Ухвала

Іменем України

Справа № 712/13889/14-ц

Провадження № 2/712/46/16

25 травня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Марцішевської О.М.

при секретарі - Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр», треті особи: реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, Черкаська міська рада про визнання розподілу земельної ділянки недійсним, скасування рішень міської ради та державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції, виконавчий комітет Черкаської міської ради, ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр», посилаючись на те, що являється власником 11/25 та 19/200 частин домоволодіння по вул.Максима Кривоноса,13, м.Черкаси, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками відповідно 37/100 та 19/200 частин вказаного домоволодіння. Відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 15.11.1957 року за № 1507 за домоволодінням закріплено земельну ділянку площею 600 кв.м, у фактичному користуванні співласників перебуває земельна ділянка загальною площею 1778 кв.м. Рішенням Черкаської міської ради № 4-396 від 20.12.2013р. відповідачці ОСОБА_2 по вул.М.Кривоноса,13, м.Черкаси надана земельна ділянка 0,0658 га, в тому числі у власність 0,0370 га та 0,0288 га в оренду. Вказане рішення прийняте з порушенням закону та прав позивача на користування земельною ділянкою, внаслідок введення його в оману при нотаріальному посвідченні заяви про розподіл ділянки від 05.09.2012р., також внаслідок приватизації відповідачка безпідставно збільшила розмір належної їй ділянки. Просить суд визнати недійсним розподіл земельної ділянки площею 1771 кв.м за адресою м.Черкаси, вул. Максима Кривоноса,13 розробленого ДП «Міський земльно-кадастровий центр» ТОВ «Черкаській міський земельно-кадастровий центр», посвідченого заявою від 05.09.2012 року приватного нотаріуса ОСОБА_4, скасувати рішення Черкаської міської ради від 20.12.2013 року № 4-396 «Про передачу земельних ділянок безоплатно у власність та оренду ОСОБА_2 по вул. Максима Кривоноса,13», скасувати державну реєстрацію права ОСОБА_2 на земельні ділянки реєстраційною службою Черкаського обласного управління юстиції Черкаської області.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, в обгрунтування клопотання вказував, що в даний час відповідачка ОСОБА_2 перешкоджає йому у користуванні надвірними спорудами, тому необхідно вжити заходи забезпечення позову. Також заявив клопотання про визнання недійсним технічного паспорту КП «ЧООБТІ» від 31.08.2015р.,в якому просить суд не брати його як доказ при розгляді справи.

Заслухаши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених клопотань, виходячи з такого.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В заявленому клопотанні не обгрунтовані доводи щодо необхідності вжиття додаткових заходів забезпечення позову по даній справі, оскільки ухвалою суду від 27.04.2015р. по справі вжиті заходи забезпечення позову в вигляді заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по відчуженню належної їй на праві власності земельної ділянки, крім того, забезпечення позову в такий спосіб виходить за межі підстав забезпечення позову, передбаченого ст. 151 ЦПК України, оскільки стосується фактично ухваленням рішення по суті іншого спору щодо усунення перешкод у користуванні нерухомим майном без розгляду судом даного спором по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, частина 2 статті 31 ЦПК України передбачає право позивача шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову до початку розгляду справи по суті. Дана норма категорична та не передбачає права суду змінити встановлений законом порядок прийняття до розгляду зазначеного питання, не дотримання якого обмежує відповідача у наданих ст. 27 ЦПК України правах.

У червні 2014 року ОСОБА_3. звернувся до суду з позовною заявою про визнання розподілу земельної ділянки не дійсним, скасування рішення міської ради та державної реєстрації права власності та оренди земельної ділянки, провадження у справі відкрито 24.10.2014р. Ухвалою від 25.04.2016р. в звязку з припиненням повноважень головуючого справу передано до провадження іншого складу суду, яким 17.05.2016р. розпочатий розгляд справи по суті. 23.05.2016р. позивач звернувся до суду з клопотанням про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, створених йому відповідачкою ОСОБА_2, в якому на підставі ст.391 ЦК України просить зобовязати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні позивачем належними надвірними спорудами - гаражем літ.Л, сараями літ.Ж,Є. Фактично заявлене 23 травня 2016 року клопотання стосується зміни предмету та підстав заявленого у жовтні 2014 року позову про визнання розподілу земельної ділянки недійсним в звязку з наявністю іншого спору між сторонами щодо створення перешкод у користуванні нерухомим майном, однак враховуючи, що 17.05.2016р. суд розпочав розгляд по суті позову про визнання розподілу земельної ділянки недійсним на даному етапі згідно ст.31 ЦПК України відсутні правові підстави для задоволення клопотання. Для вирішення спору між сторонами щодо створення перешкод у користуванні нерухомим майном позивач вправі звернутись до суду з позовом у самостійному провадженні.

Що стосується клопотання про визнання недійсним технічного паспорту КП «ЧООБТІ» від 31.08.2015р.,в якому позивач просить суд не брати його як доказ при розгляді справи, суд оцінює зібрані у справі докази в їх сукупності при постановленні судового рішення по суті спору та не вправі давати оцінку окремих доказів до постановлення рішення по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 168, 212 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотань позивача ОСОБА_1 від 23 травня 2016 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути внесені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий