УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання договору та стягнення суми боргу, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила розірвати договір № SAMDN8818 «Стандарт» від 30 серпня 2012 року та стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) на її користь 33 210,00 євро заборгованості за договором, що еквівалентно 975 045 грн 60 коп., а саме: 30 000,00 євро основного боргу та 3 210,00 євро відсотків за договором.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що на підставі укладеного між сторонами договору банківського вкладу 30 серпня 2012 року вона внесла на відкритий їй рахунок 30 000,00 євро під 7 % річних строком на 366 днів, які банк відмовився повернути їй на вимогу від 21 січня 2015 року, у зв'язку із чим ОСОБА_4 просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року позов задоволено.

Розірвано договір № SAMDN8818 від 30 серпня 2012 року (вклад «Стандарт»), укладений між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 суму банківського вкладу за договором № SAMDN8818 (вклад «Стандарт на 12 мес») від 30 серпня 2012 року в розмірі 33 210,00 євро, що еквівалентно 975 045 грн 60 коп.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, належним чином оцінивши оглянуті в судовому засіданні оригінали договору, виходили з того, що оскільки між сторонами виникли договірні правовідносини, банк порушив передбачене ст. ст. 1058, 1060 ЦК України право позивачки на повернення грошових коштів за укладеним договором, а тому зобов'язаний повернути суму вкладу та нараховані проценти, у зв'язку із чим дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки належній їй коштів.

При цьому апеляційний суд вмотивовано відхилив доводи відповідачапро те, що позивачкою не було надано доказів додержання письмової форми договору банківського вкладу, оскільки вони спростовуються двічі оглянутими в судовому засіданні оригіналами договору банківського вкладу та квитанцією про внесення коштів на рахунок.

Також відхиляючи доводи відповідача про неможливість виконання зобов'язань за договорами, що укладені з філією «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що договір вкладу укладений позивачем з юридичною особою ПАТ КБ «ПриватБанк», юридичною адресою місцезнаходження якого є м. Дніпропетровськ, а тому той факт, що зазначений договір укладений з філією «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», не звільняє відповідача від виконання своїх зобов'язань перед позивачкою.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

В.М. Коротун