Провадження № 22-ц/780/1400/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 18.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2015 року про повернення заяви позивачеві у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи Княжицька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинська районна державна адміністрація, Громадська організація «Садове товариство «Забіря», Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановила:

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,0603 га, кадастровий номер :05:024:0147, цільове призначення для ведення садівництва, яка розташована за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, Княжицька сільська рада, с/т «Забіря», яка належала ОСОБА_2, померлому 10.12.2012 року.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2015 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, передбачених ст. 121 ЦПК України.

На зазначену ухвалу позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду, посилаючись на її незаконність.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи позивачу позовну заяву, суддя вважав, що зазначена позовна заява була подана в порушення вимог діючого законодавства, в звязку з чим її ухвалою від 09.12.2015 року було надано строк пять днів з дня отримання для усунення недоліків подачі заяви в суд.

Однак, з такими висновками судді повністю погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Стаття 119 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог щодо форми і змісту позовної заяви і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як убачається з позовної заяви, позивач посилається на те, що він не може оформити спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на зазначену в позові спадкову земельну ділянку.

Згідно ухвали судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року дану позовну заяву залишено без руху для усунення слідуючих недоліків: вказати точну назву відповідача, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; надати копії додатків до позовної заяви для осіб, які беруть участь у справі; надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії; надати правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку.

Встановлено, що позивач на виконання зазначеної ухвали надав письмову заяву про усунення недоліків.

Як убачається з позовної заяви та заяви про усунення недоліків, позивач зазначив точну назву відповідача, його місце місцезнаходження та поштовий індекс, також зазначив про надання копій додатків до позовної заяви до кількості осіб, які беруть участь у справі, надав копію державного акта на право власності на земельну ділянку, розяснення нотаріуса та копію свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи з наведеного, оскільки у позивача є складнощі щодо отримання відповідних доказів по даній справі, то відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України суд за його клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Крім того, згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Отже, колегія суддів вважає, що заява не може бути визнана неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів, оскільки право осіб, які беруть участь у справі, надавати докази безпосередньо в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, суддя, постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачеві, не звернув уваги на те, що позивач подав позовну заяву в письмовій формі, виклав зміст вимог та обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначив докази, тобто дана позовна заява належно оформлена, за формою і змістом відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Крім того, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Оскаржувана ухвала не містить мотивів, з яких суддя дійшов висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви, оскільки в ухвалі не зазначено які ж саме недоліки позовної заяви позивач не усунув відповідно до ухвали від 09.12.2015 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суддя дійшов безпідставного висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви з підстав не усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 09.12.2015 року.

Доводи апеляційної скарги про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду є передчасними, оскільки судом не вирішено питання про відкриття провадження у даній справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 3 ст. 312 ЦПК України для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді