Справа № 132/384/16-ц
Провадження № 2/132/228/16
РІШЕННЯ

Іменем України

24.02.2016 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Жовті С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що згідно рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 26.08.2009 року за ним та відповідачкою ОСОБА_2 (до зміни імені Килимник) визнано право власності в рівних частинах на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в м. Калинівка по вул. Маяковського № 14.

22 вересня 2009 року вони отримали реєстраційні посвідчення на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

За вказаним будинковолодінням в м.Калинівка по вул. Маяковського, 14 рахувалась земельна ділянка, площею 0,0995 га.

Рішенням Калинівської міської ради № 329 від 20.09.2010 року йому було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0540 га. Технічну документацію виготовлено та закріплено межі його земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м.Калинівка по вул.Маяковського,14, кадастровий номер якої - :01:054:0128.

Однак, він позбавлений можливості проживати і користуватись своєю частиною спільної власності в повній мірі, так як співвласниця ОСОБА_2 не бажає добровільно погодити документально порядок користування житловим будинком, виходячи з фактичного користування, яке склалося між ними протягом тривалого часу.

Виділення йому конкретного приміщення дає можливість надати до нього в користування земельну ділянку, що дозволить узаконити прибудову літ а 1 , гараж та убиральню.

Тому вимушений звертатись в суд з позовом про про розподіл спільної часткової власності.

Позивач в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання також не зявилася, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за її відсутності.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26.08.2009 року за позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_2 ( до зміни прізвища Килимник) визнано право власності в рівних частинах на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в м. Калинівка по вул. Маяковського № 14.

22 вересня 2009 року позивачем та відповідачкою було отримано реєстраційні посвідчення, згідно яких за кожним з них зареєстровано право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку №14 по вул. Маяковського в м.Калинівка та в цілому складається з житлового будинку літ.А з верандою літ.а, загальною площею 77,2 кв.м., житловою площею 54,1 кв.м., сараю літ.Б, огорожі літ.№1-2.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності; у разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації; якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки; компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

На момент звернення до суду домовленість між позивачем та відповідачем була відсутня.

Однак, згідно заяви позовні вимоги визнала, тобто не заперечувала проти розподілу спільної часткової власності та виділу приміщень за варіантом позивача: виділити ОСОБА_1, в натурі частку житлового будинку №14, що розташований в м. Калинівка по вул. Маяковського, а саме: жилі кімнати 1-3 площею 10,8 кв.м., 1-2 площею 15,1 кв.м., коридор 1-1 площею 7,1 кв.м., кухню 1-4 площею 13, 9 кв.м.; виділити ОСОБА_2, в натурі частку приміщення житлового будинку № 14, що розташований в м. Калинівка по вул. Маяковського, а саме: жилі кімнати 2-3 площею 12,4 кв.м., 2-2 площею 15.8 кв.м., кухню 2-1 площею 4,1 кв.м., ванну 2-4 площею 3,7 кв.м., з господарських будівель сарай літ.Б .

Судом прийнято до уваги, що виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру); виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. На що також звернув увагу Верховний Суд України в п. 6 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року № 7.

Крім того, за вказаним будинковолодінням в м.Калинівка по вул. Маяковського, 14 рахувалась земельна ділянка, площею 0,0995 га.

Рішенням Калинівської міської ради № 329 від 20.09.2010 року позивачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0540 га. Технічну документацію виготовлено та закріплено межі земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м.Калинівка по вул.Маяковського,14, кадастровий номер якої - :01:054:0128.

Виділення позивачу конкретного приміщення дає можливість надати до нього в користування земельну ділянку, що дозволить узаконити прибудову літ а 1 , гараж та убиральню.

Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

У відповідності до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.319, 355, 356, 358, 364, 367, 377, ЦК України, ст.120 ЗК України, ст.ст.10, 60, 158, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1, в натурі частку житлового будинку №14, що розташований в м. Калинівка по вул. Маяковського, а саме: жилі кімнати 1-3 площею 10,8 кв.м., 1-2 площею 15,1 кв.м., коридор 1-1 площею 7,1 кв.м., кухню 1-4 площею 13, 9 кв.м.

Виділити ОСОБА_2, в натурі частку приміщення житлового будинку № 14, що розташований в м. Калинівка по вул. Маяковського, а саме: жилі кімнати 2-3 площею 12,4 кв.м., 2-2 площею 15,8 кв.м., кухню 2-1 площею 4,1 кв.м., ванну 2-4 площею 3,7 кв.м., з господарських будівель сарай літ.Б .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: