Справа № 367/1948/16-ц
Провадження по справі № 4-с/367/16/2016
У Х В А Л А

Іменем України

07 вересня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.,

з участю секретаря Григорян Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 48764497,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із даною скаргою, посилаючись на те, що 27.01.2015 року Ірпінським міським судом Київської області у справі № 367/736/14-ц було винесено заочне рішення про стягнення з нього на користь Бучанської міської ради Київської області відновної вартості зелених насаджень на загальну суму 82 751,48 гривень. 02.12.2015 року ним було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження, датовану 18.09.2015 року ВП № 48764497, відповідно до якої державним виконавцем Собяніною О.В. ВДВС Бучанського МУЮ було відкрито виконавче провадження за виконавчим документом постановою № 367/736/14-ц, виданою 17.06.2015 року Ірпінським міським судом про стягнення з нього заборгованості в сумі 82 751,48 гривень на користь стягувача Бучанської міської ради Київської області. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.09.2015 року ВП № 48764497 йому надано строк для добровільного виконання рішення до 7 днів з дня отримання постанови; постанову про відкриття виконавчого провадження він отримав поштою 03.12.2015 року, тобто, строк для добровільного виконання рішення спливає 07.12.2015 року.

Заявник вказує, що відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові, однак йому було направлено державним виконавцем постанову про відкриття виконавчого провадження лише 30.11.2015 року, тобто, через більш ніж 2 місяці з моменту її винесення. Відповідно до ст. 27 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень починає здійснюватися на наступний день після спливу строку наданого для добровільного виконання рішення. 07.12.2015 року, тобто у межах строків, наданих державним виконавцем для добровільного виконання рішення ним повністю виконане вищевказане рішення, що підтверджується квитанцією ГУ Ощадбанку по м. Києву та області № 53 від 07.12.2015 року, про що ним було письмово повідомлено державного виконавця 09.12.2015 року, що підтверджується копією заяви про добровільне виконання рішення з відміткою про її отримання 09.12.2015 року.

Крім того, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29.01.2016 року у справі № 367/8681/15-ц, прийнятою за його скаргою на дії державного виконавця щодо арешту його майна, було встановлено, що ним добровільно виконано вищевказане рішення суду в строк встановлений у постанові державного виконавця.

Незважаючи на наявність вищевказаної ухвали суду 16.02.2016 року він отримав постанову, винесену головним державним виконавцем Бучанського МУЮ ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, згідно вказаної норми виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Проте, підстави для направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби відсутні, тому що ним повністю виконане рішення суду, що встановлено ухвалою від 29.01.2016 року Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/8681/15-ц. Отже, відповідач повністю ігнорує судові рішення, грубо порушуючи чинне законодавство України, що є підставою для адміністративної чи кримінальної відповідальності відповідача.

Такими діями та рішеннями державного виконавця незаконно порушено право заявника на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також гарантії забезпечення права власності, передбачені Конституцією та законодавством України.

Вказує, що відповідно до ч.3 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій у такому разі з боржника не стягуються. Отже постанова від 10.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження винесена незаконно та підлягає скасуванню, а виконавче провадження ВП № 48764497 щодо стягнення з нього заборгованості в сумі 82 751,48 гривень підлягає закінченню на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, тобто у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Заявник просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо направлення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 48764497 за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 10.02.2016 року, винесену у виконавчому провадженні № 48764497 про закінчення виконавчого провадження; зобовязати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_2 винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 48764497 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, тобто, у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2016 року у даній справі № 367/1948/16-ц за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 48764497 залишено без розгляду скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 48764497 в частині вимог про визнання неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Бучанського МУЮ ОСОБА_2 щодо направлення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 48764497 за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби

В звязку із викладеними обставинами заявник просив визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 10.02.2016 року, винесену у виконавчому провадженні № 48764497 про закінчення виконавчого провадження; зобовязати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_2 винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 48764497 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, тобто, у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримав, підтвердив обставини, викладені у скарзі, просив скаргу задовольнити.

Субєкт оскарження головний державний виконавець Бучанського МУЮ ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити заявнику ОСОБА_1 у задоволенні скарги повністю.

Представник стягувача Бучанської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд скарги у відсутності представника Бучанської міської ради Київської області та про результати розгляду справи просив повідомити Бучанську міську раду.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає скаргу такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що 17 червня 2015 року Ірпінським міським судом Київської області був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Бучанської міської ради Київської області заборгованості по сплаті коштів за відновну вартість зелених насаджень в розмірі 82 751,48 гривень.

Встановлено, що 18.09.2015 року державним виконавцем Собяніною О.В. відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 48764497 про примусове виконання постанови № 367/736/14-ц, виданої 17.06.2015 року Ірпінським міським судом про стягнення заборгованості в сумі 82 751,48 гривень з ОСОБА_1, стягувач Бучанська міська рада та постановлено боржнику добровільно виконати постанову у справі про адміністративне правопорушення в строк до 7 днів з дня отримання постави про відкриття.

Встановлено, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 січня 2016 року у справі № 367/8681/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні рішення та дії державного виконавця під час виконання судового рішення встановлено та підтверджено письмовими запереченнями на скаргу, що 18.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та у звязку з відсутністю поштових марок зазначена постанова була направлена простою кореспонденцією 30.09.2015 року, що є порушенням ч.1 ст. 31 Закону України Про виконавче провадження. 30.11.2015 року на адресу боржника було повторно направлено постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованою поштою, так як передбачено ч.1 ст. 31 ЗУ Про виконавче провадження; 01.12.2015 року виходом державного виконавця за місцем проживання боржника з метою перевірки виконання рішення суду було повторно залишено постанову про відкриття виконавчого провадження, а отже боржнику про відкриття виконавчого провадження стало відомо 01.12.2015 року, 07.12.2015 року боржником згідно квитанції було перераховано суму заборгованості, а отже добровільно виконано рішення в строк встановлений у постанові, а тому відсутні підстави для накладення арешту на усе майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. Даною ухвалою суду скаргу ОСОБА_1 на неправомірні рішення та дії державного виконавця під час виконання судового рішення задоволено, визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо накладення арешту на усе майно боржника у виконавчому провадженні № 48764497 ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження; визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 30.11.2015 року, винесену у виконавчому провадженні № 48764497 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Дана ухвала суду набрала законної сили 11.02.2016 року, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України ці обставини доказуванню не підлягають.

Також встановлено, що 10.02.2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_2 при примусовому виконанні постанови № 367/736/14-ц, виданої 17.06.2015 року Ірпінським міським судом про стягнення заборгованості в сумі 82 751,48 гривень з ОСОБА_1, стягувач Бучанська міська рада винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно якої державний виконавець, керуючись п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження постановив виконавче провадження закінчити.

У відповідності до ч.1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 6 ч. 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Оскільки в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що боржником ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження стало відомо 01.12.2015 року, 07.12.2015 року боржником згідно квитанції було перераховано суму заборгованості, а отже добровільно виконано рішення в строк встановлений у постанові, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження з підстав п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, як це зазначено державним виконавцем у постанові про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2016 року № 48764497.

У відповідності до п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За таких обставин суд вважає, що слід визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 10.02.2016 року, винесену у виконавчому провадженні № 48764497 про закінчення виконавчого провадження з підстав п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження та зобовязати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_2 винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 48764497 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, задовольнивши скаргу.

На підставі ст. ст. 8, 9, 11, 49, 82 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 10.02.2016 року, винесену у виконавчому провадженні № 48764497 про закінчення виконавчого провадження.

Зобовязати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_2 винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 48764497 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження.

Повний текст ухвали буде виготовлений протягом пяти днів з дня закінчення розгляду справи 12.09.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3