233 № 233/1323/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
26 вересня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Наумик О.О.,
за участю секретаря Сухоставець Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Звернувшись до суду з позовом, ПАТ «Укрсоцбанк» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 08-038/348к від 02.08.2006 р. у розмірі 304404,73 долари США, що еквівалентно 8175021 грн. 01 коп., посилаючись на те, що 02.08.2006 р. між сторонами укладено вище згадуваний кредитний договір, за умовами якого Банк надав відповідачу у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200000 Доларів США 00 центів, зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості до 01 серпня 2021 року.
Умови утримання кредитних коштів та погашення заборгованості передбачені Договором кредиту з посиланням на відповідні пункти цього договору. Зокрема п.1.1. Договору кредиту визначено сума, яка була видана, рівень відсоткової ставки, схема погашення заборгованості, дата та сума щомісячного чергового платежу, кінцева дата погашення заборгованості, тощо.
Свої зобовязання, визначені п.3.1.1 Договору кредиту, Позивачем виконано належним чином в повному обсязі: Відповідачу відкрито позичковий рахунок в АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту.
13.05.2009 р. між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту, якою змінено графік погашення основного боргу, який станом на 13.05.2009 р. становить 166670,00 дол. США та внесено відповідні зміни до Договору кредиту.
Відповідно до п.п.3.3.8., 3.3.9. Боржник зобовязаний сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку, визначеному п.п.2.4.,2.5. Договору кредиту, та комісії, в порядку, визначеному Договором. Погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафами санкціями в порядку, визначеному в п.1.1 Договору кредиту.
Проценти, сплачувані Позичальником за користування Кредитом за своїм характером є встановленою договором платою за користування грошовими коштами, а не неустойкою, яка є не тільки способом забезпечення виконання зобовязань, а також і однією з форм цивільно-правової відповідальності.
ОСОБА_1 порушила умови погашення заборгованості за кредитом, що визначений п.п. 1.1. Договору кредиту, не здійснила погашення кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання, а тому, згідно із ст.1050 ЦК України, зобовязана погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції.
Таким чином, неналежне використання взятих на себе зобовязань за Договором кредиту Відповідачем та несплата відсотків за користування кредитними коштами призвело до виникнення заборгованості, яка відповідно до ст.1050 ЦК підлягає достроковому погашенню.
Станом на 22.02.2016 р. заборгованість за Договором кредиту складає 304404,73 долари США, що еквівалентно, 8175021 грн. 01 копійка (Курс НБУ долар США станом на 22.02.2016 р. становить 26.8558 грн.), та складається з:
- сума заборгованості за кредитом 148133,00 Доларів США - 3978224,59 грн.;
яку просить стягнути з відповідача на користь позивача.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі, на сайті суду, у судове засідання не зявилася, заперечень проти позову суду не надала. За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 02.08.2006 р. між АКБСР «Укрсоцбанк» (правонаступником є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 08-038/348к, згідно із яким кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 200000 Доларів США зі сплатою 13% процентів річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 25 числі кожного місяця згідно з графіком, вказаним в пп. 1.1.1. п.1.1. ст.1 Договору, на умовах, визначених цим Договором, з кінцевим терміном повернення до 01.08.2021 р. (а.с.21-25).
Відповідно до п.п.3.3.8., 3.3.9. Боржник зобовязаний сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4.,2.5. Договору кредиту, своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафами санкціями в порядку, визначеному в п.1.1. Договору кредиту.
13.05.2009 р. між Позивачем та Відповідачем укладено Договір №1 про внесення змін до Договору кредиту № 08-038/348к від 02.08.2006 р., яким сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 13.05.2009 р. становить 166670 долари США 00 центів, а саме повернення кредиту має здійснюватись згідно з графіком погашення тіла кредиту на 20 число кожного місяця. Інші умови Договору залишилися незмінними, і сторони підтвердили за ними свої зобовязання (а.с.18-19).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Позивач свої зобовязання, визначені п.3.1.1 Договору кредиту, виконав належним чином в повному обсязі: Відповідачу відкрито позичковий рахунок в АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту, що підтверджено Заявою на видачу готівки №07 від 02.08.2006 р. (а.с.20), і не спростовано відповідачем.
Відповідач порушила умови погашення заборгованості за кредитом, не здійснила погашення кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання, що підтверджено відповідним розрахунком (а.с.5-6).
Таким чином, неналежне використання взятих на себе зобовязань за Договором кредиту Відповідачем, та несплата відсотків за користування кредитними коштами призвело до виникнення заборгованості, яка відповідно до ст.1050 ЦК підлягає достроковому погашенню.
Станом на 22.02.2016 р. заборгованість за Договором кредиту визначена позивачем в розмірі 304404,73 долари США, що еквівалентно, 8175021 грн. 01 копійка (Курс НБУ долар США станом на 22.02.2016 р. становить 26.8558 грн.), та складається з:
- сума заборгованості за кредитом 148133,00 Доларів США - 3978224,59 грн.;
Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що, по-перше, цей розрахунок стороною відповідача не спростований.
По-друге, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором пені, виходячи з такого:
Також, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).
Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».
02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».
Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».
Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання ОСОБА_1 за реєстрацією є м. Макіївка Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені необґрунтованими.
Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором станом на 22.02.2016 р. визначений судом в розмірі 243326,37 Доларів США, - 6534715,13 грн. (Курс НБУ долар США станом на 22.02.2016 р. становить 26.8558 грн.):
- сума заборгованості за кредитом 148133,00 Доларів США - 3978224,59 грн.;
Тож позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, , суд,-
Позов задовольнити частково.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом де сяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя