Справа № 367/2196/14 Головуючий у І інстанції Чернов Д.Є.
Провадження № 22-ц/780/699/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 16.02.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Іванової І.В.,

За участі секретаря: Яруна Я.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 на

рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 січня 2015 року у справі за позовом Прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави до Ірпінської міської ради, ОСОБА_26, ОСОБА_8, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_2, ОСОБА_40, ОСОБА_19, ОСОБА_27, ОСОБА_41, ОСОБА_7, ОСОБА_42, ОСОБА_30, ОСОБА_43, ОСОБА_28, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_20, ОСОБА_44, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_45, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_46, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_47, ОСОБА_18, ОСОБА_48, ОСОБА_14, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_21, ОСОБА_24 ОСОБА_51, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, треті особи: ПП «Геополісся», Управління Держземагентства в м. Ірпені Київської області про визнання недійсним та скасування рішень, визнання недійсними державних актів, визнання недійсними договорів, про право витребування з незаконного чужого володіння земельні ділянки, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року прокурор міста Ірпеня звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що перевіркою встановлено, що рішенням Ірпінської міської ради від 07.12.2007 року №1198-33-У «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання права на оренду земельних ділянок та дозволу на розробку технічної документації щодо складання договорів оренди» Обслуговуючому кооперативу «Житло-будівельний кооператив «Зелений гай» надано право оренди земельної ділянки площею 8,3920 га. в м. Ірпінь по вул. Луговій під котеджну забудову. На підставі зазначеного рішення між Ірпінською міською радою та ОК ЖБК «Зелений гай» 29 січня 2008 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,3920 га. в м. Ірпінь по вул. Лугова під котеджну забудову строком на 5 років та зареєстровано у Державному реєстрі земель 30.01.2008 року за № 09.

Рішенням Ірпінської міської ради № 4243-84-V від 03.03.2010 року «Про внесення змін в рішення Ірпінської міської ради від 16.06.2009 року № 3055-70-V «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в м. Ірпені по вул. Луговій» та рішення № 4554-88-V від 14.05.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян» затверджено вищезгадану технічну документацію із землеустрою та передано безкоштовно у власність земельні ділянки площами по 0,1 га кожна в м. Ірпінь для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд ОСОБА_26 по вул. Львівській 28-в, ОСОБА_32 по вул. Луговій 1-д, ОСОБА_34 по вул. Львівській 28-а, ОСОБА_36 по вул. Луговій 5-в, ОСОБА_37 по вул. Луговій 3-г, ОСОБА_39 по вул. Луговій 7-г, ОСОБА_2 по вул. Львівській 32-г, ОСОБА_40 по вул. Львівській 32-б, ОСОБА_19 по вул. Луговій 1-в, ОСОБА_52 по вул. Луговій 5, ОСОБА_7 по вул. Львівській 28-б, ОСОБА_42 по вул. Луговій 1-є, ОСОБА_43 по вул. Луговій 3-д, ОСОБА_15 по вул. Луговій 1-е, ОСОБА_11 по вул. Львівській 28-г, ОСОБА_3 по вул. Львівській 30-в, ОСОБА_12 по вул. Луговій 5-б, ОСОБА_20 по вул. Луговій 7, ОСОБА_44 по вул. Луговій 5-а, ОСОБА_13 по вул. Луговій 1-б, ОСОБА_6 по вул. Львівській 32-в, ОСОБА_45 по вул. Львівській 30, ОСОБА_5 по вул. Львівській 32, ОСОБА_46П по вул. Луговій 5-г, ОСОБА_10 по вул. Луговій 3-а, ОСОБА_9 по вул. Луговій 3, ОСОБА_16 по вул. Львівській 30-а, ОСОБА_17 по вул. Луговій 1, ОСОБА_18 по вул. Луговій 3-б, ОСОБА_48 по вул. Луговій 3-в, ОСОБА_49 по вул. Львівській 30-б, ОСОБА_21 по вул. Луговій 9, ОСОБА_22 по вул. Луговій 7-б, ОСОБА_23 по вул. Луговій 9-а, ОСОБА_24 по вул. Луговій 7-а, ОСОБА_25 по вул. Луговій 7-в.

На підставі вказаних рішень ради, відповідачам по справі видано державні акти на право власності на 36 земельних ділянок, загальною площею 3,6 га. Спірні земельні ділянки на даний час відчужені на підставі цивільно-правових угод, зокрема: договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 22.12.2011 року №6808, від 08.08.2012 року №2229, від 15.06.2012 року №3566, від 07.11.2012 року №961, від 01.12.2010 року №7137, від 22.12.2011 року №6804, від 07.08.2012 року №1226, від 24.09.2012 року №2623, від 06.08.2012 року №2189, від 27.08.2012 року №5267, від 28.12.2010 року №6534, від 17.03.2011 року №1244, від 28.12.2010 року №6537, від 18.03.2011 року №1280; договорів дарування земельних ділянок від 23.06.2012 року №3798, від 13.04.2011 року №295.

Оспорювані рішення ради були прийняті з грубими порушеннями чинного законодавства, оскільки земельні ділянки передані особам, які не є членами кооперативу та в їх користуванні не перебували земельні ділянки.

З урахуванням збільшення позовних вимог просив визнати незаконним та скасувати рішення Ірпінської міської ради № 4243-84-V від 03.03.2010 року «Про внесення змін в рішення Ірпінської міської ради від 16.06.2009 року № 3055-70-V «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в м. Ірпені по вул. Луговій»,

визнати незаконним та скасувати рішення Ірпінської міської ради № 3055-70-V від 16.06.2009 року «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в м. Ірпені по вул. Луговій»,

визнати незаконним та скасувати рішення Ірпінської міської ради № 4554-88-V від 14.05.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян»,

визнати недійсними державні акти на право власності на 36 земельних ділянок, загальною площею 3,6 га,

визнати недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок від 22.12.2011 року №6808, від 08.08.2012 року №2229, від 15.06.2012 року №3566, від 07.11.2012 року №961, від 01.12.2010 року №7137, від 22.12.2011 року №6804, від 07.08.2012 року №1226, від 24.09.2012 року №2623, від 06.08.2012 року №2189, від 27.08.2012 року №5267, від 28.12.2010 року №6534, від 17.03.2011 року №1244, від 28.12.2010 року №6537, від 18.03.2011 року №1280,

визнати недійсними договори дарування земельних ділянок від 23.06.2012 року №3798, від 13.04.2011 року №295,

витребувати з незаконного чужого володіння на користь територіальної громади м. Ірпінь в особі Ірпінської міської ради спірні земельні ділянки загальною площею 3,6 га, загальною вартістю 7350120,00 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06 січня 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Ірпінської міської ради № 4243-84-V від 03.03.2010 року «Про внесення змін в рішення Ірпінської міської ради від 16.06.2009 року № 3055-70-V «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в м. Ірпені по вул. Луговій»,

визнано незаконним та скасовано рішення Ірпінської міської ради № 3055-70-V від 16.06.2009 року «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в м. Ірпені по вул. Луговій»,

визнано незаконним та скасовано рішення Ірпінської міської ради № 4554-88-V від 14.05.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян», яким затверджено вищезгадану технічну документацію із землеустрою та передано безкоштовно у власність земельні ділянки площами по 0,1 га кожна в м. Ірпінь для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд ОСОБА_26 по вул. Львівській 28-в, ОСОБА_32 по вул. Луговій 1-д, ОСОБА_34 по вул. Львівській 28-а, ОСОБА_36 по вул. Луговій 5-в, ОСОБА_37 по вул. Луговій 3-г, ОСОБА_39 по вул. Луговій 7-г, ОСОБА_2 по вул. Львівській 32-г, ОСОБА_40 по вул. Львівській 32-б, ОСОБА_19 по вул. Луговій 1-в, ОСОБА_52 по вул. Луговій 5, ОСОБА_7 по вул. Львівській 28-б, ОСОБА_42 по вул. Луговій 1-є, ОСОБА_43 по вул. Луговій 3-д, ОСОБА_15 по вул. Луговій 1-е, ОСОБА_11 по вул. Львівській 28-г, ОСОБА_3 по вул. Львівській 30-в, ОСОБА_12 по вул. Луговій 5-б, ОСОБА_20 по вул. Луговій 7, ОСОБА_44 по вул. Луговій 5-а, ОСОБА_13 по вул. Луговій 1-б, ОСОБА_6 по вул. Львівській 32-в, ОСОБА_45 по вул. Львівській 30, ОСОБА_5 по вул. Львівській 32, ОСОБА_46П по вул. Луговій 5-г, ОСОБА_10 по вул. Луговій 3-а, ОСОБА_9 по вул. Луговій 3, ОСОБА_16 по вул. Львівській 30-а, ОСОБА_17 по вул. Луговій 1, ОСОБА_18 по вул. Луговій 3-б, ОСОБА_48 по вул. Луговій 3-в, ОСОБА_49 по вул. Львівській 30-б, ОСОБА_21 по вул. Луговій 9, ОСОБА_22 по вул. Луговій 7-б, ОСОБА_23 по вул. Луговій 9-а, ОСОБА_24 по вул. Луговій 7-а, ОСОБА_25 по вул. Луговій 7-в,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041294 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_26 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_8 та скасовано його реєстрацію, визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041307 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_32, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_33 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041292 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_34М.з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_35 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041284 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_36та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041297 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_37 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_38 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 004745 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_39та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 004744 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_2 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 004742 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_40 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041305 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_19та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 004750 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_52 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_41 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041293 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_7 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_8 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041309 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_42 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_30 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041296 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_43 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_28 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041308 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_15 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_30 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041295 на право власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_11 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_28 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041287 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_3 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041283 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_12 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 004749 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_20 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041282 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_44 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_46 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041304 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_13 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 004743 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_6 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041290 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_45 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 004741 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_5 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041285 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_46 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_44 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041300 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_10 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041301 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_9 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041289 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_16 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041302 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_17 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_47 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041299 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_18 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041298 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_48 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_14 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 041288 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_49,з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_50 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 004739 на право власності на земельну ділянку,виданий на імя ОСОБА_21 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 004747 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_22, та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 004740 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_23 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 004748 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_24 та скасовано його реєстрацію,

визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 004746 на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_25 та скасовано його реєстрацію, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22.12.2011 року №6808 земельної ділянки площею 0,10 га укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_26Я,

визнано недійсним договір купівлі-продажу від 08.08.2012 року №2229 земельної ділянки площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_33 та ОСОБА_32,

визнано недійсним договір купівлі-продажу від 15.06.2012 року №3566 земельної ділянки площею 0,10 га укладений між ОСОБА_35 та ОСОБА_34М,

визнано недійсним договір купівлі-продажу від 07.11.2012 року №961 земельної ділянки площею 0,10 га укладеного між ОСОБА_38 та ОСОБА_37П,

визнано недійсним договір купівлі-продажу від 01.12.2010 року №7137 укладений між ОСОБА_41 та ОСОБА_53, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22.12.2011 року №6804 земельної ділянки площею 0,10 га укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7,

визнано недійсним договір купівлі-продажу від 07.08.2012 року №1226 земельної ділянки площею 0,10 га, укладений між ОСОБА_30 та ОСОБА_42,

визнано недійсним договір купівлі-продажу від 24.09.2012 року №2623 земельної ділянки площею 0,10 га укладений між ОСОБА_28 та ОСОБА_43,

визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06.08.2012 року №2189 земельної ділянки площею 0,10 га укладений між ОСОБА_30 та ОСОБА_15,

визнано недійсним укладений між ОСОБА_28 та ОСОБА_11, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28.12.2010 року №6534 земельної ділянки площею 0,10 га укладений між ОСОБА_46 та ОСОБА_44,

визнано недійсним договір купівлі-продажу від 17.03.2011 року №1244 земельної ділянки площею 0,10 га укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_45, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28.12.2010 року №6537 земельної ділянки площею 0,10 га укладений між ОСОБА_44 та ОСОБА_46,

визнано недійсним договір купівлі-продажу від 18.03.2011 року №1280 земельної ділянки площею 0,10 га укладений між ОСОБА_50 та ОСОБА_49,

визнано недійсним договір дарування від 23.06.2012 року №3798 земельної ділянки площею 0,10 га укладений між ОСОБА_17 та ОСОБА_47,

визнано недійсним договір дарування від 13.04.2011 року №295 земельної ділянки площею 0,10 га укладений між ОСОБА_14 та ОСОБА_48,

