Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/428/16-ц
Номер провадження 2/540/134/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Порохні І.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача-1 ОСОБА_3

законного представника відповідача-2 ОСОБА_4

законного представника відповідача-3 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Машівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання батьківства, -

на підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 14 грудня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

у березні 2016 року позивач звернулася до суду зі вказаним позовом та наступною зміною позовних вимог, посилаючись на те, що 07.12.2015 року помер ОСОБА_8, з яким вона познайомилася в 2012 році. На той час ОСОБА_8 проживав в смт Машівка з матірю, не проживав з попередньою сімєю та розлучився, працював водієм в ТОВ «Приват-Альянс» і сплачував аліменти на дитину від першого шлюбу, а вона працювала в ТОВ «Агрофірма «Покровська». З вересня 2012 року по лютий 2015 року вони з ОСОБА_8 проживали в цивільному шлюбі та вели спільне господарство в АДРЕСА_1. 12.09.2013 року вона стала на облік по вагітності в 3-й міській клінічній поліклініці м. Полтави та відповідно до індивідуальної картки вагітної та породіллі № 569, чоловіком визначений ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 30.03.2014 року народився їхній спільний син ОСОБА_9, якого вони виховували з ОСОБА_8, який проявляв батьківську турботу про дитину, спілкувався та виховував її. В подальшому вони планували офіційно одружитися, а також змінити відомості в актовому записі про народження сина змінити прізвище з «Сидоренко» на «Подалось». У звязку з наведеним, в остаточній редакції позовних вимог, позивач просить встановити факт, що ОСОБА_8 є батьком її сина - ОСОБА_10 та внести зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши ОСОБА_8 його батьком і виключити відомості у графі «батько» ОСОБА_11.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просять їх задоволити. Відповідач-1 та представники відповідачів-2, 3 проти позову заперечують, представник третьої особи направив заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якого записаний ОСОБА_11, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 193532 від 03.04.2014р. та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 14.01.2016 за № 9. Запис про батька дитини вчинено у відповідності з ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 5-6).

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Статтею 130 цього Кодексу передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 цього Кодексу.

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер 07.12.2015 року та на час смерті був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 302217 від 10.12.2015р. та копії його паспорту серії КН № 002320 від 15.03.2006р. (а.с. 4, 34-35).

За актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї від 12.01.2016 року, складеного за участі депутата Селещинської сільської ради Машівського району та жителів будинку № 43 по вулиці Леніна в с. Селещина Машівського району сусідів позивачки (а.с. 39), остання разом з сином ОСОБА_9 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, де знаходяться власні речі ОСОБА_8, який є рідним батьком та цивільним чоловіком ОСОБА_1 та який проживав без реєстрації у вказаній квартирі з вересня 2012 року по лютий 2015 року, до мобілізації в зону АТО. Під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_8 вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку. За життя ОСОБА_8 визнавав сином ОСОБА_10, опікувався ним спільно з ОСОБА_1

Допитані за клопотанням позивача свідки: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 мешканці будинку № 43 по вулиці Леніна в с. Селещина, кожна окремо показали, що десь з 2012 року ОСОБА_8 час від часу мешкав з позивачкою, а коли вона завагітніла приблизно з 3-4 місяців проживав постійно, після чого у них народився син. Станіслав приїжджав до позивачки з сином з роботи та їздив від них на роботу, на балконі сушилася його білизна, він гуляв з дитиною до АТО, а також під час відпустки, син називав його папою. Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 також зазначили, що ОСОБА_8 забирав позивачку з пологового будинку, а свідок ОСОБА_15 вказала, що бачила його кожного дня як спільно з позивачкою так і окремо.

Факт проживання ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_2 спільно з позивачем ОСОБА_1 з 2012 року стверджує й депутат Селещинської сільської ради ОСОБА_16 в довідці від 12.01.2016 р. (а.с.40).

Відповідно до індивідуальної картки вагітної та породіллі №569 на імя ОСОБА_1 (а.с.41), чоловіком останньої вказано ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1

В районній газеті «Промінь» №19-20 від 07.03.2015 року розміщена фотографія ОСОБА_8, що не заперечується сторонами, на якій ОСОБА_8, як пояснила позивач тримає на руках дитину ОСОБА_10 (а.с.42, 42-1).

Також суд приймає до уваги, що позивач має на руках оригінали документів ОСОБА_8: трудову книжку серії БТ-І № 9868843, особову медичну книжку та військовий квиток (а.с.36-38).

Крім цього, з наданих позивачем фотознімків вбачається, що на них зображений її син ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 та нею, зокрема біля пологового будинку, під час відвідування м. Чугуєва, святкування річниці дитини, за час приїзду у відпустку ОСОБА_8 з зони АТО (а.с. 128-133).

На спростування доводів позивача за клопотанням представника відповідача-3 були витребувані документи з управління праці та соціального захисту населення Машівської РДА з яких убачається, що позивач зверталася з заявою та отримувала допомогу як одинока мати, зазначала, що батько дитини не проживає, при зверненні за призначенням субсидії не вказувала ОСОБА_8 як члена сімї при обстеженні її матеріально-побутових умов 05.06.2014р. (а.с. 59-86).

Стосовно вказаних обставин позивач пояснила, що не повідомила органи УПЗСН про те, що ОСОБА_8 мешкав спільно з нею, оскільки останнього на час складення акту не було вдома, оскільки він був на роботі і про це в неї не запитували. В той час, зазначила, що отримувала він нього допомогу в розмірі близько 1400 грн щомісячно.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням відповідача-1 свідки: ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 сусіди відповідачки-1 та свідок ОСОБА_20 племінниця відповідачки-1 показали, що з 2012 року ОСОБА_8 насправді проживав зі своєю матірю ОСОБА_3 по вулиці Зоріна в смт Машівка і саме звідки їздив на роботу. При цьому, свідок ОСОБА_17 зазначив, що відповідачка-1 повідомляла, що в неї є онук, але не знає де проживає. Особисто свідку ОСОБА_20 про наявність в с. Селещина дитини повідомляв сам ОСОБА_8.

В судовому засіданні відповідач-1 ОСОБА_3 мати ОСОБА_8 показала, що син постійно проживав з нею, а до позивачки їздив лише кілька разів ночувати з 2014 року. В той час, вона спільно з позивачкою та її сімєю у жовтні-листопаді 2015 року їздили до сина в м. Чугуїв, і син дуже зрадів коли побачив хлопчика, обнімав та цілував його. Також вона після похорону сина їздила провідувати дитину, після чого перестала. Разом з тим, зазначила, що син просив позивачку записати на його імя дитину, але вона відмовлялася, хоча коли його перевели в м. Миколаїв він просив його забрати, а наявність трьох дітей дала б таку можливість, оскільки він має також двох синів від перших шлюбів.

З наданих відповідачем-1 доказів видно, що в 2014 році їй була призначення субсидія з урахуванням доходів її сина ОСОБА_8 (а.с. 154-160).

Таким чином, оскільки в судовому засіданні свідки з боку позивача підтвердили факт проживання з нею померлого ОСОБА_8 з 2012 року, а свідки його матері ОСОБА_3 вказали, що він проживав саме з матірю, суду не надано доказів того, що ті чи інші свідки говорять неправду, а відтак суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 мав два місця проживання, мешкав як з позивачкою так і зі своє матірю, оскільки його постійно бачили за обома адресами.

За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази свідчать про те, що ОСОБА_8 з 2012 року по січень 2015 року мешкав спільно з позивачкою, після народження дитини ОСОБА_10 визнавав його своїм сином, підтверджував це в розмові з матірю та двоюрідною сестрою - свідком ОСОБА_20, опікувався дитиною, що також видно з фотознімків наданих позивачкою та зробленого в місцевій газеті, а відтак приходить до висновку, що саме ОСОБА_8 є біологічним батьком дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Таким чином, позов в частині встановлення факту батьківства ОСОБА_8 та внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_10 з зазначенням ОСОБА_8 його батьком підлягає задоволенню.

В той час, оскільки відомості про батька дитини записані зі слів матері, тобто такої особи не існує, а виключити відомості можна лише про конкретну особу, а відтак суд вважає, що позов про виключення відомостей про батька дитини задоволенню не підлягає.

Доводи представника відповідача-3 про те, що позивач раніше відмовлялася зареєструвати дитину на імя ОСОБА_8, що дало б йому можливість звільнитися зі служби, скільки він мав би трьох неповнолітніх дітей, і що таким чином позивач переслідувала та переслідує економічний інтерес з наміром набути матеріальні блага, правового значення у даній справі не мають.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача-1 та законних представників відповідачів-2,3, в рівних частках, підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі по 137, 80 грн, з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 130, 134 СК України, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Машівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання батьківства задоволити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер 07 грудня 2015 року, є батьком ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внести зміни до актового запису № 08 від 03.04.2014 року складеного виконкомом Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, про народження ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши його батьком - ОСОБА_8.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 137, 80 грн, з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 15 грудня 2016 року

Суддя :