САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/2648/16-ц
Провадження № 2/206/730/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" серпня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Чинник М.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Розвитку" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 банк розвитку" про розірвання кредитного договору, встановлення суми до сплати поточної заборгованості, надання можливості сплачувати заборгованість рівними частинами,-

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з зазначеним позовом, Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 банк розвитку» посилається на те, що 03 липня 2012 року між банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № IСКGМСUI.37327.003, відповідно до якого банк зобов'язався протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити відповідачу кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. на рахунок № 6334, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач зобов'язався сплачувати щомісячний мінімальний платіж 10% від суми заборгованості до 25 числа за попередній місяць. Процентна ставка за користування кредитом складає 36% річних. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором. Проте відповідач належним чином умови кредитного договору не виконує. Станом на 21.03.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15008,40 грн., з яких: 7041,17 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 4446,50 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 3520,73 грн. - заборгованість за пенею. Вказані суми ПАТ «ОСОБА_2 банк розвитку» просить стягнути з відповідача на свою користь.

В свою чергу відповідач звернувся з зустрічною позовною заявою, в якій просив розірвати кредитний договір № IСКGМСUI.37327.003 від 03 липня 2012 року з дати винесення рішення по справі, залишити до сплати поточну заборгованість по тілу кредиту в сумі 7041,17 грн., надати йому можливість сплачувати поточну заборгованість по тілу кредиту у сумі 7041,17 грн. рівними частками, мотивуючи тим, що 03 липня 2012 року між ним та банком Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 банк розвитку» було укладено кредитний договір № IСКGМСUI.37327.003. Розмір його заборгованості за кредитом станом на 21.03.2016 року складає 15008,40 грн. Вважає, що відповідно до ст. 652 ЦК України у звязку з істотною зміною обставин, які виразилися в тому, що при укладанні договору він не міг припускати, що буде звільнений з роботи за скороченням штату і втратить можливість виконувати свої обовязки по договору, на теперішній час він працює на посаді інспектора з економічної безпеки та отримує оклад в розмірі мінімальної заробітної плати, а також у звязку з ліквідацією банку деякий проміжок часу неможливо було вносити грошові кошти для погашення кредиту. В нього не має можливості сплатити суму яку вимагає банк і вважає її непомірно великою. В нього є можливість по часткам сплатити поточну заборгованість по тілу кредиту в сумі 7041,17 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала та наполягала на його задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та зокрема пояснив, що дійсно має заборгованість перед банком, однак не згодний з нарахованими відсотками та пенею. Наполягав на задоволенні його зустрічного позову.

Суд, заслухав доводи відповідача та позивача за зустрічним позовом, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 03 липня 2012 року між ПАТ «ОСОБА_2 банк розвитку» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № IСКGМСUI. 37327.003, відповідно до якого банк зобов'язався протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити відповідачу кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. на рахунок № 6334, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Умовами вказаного договору передбачено, що банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Щомісячний мінімальний платіж по кредиту складає 10% від суми заборгованості та підлягає сплаті позичальником до 25 числа за попередній місяць (п. 2.2-2.5 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвоєної процентної ставки, що встановлена в п. 2.3.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу ОСОБА_3 кредит на умовах, визначених договором.

Проте позичальник ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 21.03.2016 року відповідач має прострочену заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7041,17 грн. та прострочену заборгованість за процентами в розмірі 4446,50 грн. Крім того, банком нарахована відповідачу пеня за порушення строків виконання зобов'язання в розмірі 3520,73 грн.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд вважає, що позов ПАТ «ОСОБА_2 банк розвитку» є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Таким чином, з відповідача на користь ПАТ «ОСОБА_2 банк розвитку» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № IСКGМСUI.37327.003 від 03.07.2012 року в загальному розмірі 15008,40 грн., з яких: 7041,17 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 4446,50 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 3520,73 грн. - заборгованість за пенею.

Що стосується зустрічної позовної заяви ОСОБА_3, то суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до змісту ст. 652 ЦК України розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за наявності всіх чотирьох обов'язкових умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після її виникнення при всій турботливості і обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, однією з обов'язкових умов для розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин є умова, за якою в момент укладення договору сторони повинні були виходити з того, що така зміна обставин не настане.

Таким чином, укладаючи кредитний договір, сторони взяли на себе певні ризики на випадок зміни їх матеріального стану та в момент укладання договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що не настане зміна їх матеріального становища, а зокрема, що позичальник ОСОБА_3 втратить роботу, або зміниться розмір його заробітку, тощо.

У звязку з чим, суд не вбачає підстав для розірвання кредитного договору у звязку з істотною зміною обставин.

Посилання ОСОБА_3, що він деякий час не знав рахунка для сплати заборгованості за кредитом, оскільки банк знаходиться в стадії ліквідації, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та не є підставою для розірвання договору.

Вимога позивача про залишення йому до сплати заборгованості по тілу кредиту в сумі 7041,17 грн. не обґрунтована, оскільки суд вже дійшов висновків, що ОСОБА_3 неналежно виконував умови договору, допустив прострочення сплати кредиту, внаслідок чого йому банком нараховані суми по сплаті процентів та пені.

Сам ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував, що має заборгованість перед банком по сплаті кредиту.

Умови договору, які передбачають нарахування відсотків та пені, ОСОБА_3 не оспорювались

Щодо вимоги про можливість сплачувати поточну заборгованість по тілу кредиту у сумі 7041,17 грн. рівними частинами, суд зазначає наступне, що це є фактично питанням визначення порядку виконання рішення суду. Суттєвих обставин, які б могли слугувати підставами для розстрочки виконання рішення відповідачем ОСОБА_3 наведено суду не було та доказів на їх підтвердження в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України надано не було.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 акціонерний банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 акціонерний банк" () заборгованість за Кредитним договором №ICKGMCUІ.37327.003 від 03.07.2012 року в розмірі 15008,40 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 банк розвитку" про розірвання кредитного договору, встановлення суми до сплати поточної заборгованості, надання можливості сплачувати заборгованість рівними частинами - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Зайченко