витребовано з незаконного чужого володіння на користь територіальної громади м. Ірпінь в особі Ірпінської міської ради спірні земельні ділянки загальною площею 3,6 га, вартістю 7350120, 00грн.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6К, ОСОБА_12М, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_19, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити прокурору м. Ірпення в задоволені позову, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважають, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження свої позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_20, ОСОБА_22І, ОСОБА_23І, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26Я, ОСОБА_8, ОСОБА_7К, ОСОБА_13 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_27М просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог прокурора м. Ірпеня відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що міська рада, як субєкт владних повноважень діяла в межах повноважень наданих чинним законодавством, а відповідачі не мали і не могли мати можливості перевіряти правильність прийнятих рішень. Крім того вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 просять рішення суду скасувати в частині визнання недійсними та скасування їх реєстрації державні акти : серії ЯЛ №041307, серії ЯЛ №041308, серії ЯЛ №041309, серії ЯЛ №041296, серії ЯЛ №041295 та в цій частині ухвалити нове про відмову в задоволенні цих позовних вимог, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважають, що у суду були відсутні підстави для визнання недійсними державних актів на спірні земельні ділянки, оскільки вони є особами, які не знали та не могли знати про відсутність у Ірпінської міської ради Київської області, а також у власників спірних земельних ділянок права на їх відчуження (та не мали змоги перевірити це), а тому є добросовісними набувачами спірних земельних ділянок. Вважають, що позивачем не надано жодного суду доказу щодо визнання договорів купівлі-продажу недійсними чи нікчемними.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_31 просить рішення суду скасувати та ухвали нове про відмову у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що було порушено його права та охоронювані законом інтереси, оскільки його не було залучено до участі у справі та даним рішенням було порушено його право, щодо права власності на земельну ділянку, яка набута ним на підставі договору купівлі-продажу №294 від 16.03.2013 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку судом першої інстанції ці вимоги закону

у повному обсязі не виконано.

По справі встановлено, що рішенням Ірпінської міської ради від 07.12.2007 № 1198-33-V «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання права на оренду земельних ділянок та дозволу на розробку технічної документації щодо складання договорів оренди» обслуговуючому кооперативу ОК ЖБК «Зелений гай» надано право оренди земельної ділянки площею 8,3920 га в м. Ірпінь по вул. Лугова під котеджну забудову (а.с.108-112, т.І).

На підставі зазначеного рішення між Ірпінською міською радою та ОК ЖБК «Зелений гай» 29 січня 2008 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,3920 га. в м. Ірпінь по вул. Лугова під котеджну забудову строком на 5 років та зареєстровано у Державному реєстрі земель 30.01.2008 року за № 09 (а.с.113-119, т.І).

28 лютого 2012року рішенням Ірпінської міської ради було припинено договір оренди від 29 січня 2008 року(а.с.142 т.4).

Встановлено, що Ірпінська міська рада прийняла рішення № 4243-84-V від 03.03.2010 року «Про внесення змін в рішення Ірпінської міської ради від 16.06.2009 року № 3055-70-V «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в м. Ірпені по вул. Луговій» та рішення № 4554-88-V від 14.05.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян», яким затверджено вищезгадану технічну документацію із землеустрою та передано безкоштовно у власність земельні ділянки площею по 0,1 га кожна в м. Ірпінь для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд ОСОБА_26 по вул. Львівській 28-в, ОСОБА_32 по вул. Луговій 1-д, ОСОБА_34 по вул. Львівській 28-а, ОСОБА_36 по вул. Луговій 5-в, ОСОБА_37 по вул. Луговій 3-г, ОСОБА_39 по вул. Луговій 7-г, ОСОБА_2 по вул. Львівській 32-г, ОСОБА_40 по вул. Львівській 32-б, ОСОБА_19 по вул. Луговій 1-в, ОСОБА_52 по вул. Луговій 5, ОСОБА_7 по вул. Львівській 28-б, ОСОБА_42 по вул. Луговій 1-є, ОСОБА_43 по вул. Луговій 3-д, ОСОБА_15 по вул. Луговій 1-е, ОСОБА_11 по вул. Львівській 28-г, ОСОБА_3 по вул. Львівській 30-в, ОСОБА_12 по вул. Луговій 5-б, ОСОБА_20 по вул. Луговій 7, ОСОБА_44 по вул. Луговій 5-а, ОСОБА_13 по вул. Луговій 1-б, ОСОБА_6 по вул. Львівській 32-в, ОСОБА_45 по вул. Львівській 30, ОСОБА_5 по вул. Львівській 32, ОСОБА_46П по вул. Луговій 5-г, ОСОБА_10 по вул. Луговій 3-а, ОСОБА_9 по вул. Луговій 3, ОСОБА_16 по вул. Львівській 30-а, ОСОБА_17 по вул. Луговій 1, ОСОБА_18 по вул. Луговій 3-б, ОСОБА_48 по вул. Луговій 3-в, ОСОБА_49 по вул. Львівській 30-б, ОСОБА_21 по вул. Луговій 9, ОСОБА_22 по вул. Луговій 7-б, ОСОБА_23 по вул. Луговій 9-а, ОСОБА_24 по вул. Луговій 7-а, ОСОБА_25 по вул. Луговій 7-в. (а.с.37-41, т.І).

В подальшому , на підставі вказаних рішень ради, відповідачам по справі видані державні акти на право власності на 36 земельних ділянок, загальною площею 3,6 га. (а.с.44-107).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі - фізичні особи є членами ОК ЖБК «Зелений гай» та їм надавались земельні ділянки у користування розміром 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будинків, що підтверджується довідками.

Як встановлено, спірні земельні ділянки на даний час відчужені на підставі цивільно-правових угод, зокрема: договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 22.12.2011 року №6808, від 08.08.2012 року №2229, від 15.06.2012 року №3566, від 07.11.2012 року №961, від 01.12.2010 року №7137, від 22.12.2011 року №6804, від 07.08.2012 року №1226, від 24.09.2012 року №2623, від 06.08.2012 року №2189, від 27.08.2012 року №5267, від 28.12.2010 року №6534, від 17.03.2011 року №1244, від 28.12.2010 року №6537, від 18.03.2011 року №1280; договорів дарування земельних ділянок від 23.06.2012 року №3798, від 13.04.2011 року №295 (а.с.46-89, т.ІІІ).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 41 ЗК України передбачено, що житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Проте як встановлено судом, на час передачі земельних ділянок у власність відповідачів, виготовлення та видачі державних актів на їх імена право користування земельною ділянкою площею 8,3920 га. в м. Ірпінь по вул. Лугова припинено не було, оскільки договір оренди між Ірпінською міською радою та ОК ЖБК "Зелений гай" анульовано лише в 2012 році, на підставі рішення Ірпінської міської ради № 1687-27-VІ від 28.02.2012 року, що підтверджується довідкою відділу Держкомзему в м. Ірпінь від 10.04.2012 року № 01-05/562.

Таким чином , без внесення змін щодо анулювання договору оренди земельної ділянки площею 8,3920 га в м. Ірпінь по вул. Лугова, в реєстраційно-облікові документи, видача державних актів на право власності на землю відповідачам, суперечила вимогам ст.ст. 125, 141, 142 ЗК України, ст.ст. 31, 32, 34 Закону України "Про оренду землі".

Частиною першою ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Приймаючи до уваги встановлені при апеляційному розгляді обставини, з врахуванням вказаних вимог закону колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оспорювані рішення Ірпінської міськради прийняті з порушенням вимог закону.

Інші позовні вимоги є похідними від позовних вимог про визнання рішень недійсними.

Проте рішення не може залишатись без змін,оскільки висновок суду про те, що позивачем не пропущений строк позовної давності не відповідає вимогам закону.

Так, суд першої інстанції, виходив з того, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки відповідно до п. 5 Закону України №4176-VI від 20.12.2011 р. "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" позов про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи може бути подано протягом 3 (трьох) років з дня набрання чинності цим Законом (набрав чинності з 15.01.2012 р.), тобто до 15.01.2015 року.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до приписів ч.ч.3-5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до розяснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення.

З урахуванням наведеного, перебіг позовної давності за вимогами прокурора почався у 2010 році, тобто після передачі спірних ділянок у власність громадян, відповідачів у справі, бо саме тоді особи в інтересах яких подано позов, довідалися, або могли довідатися про порушення їх прав.

