Справа № 502/2982/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.12.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Вилківської міської ради, а 08.02.2016 року звернулась з уточненою позовною заявою до Вилківської міської ради про встановлення факту належності ОСОБА_2, померлому 31.01.2012 року, та ОСОБА_3 житлового будинку, померлій 13.10.2011 року, житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17, а також про визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17, що складається з: літ. А-житловий будинок, житловою площею 41,4 кв.м., загальною площею 57,8 кв.м., господарських будівель: літ. Б-літня кухня, літ. В-сарай, літера Г-убиральня, 1-3 І надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2.

З позовної заяви вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого Кілійською районною державною нотаріальною конторою від 21.05.1964 року за реєстр. № 774, про що зроблено запис Ізмаїльським «МБТІ» у реєстровій книзі № 4 спр. №.№. 567-285 від 01.06.1964 року, ОСОБА_2 належала ? частка житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17.

Відповідно договору дарування, посвідченого виконавчим комітетом Вилківської міської ради від 22.05.1964 за реєстр. № 168, про що зроблено запис Ізмаїльським «МБТІ» у реєстровій книзі № 4 спр. №.№. 567-285 від 01.06.1964 року, ОСОБА_3 належала ? частка житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Вилківської міської ради депутатів трудящих № 152 від 16.07.1964 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було надано дозвіл на знесення будинку, який належав їм на праві власності, та на будівництво нового житлового будинку на тій самій земельній ділянці за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17. Однак ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було оформлено належним чином правовстановлюючих документів, що підтверджує право власності на побудований житловий будинок, акт про введення його в єксплуатацію також відсутній.

13.10.2011 року померла мати позивача ОСОБА_3, яка на день смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадщину, яка залишилась після її смерті, що складалась з ? частки житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17, фактично прийняв її чоловік ОСОБА_2, який на день смерті дружини проживав разом з нею, однак він не оформив належним чином права власності на спадкове майно.

31.01.2012 року помер ОСОБА_2, який на день смерті проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач будучи спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, так як вона є його донькою, звернулась до нотаріуса для належного оформлення права власності на спадкове майно. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину через те, що в неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Також їй було розяснено її право звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про те, що вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Кілійською районною державною нотаріальною конторою від 21.05.1964 року за реєстром № 774, про що зроблено запис Ізмаїльським «МБТІ» до реєстрової книги під № 4 справи № 567-285 від 01.06.1964 року, ОСОБА_2 належала на праві власності ? частка житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Вилкове, пров. Толстого, 17

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради від 22.05.1964 року за реєстром № 168, про що зроблено запис Ізмаїльським «МБТІ» до реєстрової книги під № 4 справи № 567-285 від 01.06.1964 року, ОСОБА_3 належала на праві власності ? частка житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Вилкове, пров. Товстого, 17

Рішення Виконавчого комітету Вилківської міської ради депутатів трудящих № 152 від 16.07.1964 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було надано дозвіл на знесення старого будинку та будівництво нового житлового будинку на тій самій земельній ділянці за адресою: Одеська область, м. Вилкове, пров. Толстого, 17.

У відповідності до вищезазначеного рішення Відділом комунального господарства Виконавчого комітету Вилківської міської ради депутатів трудящих було надано дозвіл ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Вилкове, пров. Толстого, 17, згідно якого будівельні роботи повинні бути закінчені до 30.07.1967 року.

Судом встановлено, що документу, який підтверджує право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3А на новозбудований житловий будинок, не було оформлено, акт про введення його в експлуатацію відсутній.

Згідно технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за адресою: м. Вилкове, пров. Товстого, 17, цей будинок було побудовано в 1967 році, його інвентаризаційна вартість складає 79827 гривень. Власниками зазначеного будинку вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках.

Виникнення та державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва житлового будинку за адресою: м. Вилкове, вул. Товстого, 17, а саме на 1967 рік, регулювалася положеннями ЦК УРСР 1963 року, а також підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.

Відповідно до п. 2 ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків надаються з земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду в безстрокове користування, а побудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовників.

З п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства будівництва від 24.05.2001 р. №127, вбачається, що для садибних, дачних та садових будинків не вважається самочинним будівництвом індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 р.

Крім того, згідно п. 3.1 розділу ІІІ Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Змін до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» від 13.06.2012 № 304, Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.".

Отже, згідно зі вказаними нормативними актами виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації, хоча зазначені процедури, згідно діючого законодавства, також повинні були проводитись. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що житловий будинок, розташований за адресою: м. Вилкове, пров. Толстого, 17, не є самочинним будівництвом.

Таким чином суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_2, померлому 31.01.2012 року, ? частки житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17, який складається з: літ. А-житловий будинок, житловою площею 41,4 кв.м., загальною площею 57,8 кв.м., господарських будівель: літ. Б- кухня, літ. В-сарай, літера Г-убиральня, 1-3, І надвірні споруди, а також факт належності ОСОБА_3, померлій 13.10.2011 року, ? частки житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17, який складається з: літ. А-житловий будинок, житловою площею 41,4 кв.м., загальною площею 57,8 кв.м., господарських будівель: літ. Б- кухня, літ. В-сарай, літера Г-убиральня, 1-3, І надвірні споруди.

10.11.1952 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_2, про що в книзі записів актів громадянського стану про шлюб був здійснений запис № 10, що підтверджується копією свідоцтва серії ЛГ № 013506 від 10.11.1952 року.

13.10.2011 року померла ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 124, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 271149 від 13.10.2011 року, виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області.

Відповідно до будинкової книги домоволодіння подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже ОСОБА_2, фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, померлої 13.10.2011 року.

03.05.1962 року народилась ОСОБА_6, батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів громадського стану про народження зроблено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІОБ № 519485 від 12.05.1962.

08.05.1982 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_7, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 31, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 288049 від 08.05.1982 року.

31.01.2012 року помер ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 15, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 283355 від 01.02.2012 року, виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області.

В ст. 1621 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2, померлого 31.01.2012 року.

З ч.1 ст. 1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до інформаційного листа державного нотаріуса Кілійського районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 № 587/02-17 від 29.05.2013 року ОСОБА_1 зверталась до нотаріуса для належного оформлення права власності на спадкове майно після смерті її батька ОСОБА_2, померлого 31.01.2012 року, та її матері ОСОБА_3, померлої 13.10.2011 року, однак їй було відмовлено видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Їй також було розяснено, що після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на 29.05.2013 року спадкових справ заведено не було.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 34108073 від 29.05.2013 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої 13.10.2011 року, заведена не була.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 34108108 від 29.05.2013 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2, померлого 31.01.2012 року, заведена не була.

Враховуючи вищезазначене суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17, що складається з: літ. А-житловий будинок, житловою площею 41,4 кв.м., загальною площею 57,8 кв.м., господарських будівель: літ. Б-літня кухня, літ. В-сарай, літера Г-убиральня, 1-3 І надвірні споруди, в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.16, 182, 256, 316, 328, 392,1216, 1222, 1260, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлому 31.01.2012 року, ? частки житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17, який складається з: літ. А-житловий будинок, житловою площею 41,4 кв.м., загальною площею 57,8 кв.м., господарських будівель: літ. Б- кухня, літ. В-сарай, літера Г-убиральня, 1-3, І надвірні споруди.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлій 13.10.2011 року, ? частки житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17, який складається з: літ. А-житловий будинок, житловою площею 41,4 кв.м., загальною площею 57,8 кв.м., господарських будівель: літ. Б- кухня, літ. В-сарай, літера Г-убиральня, 1-3, І надвірні споруди.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17, що складається з: літ. А-житловий будинок, житловою площею 41,4 кв.м., загальною площею 57,8 кв.м., господарських будівель: літ. Б-літня кухня, літ. В-сарай, літера Г-убиральня, 1-3 І надвірні споруди, в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_9