У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Пріоритет» про стягнення заборгованості за кредитним договорами за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 5 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» (далі - ТОВ «Кей - Колект») звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 16 травня 2006 року в сумі 5 109 651 грн 74 коп.; стягнути солідарно з ОСОБА_4 та товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Пріоритет» (далі - ТОВ «Компанія Пріоритет») заборгованість за кредитним договором від 20 квітня 2007 року в сумі 3 253 331 грн 96 коп.; стягнути з відповідачів суму сплачено судового збору у розмірі 3 654 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16 травня 2006 року між ОСОБА_4 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», назву якого змінено на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримав грошові кошти в сумі 202 548 франків Швейцарії, та зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Крім того, 20 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в сумі 100 тис. доларів США і зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах визначених цим договором. З метою забезпечення виконання даного договору 20 квітня 2007 року між банком та ТОВ «Компанія Пріоритет» було укладено договір поруки, за яким поручитель зобов'язався перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_4 усіх його зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 20 квітня 2007 року.

13 лютого 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги заборгованості за зобов'язаннями, які виникли у ОСОБА_4 та ТОВ «Компанія Пріоритет» із кредитних договорів від 16 травня 2006 року, від 20 квітня 2007 року та договору поруки від 20 квітня 2007 року, ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект». Зазначав, що ОСОБА_4, у порушення вимог кредитних договорів від 16 травня 2006 року та від 20 квітня 2007 року, не виконував належним чином взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого станом на 17 березня 2015 року утворилась заборгованість: за кредитним договором від 16 травня 2006 року у розмірі 230 941,58 франків Швейцарії, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 5 109 651 грн 74 коп.; за кредитним договором від 20 квітня 2007 року у розмірі 145 428,44 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 3 253 331 грн 96 коп.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 5 жовтня 2015 року, у задоволенні позовних вимоги відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Кей - Колект», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суди, ухвалюючи рішення, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходили із того, що перебіг позовної давності для звернення ТОВ «Кей-Колект» до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного права за договорами про надання споживчого кредиту від 16 травня 2006 року та від 20 квітня 2007 року розпочався 2 листопада 2009 року, а закінчився 3 листопада 2012 року.

ПАТ «Укрсиббанк» було направлено на адресу відповідачів вимоги про повернення заборгованості, які ОСОБА_4 отримав 29 вересня 2009 року, а ТОВ «Компанія Пріоритет» - 30 вересня 2009 року, тобто ПАТ «Укрсиббанк» скористався своїм правом та змінив строк виконання основного зобов'язання ( ч. 2 ст. 1050 ЦК України), у тому числі й тієї частини позики, яка мала бути повернута у майбутньому).

Таким чином, суди дійшли вірного висновку про те, що з пред'явленням вимоги по виконання зобов'язання, відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, почався перебіг строку позовної давності.

8 лютого 2010 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ТОВ «Компанії пріоритет» про стягнення заборгованості за договорами, проте ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 1 листопада 2012 року вказаний позов залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

13 лютого 2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу, за яким право вимоги кредитної заборгованості за договором від 16 травня 2006 року та від 20 квітня 2007 року відступлено ТОВ «Кей-Колект», натомість з позовом останній звернувся 28 жовтня 2014 року.

Таким чином, ТОВ «Кей-Колект» пропустило строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, про застосування якого заявлено відповідачем відповідно до чч. 3, 4 ст. 267 ЦК України.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 5 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І.Журавель

С.П. Штелик