За таких обставин, з огляду на те, що прокурор подав позов лише у квітні 2014 року, тобто із пропуском встановленого законом трирічного строку позовної давності, клопотання про поновлення строку не заявляв, доказів поважності причин пропуску не надав, а також враховуючи заяви відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_46, ОСОБА_44 про застосування до позовних вимог позовної давності, оскільки на час передачі земельних ділянок у власність членам кооперативу / 2010 рік/ , контороль за використанням земельних ділянок і розпорядженнями ними здійснювали органи Державного комітету України по земельних ресурсах.

Саме ці органи погоджували документацію із землеустрію та здійснювали реєстрацію державних актів. Отже про передачу земельних ділянок у власність громадян їм стало відомо від часу самої приватизації земельних ділянок. Тому саме з цього часу починається перебіг позовної давності / ст.261ЦК України/ Зміни у законодавстві щодо покладення контролюючих функцій на інші органи державної влади не змінюють та не переривають цей строк.

За змістом ст.ст.256, 261 ЦК України позовна давність є строком предявлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими субєктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права /інтересу/. При цьому як у випадку предявлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі предявлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Вказані положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів /Правовий висновок в постанові Верховного Суду України у справі № 6-178цс15 від 1 липня 2015 року за позовом прокурора про стягнення відновної вартості зелених насаджень/.

Посилання у рішенні суду на вимоги ч.4 ст.268 ЦК України та п.5 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» від 20 грудня 2011 року, як на підставу вважати не пропущеними строків давності для звернення до суду, колегія суддів вважає хибними, виходячи з наступного.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції /пункт 1 статті 32 Конвенції/, наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» /п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»/.

Відповідно до вимог Цивільного Кодексу України позовна давність поширюється на всі цивільні правовідносини. Положеннями ст.268 ЦК України передбачено винятки із загального правила і визначено вимоги, на які позовна давність не поширюється, зокрема у п.4 ч.1 ст.268 ЦК України зазначено, що на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право, позовна давність не поширюється.

Однак п.4 ч.1 ст.268 ЦК України за своєю суттю направлений на захист прав власників та інших осіб від держави.

Оскільки держава зобовязана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, підтримувати яку покликані норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів чи органів місцевого самоврядування, якими порушено право власності чи інше речове право. Тобто, з огляду на статус держави та її органів як субєктів владних повноважень, положення п.4 ч.1 ст.268 ЦК України не поширюються на позови прокуратури, які предявляються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади чи місцевого самоврядування. На такі позови поширюється положення ст.257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі ч.1 ст.261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як субєктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Як вище вказувалося позивач пропустив строк позовної давності, бо право на звернення до суду з таким позовом виникло з моменту передачі земельних ділянок у власність членам кооперативу / 2010 рік/ .

Отже строк позовної давності за цими вимогами сплив, а положення Закону України від 20 грудня 2011 року № 4176-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства», який набрав чинності 15 січня 2012 року, не мають зворотньої сили і не поширюється на спірні правовідносини, бо Закон прийнято після спливу позовної давності.

Саме такий правовий висновок зробив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-68цс15 в постанові від 16 вересня 2015 року за позовом прокурора про визнання незаконним рішення, який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів.

За таких обставин рішення суду І інстанції не можна вважати законним і обґрунтованим у звязку з чим воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у звязку із пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 309,316 ЦПК України, колегія суддів -,

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову Прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави до Ірпінської міської ради, ОСОБА_26, ОСОБА_8, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_2, ОСОБА_40, ОСОБА_19, ОСОБА_27, ОСОБА_41, ОСОБА_7, ОСОБА_42, ОСОБА_30, ОСОБА_43, ОСОБА_28, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_20, ОСОБА_44, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_45, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_46, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_47, ОСОБА_18, ОСОБА_48, ОСОБА_14, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 ОСОБА_54, треті особи: ПП «Геополісся», Управління Держземагентства в м. Ірпені Київської області про визнання недійсним та скасування рішень, визнання недійсними державних актів, визнання недійсними договорів, про право витребування з незаконного чужого володіння земельні ділянки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: