АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи:667/9482/15-ц Головуючий в 1 інстанції: Ігнатенко О.Й. Номер провадження: 22-ц/791/634/16 Доповідач Іванова І.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Іванової І.П.

суддів: Базіль Л.В., Полікарпової О.М.,

секретар Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 04 січня 2016 року

по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа ОСОБА_1, на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду зі скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні (далі ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні)ОСОБА_2, посилаючись на те, що 28 липня 2015 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» подав до ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні для примусового виконання виконавчий лист № 667/466/13, виданий 22 липня 2015 року та 29 липня 2015 року старшим державним виконавцем Ващуком М.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 48278754. Однак, позивач зазначив, що державний виконавець грубо порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а саме, не вчинив жодних дій для належного повідомлення сторін про відкриття виконавчого провадження та інших дій, передбачених Законом станом на 25 листопада 2015 року.

У звязку з чим, просив визнати неправомірною та такою, що порушує Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкцію з організації примусового виконання рішень бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_2 щодо: не надсилання сторонам виконавчого провадження постанови про відкриття виконавчого провадження; щодо невжиття заходів, направлених на належне повідомлення боржника ОСОБА_1 про день і час примусового виселення у виконавчому провадженні № 48278754; щодо невжиття заходів, направлених на залучення працівників органів внутрішніх справ до проведення примусового виселення боржника ОСОБА_1; визнати неправомірною та такою, що порушує Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкцію з організації примусового виконання рішень бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_2, яка виразилася у порушенні строків проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 48278754.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 04 січня 2016 рокуу задоволенні скарги ПАТ КБ «Приватбанк»на дії та бездіяльність державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсонівідмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк»просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

Судом встановлено, що 22 липня 2015 року Комсомольським районним судом м. Херсона виданий виконавчий лист № 667/4664/13 про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про звернення стягнення.

29 липня 2015 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом 667/4664/13 від 22 липня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 09 грудня 2013 року та додаткового рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 березня 2015 року. Відкрито апеляційне провадження по цивільній справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 09 грудня 2013 року та додаткове рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 березня 2015 року у справі ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про звернення стягнення.

27 листопада 2015 року старший державний виконавець ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсонівиніс постанову про повернення виконавчого документа на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши доповідача, сторони, що зявились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У своїй апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив, що підставою відмови у задоволені скарги є те, що задовольняючи вимоги скаржника, суд повинен зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновити його порушені права чи свободи та на те, що суд, ухвалюючи рішення, посилався на абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07 лютого 2014 року № 6 та мотивував своє рішення необхідністю зобовязати державного виконавця вчинити певні дії, однак позивач вказав, що не просив суд зобовязати державного виконавця вчинити певні дії, а лише просив встановити факти бездіяльності державного виконавця та невиконання ним своїх службових обовязків, визначених ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, з таким доводами апеляційної скарги колегія суддів не погоджується на підставі наступного.

При ухваленні рішення, суд першої інстанції посилався на те, що скаржник не вказав, яким саме чином можливо усунути допущені порушення або іншим чином поновити порушення прав та свобод.

У п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07 лютого 2014 року № 6 зазначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження). При задоволенні скарги суд не вправі допустити негайне виконання рішення. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

З чого можна зробити висновок про те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності уточнення, яким саме способом можливо усунути порушення державним виконавцем, окрім визнання неправомірною його бездіяльності.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року відкрито апеляційне провадження по цивільній справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 09 грудня 2013 року та додаткове рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 березня 2015 року у справі ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про звернення стягнення, у звязку з чим державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа від 27 листопада 2015 року і подальші дії по цьому провадженню виконуватися не можуть, так як воно являється закінченим.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Також, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 17 грудня 2015 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 09 грудня 2013 року в частині виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_1, та ОСОБА_3, з квартири № 54 за адресою: м. Херсон, вул. Р. Люксембург № 11-а, та додаткове рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 березня 2015 року скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення. Відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог про виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_1, та ОСОБА_3, з квартири № 54 за адресою: м. Херсон, вул. Р. Люксембург № 11-а. В іншій частині рішення залишено без змін. Тому, повернутий виконавчий документ № 667/4664/13 про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 втратив свою чинність разом із рішеннями суду першої інстанції по цій справі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тому, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням вимог закону і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч. 2 ст. 307, ст.308, п.4 ч. 1 ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 04 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.П. Іванова

Судді: Л.В. Базіль

ОСОБА_4