Справа № 309/4624/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючої : Готра Т.Ю.,

суддів : Джуга С.Д., Ігнатюка Б.Ю.,

при секретарі : Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, 3-ї особи Хустської міської ради, про усунення перешкод,-

в с т а н о в и л а :

Відповідач ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку заочне рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2015 року, яким його зобов'язано усунути перешкоди у користуванні природною придорожньою канавою шляхом демонтажу цементного перекриття канави біля дворогосподарства по АДРЕСА_1 та приведення у попередній стан придорожньої канави, забезпечивши природній відтік атмосферних опадів та стічних вод.

В апеляційній скарзі просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовити.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_7 апеляційну скаргу не визнала, просила таку відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_1 та представник Хустської сільської ради у судове засідання не з»явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (під розписку), а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_7, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способи захисту прав на земельні ділянки передбачені статтею 152 Земельного кодексу України, згідно якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди не дійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є власниками дворогосподарств по АДРЕСА_2 а саме: ОСОБА_2 у АДРЕСА_2; ОСОБА_3 у АДРЕСА_3; ОСОБА_4 у АДРЕСА_4; ОСОБА_6 у АДРЕСА_5, та ОСОБА_5 у АДРЕСА_6, а також землекористувачами земельних ділянок, які прилягають з вулиці до їхніх домоволодінь.

Відповідач ОСОБА_1 є власником дворогосподарства АДРЕСА_1 та сусіднім землекористувачем з дворогосподарством АДРЕСА_2.

По АДРЕСА_2, мешканцями якої є позивачі, до АДРЕСА_1 пролягає придорожня природна канава, що забезпечувала відтік атмосферних опадів та стічних вод з вулиці, яку за власний кошт мешканцями вулиці було приведено у належний стан біля власних домоволодінь. Однак після цього відповідач ОСОБА_1 біля власного дворогосподарства АДРЕСА_1 перекрив природній шлях відтоку води з вулиці, зацементувавши канаву, і на неодноразові звернення позивачів усунути перешкоди в добровільному порядку, відмовився.

З листа заступника міського голови виконавчого комітету Хустської міської ради від 08.09.2014 року слідує, що комісія Хустської міської ради з виїздом на місце розглянула колективну заяву від 19.08.2014 року мешканців АДРЕСА_2 гр.ОСОБА_2 та інших щодо спірного питання з сусідом мешканцем АДРЕСА_1 ОСОБА_1 і встановила, що по АДРЕСА_2 є природна придорожня канава для відведення атмосферних опадів та стічних вод. Зі слів мешканців АДРЕСА_2 дана канава пролягала вздовж вулиці до АДРЕСА_1, чим забезпечувала відтік атмосферних опадів та стічних вод з вулиці. Гр.ОСОБА_1 біля власного дворогосподарства АДРЕСА_1 засипав та зацементував природну придорожню канаву, що є наслідком перекриття природного шляху відтоку води з вулиці.

Позивачі вважають, що такі дії відповідача можуть призвести до непередбачуваних наслідків, оскільки вода в канаві вже затримується, може вилитись на їхні дворогосподарства і пошкодити їхнє майно.

Отже матеріалами справи встановлено, що по АДРЕСА_2 є природна придорожня канава для відведення атмосферних опадів та стічних вод, яка пролягала вздовж вулиці до АДРЕСА_1, і забезпечувала відтік атмосферних опадів та стічних вод з вулиці, яку відповідач ОСОБА_1 біля власного дворогосподарства засипав та зацементував, що є наслідком перекриття природного шляху відтоку води з вулиці, чим позивачам створює перешкоди у її користуванні.

Відповідно до ч.1 ст.103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (зіткнення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Встановивши, що відповідач в добровільному порядку усунути перешкоди позивачам у користуванні вказаною природною придорожньою канавою не бажає, чим порушує їхні права, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні природною придорожньою канавою шляхом демонтажу цементного перекриття канави біля дворогосподарства по АДРЕСА_1 та приведення у попередній стан придорожньої канави, забезпечивши природній відтік атмосферних опадів та стічних вод.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.308 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга відповідача відхиленню, оскільки суд першої інстанції рішення ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права, і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :