Справа № 127/8798/16-ц
Провадження № 2/127/3573/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві зазначено, що 20.05.2014 між ПАТ «ВТБ банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги №200514нв, відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обовязків за договором №194478 від 03.10.2008 року.

Заміна кредитора у зобовязаннях шляхом відступлення права вимоги була реалізована на підставі ст.ст.512-516 ЦК України.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

03.10.2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів №194478.

Відповідно до умов вищевказаного договору, ПАТ «ВТБ банк» надало відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 25 000 грн.

Згідно з умовами договору відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Первісний кредитор (ПАТ «ВТБ Банк») свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі, встановленому договором.

Станом на 19.04.2016 року відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 29541,14 грн., яка була передана банком, що підтверджується витягом з реєстру боржників.

Добровільно сплачувати борг відповідач відмовляється, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

В судове засідання відповідач не з»явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надійшли письмові заперечення від відповідача, згідно з якими він не визнає позовні вимоги в повному обсязі, оскільки позивач не надав доказів тогоо, що він є належним кредитором в зобовязанні, тому не має права на стягнення суми боргу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

20.05.2014 між ПАТ «ВТБ банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги №200514нв, відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обовязків за договором №194478 від 03.10.2008 року.

Заміна кредитора у зобовязаннях шляхом відступлення права вимоги була реалізована на підставі ст.512-516 ЦК України.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

03.10.2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів №194478.

Відповідно до умов вищевказаного договору, ПАТ «ВТБ банк» надало відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 25 000 грн.

Згідно з умовами договору, відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Первісний кредитор (ПАТ «ВТБ Банк») свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі, встановленому договором.

Станом на 19.04.2016 року відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 29541,14 грн., яка була передана банком, що підтверджується витягом з реєстру боржників.

Відповідач не визнає суму заборгованості 29541,14 грн., але контррозрахунку заборгованості суду не подав, свої заперечення проти позову належними та допустимими доказами суду не довів.

Згідно із статтями 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки згідно з кредитним договором №194478 від 03.10.2008 року ОСОБА_1 було отримано кредит. 20.05.2014 року між ПАТ «ВТБ банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги №200514нв, відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обовязків за договором №194478 від 03.10.2008 року.

Заміна кредитора у зобовязаннях шляхом відступлення права вимоги була реалізована на підставі ст.512-516 ЦК України. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Зобовязання відповідач не виконав, що підтверджується наданими позивачем доказами. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для задоволення позову.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» (04112, м. Київ, вул. Шамрила, 4-а, ) заборгованість за договором №194478 від 03.10.2008 року у розмірі 29541,14 грн. та у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1378 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання.

Суддя