Справа № 357/426/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання договору іпотеки недійсним;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство « Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи тим, що 14.08.2007року між ВАТ « Універсал Банк» та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 001-2900/756-0054, згідно з яким банк зобов»язувався надати позичальнику кредитні кошти 48674,00 швейцарських франків, а позичальник зобов»язувався повернути кредит не пізніше 10.08.2037 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 4,5% річних , а за користування кредитом понад встановлений строк сплатити підвищену процентну ставку на рівні 13,5% річних. Також сторони передбачали, що у разі звільнення позичальника з роботи в банку, процентна ставка передбачається в розмірі 10,45% річних, а підвищена ставка - 31,35% річних. Згідно з додатковою угодою між сторонами від 07.04.2014року сторони передбачали, що до моменту повного виконання зобов»язань за кредитним договором позичальник сплачує проценти за користування в розмірі 4,5% річних, а за користування кредитом понад встановлений строк, зобов»язується сплатити проценти в розмірі 13,5% річних. Також, між сторонами 16.08.2007року було укладено кредитний договір № 001-2902/756-0055, відповідно до умов якого банк зобов»язувався надати позичальнику кредитні кошти в розмірі 19786,00 швейцарських франків, а позичальник зобов»язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 10.08.2027року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 4,5% річних, а за користування кредитом понад встановлений строк підвищену процентну ставку на рівні 13,5% річних. Також сторони передбачали, що у разі звільнення позичальника з роботи в банку, процентна ставка передбачається в розмірі 10,45% річних, а підвищена -31,35% річних . 07.04.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору від 16.08.2007р., якою передбачено, що до моменту повного виконання зобов»язання за кредитним договором позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 4,5% річних, а за користування понад встановлений строк підвищену процентну ставку 13,5% річних. Однак на порушення умов кредитних договорів, відповідачем ОСОБА_2 кредитні кошти своєчасно не повернуті, зобов»язання ним не виконуються, а кредитними договорами передбачено право банку на дострокову вимогу щодо повернення кредитних коштів у повному обсязі в разі не усунення порушень щодо сплати чергового платежу. На вимоги банку про погашення суми заборгованості, які відповідачем були отримані, дій щодо погашення боргу не вчинено. За кредитним договором від 14.08.2007року № 001-2900/756-0054 станом на 13.10.2015року виникла заборгованість у розмірі 42374,53 швейцарських франків, яка складається з заборгованості по кредиту 41567,55 шв.франків, по відсотках - 795,93шв.франків, по підвищених відсотках 11,05 шв.франків, Сума заборгованості по кредитному договору від 16.08.2007р.№ 001-2902/756-0055 станом на 13.10.2015р. складає -14957,60 шв.франків, з яких заборгованість по кредиту -14441,78 шв.франків, по відсотках 483,24 шв.франків, по підвищених відсотках- 32,58 шв.франків.

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитними договорами між позивачем та відповідачами : ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки від 16.08.2007року реєстровий номер №5125, згідно з яким в іпотеку передане нерухоме майно квартира №139 по бул. Комсомольський, 15 м. Біла Церква Київської області, загальною площею 69,7кв.м., жилою 43,1 кв.м. яка складається з трьох жилих кімнат і належить на праві спільної часткової власності відповідачам по справі. 05.06.2015року банк як іпотеко держатель направив вимоги іпотекодавцям в порядку п.4.3 договору іпотеки та попередив про необхідність усунення порушень умов кредитних договорів, які були вручені відповідачам 08.06.2015р. Однак вимоги банку не виконані. Посилаючись на зазначені обставини, а також Закон України «Про іпотеку», ст..ст. 1050,1054 ЦК України, просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 перед банком за двома кредитними договорами на загальну суму заборгованості 57332,13 шв.франків, звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру №139 по бул. Комсомольському, 15 в м. Білій Церкві, яка належить на праві спільної часткової власності всім відповідачам, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, яка буде визначена експертом суб»єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив і подав заяву від 09.06.2016року (а.с.227), згідно з якою просив в рахунок часткового погашення ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами від 14.08.2007р. та від 16.08.2007р. на загальну суму 57332,13 шв.франків, звернути стягнення на 1/ 4 частину квартири №139 по бул. Комсомольському, 15 в м. Білій Церкві, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, на 1/ 4 частину квартири, що належить ОСОБА_2, на 1/ 4 частину квартири , що належить ОСОБА_3, на 1/ 4 частину квартири, що належить ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечували щодо обставин укладення кредитних договорів від 14.08.2007р. та від 16.08.2007р., але послалися на те, що сума кредиту за обома кредитними договорами була отримала ОСОБА_2 не у валюті, зазначеній в договорі швейцарські франки, а в доларах США, а тому суму заборгованості, нараховану у швейцарських франках не визнали. Крім цього, відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою від 26.02.2016року ( а.с. 134) згідно з якою просили визнати договір іпотеки, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 16.08.2007року недійсним з підстав не відповідності цього правочину вимогам ст..18 Закону України «Про іпотеку» та вказав, що опис предмету іпотеки, який викладений в п. 1.1 свідчить, що в іпотеку передана квартира №15 по бул. Комсомольський, 139 м. Біла Церква, тобто інша квартира. Також, за змістом спірного правочину, він не відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про іпотеку», оскільки не визначає зміст і розмір основного зобов»язання, строк і порядок його виконання, договором іпотеки забезпечуються зобов»язання за двома кредитними договорами, що суперечить принципам зобов»язального права.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та його представник первісний позов не визнали повністю, в судове засідання 06.09.2016р. не з»явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_4 надала письмову заяви про розгляд справи у її відсутності ( а.с. 160), первісний позов не визнала повністю, в судове засідання 06.09.2016р. не з»явилася.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що первісна позовна заява підлягає до задоволення, а в зустрічному позові необхідно відмовити.

Згідно з ст. ст.575, 589 ЦК України - у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого застовою, застоводержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Аналогічна норма ст.1 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в силу іпотеки іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов»язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення зобов»язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань, вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що дійсно 14.08.2007року між ВАТ « Універсал Банк» та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 001-2900/756-0054, згідно з яким банк зобов»язувався надати позичальнику кредитні кошти 48674,00 швейцарських франків, а позивчальник зобов»язувався повернути кредит не пізніше 10.08.2037 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 4,5% річних , а за користування кредитом понад встановлений строк сплатити підвищену процентну ставку на рівні 13,5% річних. Також сторони передбачали, що у разі звільнення позичальника з роботи в банку, процентна ставка передбачається в розмірі 10,45% річних, а підвищена -31,35% річних.

16.08.2007року було укладено кредитний договір № 001-2902/756-0055, відповідно до умов якого банк зобов»язувався надати позичальнику кредитні кошти в розмірі 19786,00 швейцарських франків, а позичальник зобов»язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 10.08.2027року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 4,5% річних, а за користування кредитом понад встановлений строк підвищену процентну ставку на рівні 13,5% річних. Також сторони передбачали, що у разі звільнення позичальника ОСОБА_2 з роботи в банку, процентна ставка передбачається в розмірі 10,45% річних, а підвищена -31,35% річних .

Відповідач підтвердив в судовому засіданні, що на час укладення кредитних договорів від 14.08.2007р. та від 16.08.2007р. він перебував у трудових відносинах з ВАТ «Універсал Банк».

За додатковими угодами між сторонами від 07.04.2014року сторони передбачали, що до моменту повного виконання зобов»язань за кредитним договором від 14.08.2007р. та від 16.08.2007р. позичальник сплачує проценти за користування в розмірі 4,5% річних, а за користування кредитом понад встановлений строк, зобов»язується сплатити проценти в розмірі 13,5% річних.

Відповідно до умов п. 1.1 кредитного договору від 14.08.2007р. визначена сума кредиту 48674 шв.франків. Відповідно до п. 1.3 цільове призначення кредиту на споживчі потреби , а саме для погашення заборгованості перед АКБ «УкрСиббанк» .

Згідно з п. 1.5 кредитного договору погашення кредиту здійснюється позичальником у валюті кредиту.

Договором у п.2.1.3.- передбачено відкриття позичальником поточного рахунку № 0832 у кредитора (МФО 322001) для здійснення розрахунково касового обслуговування операцій позичальника з надання та погашення кредиту.

Відповідно до п.2.3 видача кредиту за договором проводиться на поточний рахунок позичальника, відкритий згідно з п.2.1.3 кредитного договору.

А згідно з п..2.4 договору погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів, платіжним періодом сторони визначили календарний місяць, платежі здійснюються по графіку погашення, яким визначено розмір щомісячного платежу.

Порядок зарахування коштів сплачених на погашення кредиту, визначений п. 2.8 договору.

За умовами кредитного договору від 16.08.2007р. , відповідно до п. 1.1 визначена сума кредиту 19786 шв.франків. Відповідно до п. 1.3 цільове призначення кредиту FALSE.

Згідно з п. 1.5 кредитного договору погашення кредиту здійснюється позичальником у валюті кредиту.

Договором у п.2.1.3.- передбачено відкриття позичальником поточного рахунку № 0832 ( № 0000832) у кредитора (МФО 322001) для здійснення розрахунково касового обслуговування операцій позичальника з надання та погашення кредиту.

Відповідно до п.2.3 видача кредиту за договором проводиться на поточний рахунок позичальника, відкритий згідно з п.2.1.3 кредитного договору.

А згідно з п..2.4 договору погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів, платіжним періодом сторони визначили календарний місяць, платежі здійснюються по графіку погашення, яким визначено розмір щомісячного платежу.

Порядок зарахування коштів сплачених на погашення кредиту, визначений п. 2.8 договору.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалося відповідачем ОСОБА_2 , що він відкрив поточний рахунок в ПАТ « Універсал Банк» номер 0832, з використанням якого проводив повернення кредитних коштів, але послався на те, що кредитні кошти ним були отримані в доларах США.

Суду були надані представником позивача докази тих обставин, що кредит в сумі 48674,00 шв.франків зарахований на поточний рахунок ОСОБА_2 номер 0832, що підтверджено меморіальним ордером № 0012902CHF000363 від 14.08.2007р.

А сума кредиту 19786,00 шв.франків зарахована на поточний рахунок ОСОБА_2 0832 16.08.2007р., що підтверджується меморіальним ордером № 0012902 CHF000426.

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача ОСОБА_2 щодо недостовірності цих меморіальних ордерів, посилаючись на те, що в копії меморіального ордеру від 14.08.2007р. № 0012902 CHF000363 номер кредитного договору записано

« №001-2902/756-0055», хоч насправді номер кредитного договору від 14.08.2007р.

« 001-2900/756-0054»( а.с. 15 т.2), а в меморіальному ордері від 16.08.2007р. № 0012902 CHF000426 номер кредитного договору записано «№001-2902/756-0055», хоч насправді номер кредитного договору від 16.08.2007р. « 001-2902/756-0055»( а.с. 16 т.2).

Представник позивача пояснив такі розбіжності допущенням описки при видачі копій меморіальних ордерів.

Суд враховує при цьому те, що відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував, що він домовився з кредитором про видачу кредиту у валюті щв.франки, як це вказано у кредитних договорах від 14.07.2007р. та від 16.08.2007р., також підтвердив відкриття поточного рахунку CHF «швейцарські франки», згідно з заявою від 13.08.2007р., згідно з якою було відкрито поточний рахунок № 0832.

Відповідно до заяви від 13.08.2007р. про відкриття поточного рахунку у валюті USD (долари США) йому було відкрито поточний рахунок № 0831.

З пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що після зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника ОСОБА_2, відкритий у швейцарських франках, ОСОБА_2 звернувся до банку з заявою від 14.08.2007р. про купівлю іноземної валюти , а саме про обмін (конвертацію) іноземної валюти швейцарських франків у долари США і йому було конвертовано кредит у валюті - швейцарські франки на долари США , які зараховані з поточного рахунку № 0832 на поточний рахунок № 0831 в сумі 40110,42 долари США. А за заявою від 16.08.2007р. на купівлю іноземної валюти ОСОБА_2 на поточний рахунок 0831 відкритий для зарахування валюти долари США, з поточного рахунку № 0832 зараховано 2000доларів США після конвертації швейцарських франків.

Ці обставини також відповідач не заперечував.

Але, в судовому засіданні стверджував, що так як кредитні кошти отримав у доларах США, а тому і повертати їх необхідно в цій валюті.

Але, жодного доказу повернення грошових коштів у доларах США суду відповідачем ОСОБА_2 не надано, а з виписки по рахунку за період з 13.08.2007р. по 15.08.2016р. вбачається, що повернення кредитних коштів проводилося у валюті кредитування швейцарських франках.

Судом також встановлено, що відповідачі були попереджені кредитором про настання терміну повернення кредиту таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання вимоги і звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вимогу банку було отримано ОСОБА_2 08.06.2015р., ОСОБА_2 08.06.2015р., ОСОБА_3 08.06.2015р., ОСОБА_4 09.06.2015р.

Також, судом встановлено, що в договорі іпотеки від 16.08.2007р., засвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого за № 5125 в п.1.1, якого визначено предмет іпотеки : квартира за адресою м. Біла Церква, бул. 139 кв.15, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого ВАТ «Росава», згідно розпорядження (наказу) 19.11.1997року №1274.

Але, згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 19.11.1997року, виданим на підставі наказу ВАТ «Росава» №1019, квартира №139 в будинку №15 по бул. Комсомольському в м. Білій Церкві належить ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_2. Загальна площа квартири 69,7кв.м.

Відповідно до довідки №439 від 24.02.2016р. КП Білоцерківської міської ради ЖЕК-7 в квартирі №139 по бул.Комсомольській,15 м. Біла Церква площею 43,1 кв.м. зареєстрований ОСОБА_3

Згідно з витягами державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер 17949705 1/ 4 частина квартири №139 по бул. Комсомольський,15 м. Біла Церква належить ОСОБА_3, (а.с.128).

