна, не заслуговують на увагу, оскільки розпочинаючи будівництво без відповідних дозволів, відповідач повинна була передбачати настання негативних наслідків.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності позивачем необхідності застосування заходів забезпечення позову у зв'язку з наявністю підстав подальшого утруднення виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 п.1, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

С У Д Д І :