Відповідно до витягу з реєстру іпотек іпотеко держатель ВАТ «Банк Універсальний» , майнові поручителі ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є поручителями за основним зобов»язанням в розмірі - 68460 швейцарських франків, строком виконання основного зобов»язання 10.08.2037р., згідно кредитного договору від 14.08.2007р. № 001-2900/756-0054 та кредитного договору від 16.08.2007р. № 001-2902/756-0055, об»єктом обтяження є квартира №139 по бул. Комсомольський, 15 м. Біла Церква.

Тобто, суд вважає, що допущена описка в договорі іпотеки від 16.08.2007року не спростовує ті обставини, що предметом іпотеки є саме квартира №139 по бул. Комсомольський,15 м. Біла Церква, а тому, суд не бере до уваги заперечення відповідача ОСОБА_2 щодо не належності квартири, яка є спільною частковою власністю майнових поручителів до предмету іпотеки, який вказаний в договорі іпотеки.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк» про недійсність правочину, підставою позову визначено ст.. 18 Закону України «Про іпотеку» а саме : відсутність в іпотечному договорі однієї з істотних умов договору. При цьому позивач за зустрічним позовом послався на невідповідність адреси знаходження предмету іпотеки, як на підставу визнання договору іпотеки недійсним. Другою підставою позову визначив наявність забезпечення основного зобов»язання за двома кредитними договорами.

Але, суд вважає, що зазначені підстави не спростовують сам факт передачі квартири в іпотеку, як однієї з основних умов кредитних договорів (п.2.1.1 розділу 2 порядок і умови видачі та погашення кредиту).

А також, суд погоджується з заявою позивача ПАТ «Універсал Банк» щодо пропуску строку позовної давності для звернення до суду з позовом про визнання договору іпотеки від 16.08.2016року недійсним.

Також суд враховує відсутність заперечень з боку відповідачів щодо розрахунку заборгованості за кредитними договорами, яка нарахована станом на 13.10.2015року у розмірі 42374,53 швейцарських франків за кредитним договором від 14.07.2007р. № 001-2900/756-0054 , яка складається з заборгованості по кредиту 41567,55 шв.франків, заборгованості по відсотках - 795,93шв.франків, заборгованості по підвищених відсотках 11,05 шв.франків, Сума заборгованості по кредитному договору від 16.08.2007р.№ 001-2902/756-0055 станом на 13.10.2015р. складає -14957,60 шв.франків, з яких заборгованість по кредиту -14441,78 шв.франків, по відсотках 483,24 шв.франків, по підвищених відсотках - 32,58 шв.франків. Всього сума заборгованості становить 57332,13 шв. Франків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» - не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов»язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що : таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об»єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об»єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Але, суду не було надано жодного доказу щодо відсутності у відповідача ОСОБА_3, який зареєстрований в квартирі №139 по бул. Комсомольський, 15 м. Біла Церква, іншого житлового приміщення, (в тому числі на праві власності, проживання), в розумінні зазначеного закону.

Відповідно до ч.1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосуються положення п.1 цієї глави.

Враховуючи, зазначені обставини, суд вважає, що позовні вимоги знайшли обґрунтування і підлягають до задоволення. З відповідачів у відповідності до ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню понесені судові витрати 19629,67грн.

Керуючись ст..ст. 15,60,212-215, 223 ЦПК України, ст..ст. 526,530,575,589, 611,612,1050,1054 ЦК України, Законом України «Про іпотеку, суд-

В И Р І Ш И В :

Первісний позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 14.08.2007року № 001-2900/756-0054, укладеним між ВАТ « Універсал Банк» та ОСОБА_1 в розмірі 42374 швейцарських франків 53 сантими та заборгованості за кредитним договором від 16.08.2007року № 001-2902/756-0055, укладеним між ВАТ « Універсал Банк» та ОСОБА_1 в розмірі 14957 швейцарських франків 60 сантимів звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 16.08.2007 року , а саме на:

- 1/ 4 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1997року видане за наказом ВАТ «Росава» № 1019 від 19.11.1997р.

- 1/ 4 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1997року видане за наказом ВАТ «Росава» № 1019 від 19.11.1997р.

- 1/ 4 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1997року видане за наказом ВАТ «Росава» № 1019 від 19.11.1997р.

- 1/ 4 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1997року видане за наказом ВАТ «Росава» № 1019 від 19.11.1997р.

Надати право ПАТ «Універсал Банк» провести публічні торги за початковою ціною предмета іпотеки, яка визначена на підставі ринкової вартості об»єкта оцінки майна суб»єктом оціночної діяльності.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ « Універсал Банк» по 490,70грн. судових витрат з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7