Справа № 344/9053/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1679/2016
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Бойчука І.В.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, заінтересована особа - ОСОБА_4, про відновлення втраченого судового провадження, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на рішення Івано-Франківського міського суду від 19 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулась до Івано-Франківського міського суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження Івано-Франківського міського народного суду у справі № 2-228/1979 року.

Заяву представник мотивувала тим, що 16.04.1979 року Івано-Франківський міський народний суд ухвалив рішення у справі № 2-228/1979 за позовом представника ОСОБА_6 ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя, яким позов задоволив та присудив ОСОБА_6 в домоволодінні № 5 по вул.Токарській в м.Івано-Франківську кімнату 1-5 площею 22 кв.м. і туалет вартістю 39 крб.

ОСОБА_7 присуджено кімнати 1-2 площею 4,4 кв. м., 1-3 площею 5,1 кв.м., 1-4 площею 17,2 кв.м., сіни вартістю 40 крб. і сарай вартістю 424 крб. та стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_6 компенсацію за різницю вартості долей.

Тобто частка ОСОБА_7 була більшою, ніж частка ОСОБА_6 Однак суд у рішенні від 16.04.1979 року допустив описку, невірно вказавши в резолютивній частині розміри ідеальних часток сторін (ОСОБА_6 62/100, ОСОБА_7 38/100).

Представник позивача вказав, що ОСОБА_2 є правонаступником ОСОБА_7

Водночас в Івано-Франківському міському суді перебуває на розгляду справа №344/6767/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення власності на частку в спільному майні домоволодінні №5 по вул. Токарській в м.Івано-Франківську.

Для обєктивного розгляду вказаної справи необхідно виправити описку у резолютивній частині рішення Івано-Франківського міського народного суду від 16.04.1979 року. Проте справа №2-228/1979 року знищена, у звязку з закінченням строків зберігання. Відтак є необхідність відновити втрачене судове провадження.

Посилаючись на положення ст.ст.402-405 ЦПК України представник позивача просив суд першої інстанції відновити втрачене судове провадження у справі №2-228/1979 за позовом представника позивача ОСОБА_4 і інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна погруддя від 16.04.1979 року та виправити помилку в резолютивній частині рішення в частині визначення ідеальних часток сторін.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 19 лютого 2016 року заяву у справі №2-228/1979 р. за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розподіл майна задоволено частково.

Відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі №2-229/1979 р. за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розподіл майна.

Встановлено, що резолютивна частина рішення від 16.04.1979 року по цивільній справі №2-229/1979р. за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розподіл майна викладена наступним чином:

Позов задоволити. Присудити ОСОБА_6 в домоволодінні №5 по вул. Токарській в м.Івано-Франківську кімнату 1-5 площею 22 м.кв. і туалет вартістю 39 крб.

ОСОБА_7 кімнату 1-2 площею 4,4 м.кв.; 1-3 - 5,1 м.кв.; 1-4 - пл. 17,2 м.кв.; сіни вартістю 40 крб. і сарай вартістю 424 крб.

Ідеальна доля ОСОБА_6 становить 62/100, а ОСОБА_7 - 38/100.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_6 302 крб. 50 коп. компенсації за різницю вартості долей.

Перебудову будинку зробити новий вхід і закласти дверний пройом між кімнатами 1-4 і 1-5 покласти на ОСОБА_6

Хатнє майно: килим 100 крб., килим 140 крб., шафу 50 крб., диван-ліжко 50 крб., телевізор 20 крб., трюмо 30 крб., 2 ліжка за 30 крб., стіл 10 крб., 4 стільця 10 крб., пральну машину 140 крб., швейну машину 20 крб., 3 покривала 30 крб, 2 перини 60 крб., 3 подушки 15 крб., - всього на 755 крб. залишити за ОСОБА_7, стягнути з нього в користь ОСОБА_6 377 крб. 50 коп., тобто 1/2 їх вартості; та 28 крб. 02 коп. за проведення експертизи.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 на рішення суду в частині відновлення втраченого судового провадження подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом вимог процесуального закону.

Представник апелянта вважає, що відновлення втраченого судового провадження не належить до стадій судового процесу, а отже суд не може постановити ухвалу про залучення у справі правонаступника. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.07.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 не брав участі у розгляді справи народним судом м.Івано-Франківська і постановляючи ухвалу про виправлення описки, суд першої інстанції не врахував, що за таких обставин заявник не вправі був порушувати питання про виправлення описки. Таким чином, ОСОБА_2 не був учасником судового розгляду у 1979 році і він не є процесуальним правонаступником в розумінні ст.37 ЦПК України, тому і заява про відновлення втраченого провадження від нього не могла бути розглянута по суті.

З наведених підстав представник апелянта просив скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення заяви ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження та ухвалити нове рішення в цій частині, яким у задоволенні заяви відмовити. В решті рішення суду залишити без змін.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт та його представники вимоги скарги підтримали в повному обсязі, просили її задоволити.

Представник заявника скаргу не визнав, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Процедура відновлення втраченого судового провадження визначена Розділом ІХ ЦПК України.

Відповідно до ст.ст.402-404 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

У заяві повинно бути зазначено, про відновлення якого саме провадження просить заявник, чи було у справі ухвалено рішення по суті справи або постановлена ухвала про закриття провадження, якою саме особою з числа осіб, які брали участь у справі, був заявник, хто конкретно і в якості кого брав участь у справі, місце проживання чи місцезнаходження цих осіб, що відомо заявнику про обставини втрати провадження, про місцезнаходження копій документів провадження або відомостей щодо них, поновлення яких саме документів заявник вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення.

До заяви про відновлення втраченого провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися у заявника або у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 16 квітня 1979 року Івано-Франківським міським народним судом у справі № 2-228/1979 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя ухвалено рішення, яким позов задоволено та здійснено поділ рухомого та нерухомого майна між сторонами, зокрема домоволодіння №5 по вул.Токарській в м.Івано-Франківську.

У 1986 році ОСОБА_7 помер, а після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями стали діти - ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_6- друга дружина.

Відповідно до укладеного заповіту від 13 грудня 2006 року ОСОБА_9 заповіла належне їй майно ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_9 приватним нотаріусом 15 березня 2012 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину на 38/300 частин домоволодіння №5 по вул.Токарській в м.Івано-Франківську.

24.06.2015 року ОСОБА_3 як представник ОСОБА_2 подано заяву про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-228/1979 року.

Як зазначив ОСОБА_2 в заяві, метою відновлення втраченого провадження є -усунення помилки в резолютивній частині рішення суду від 16.04.1979року з метою захисту прав на успадковану частку спірного будинковолодіння, оскільки ОСОБА_4 заклала до суду ряд позовів, що стосуються його прав на частку в домоволодінні по вул. Токарській ,5 в м.Івано-Франківську.

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, суд першої інстанції, керувався ч. 1 ст. 408 ЦПК України та виходив з того, що за результатами розгляду і перевірки матеріалів про втрачене судове провадження в їх сукупності таких достатньо, щоб встановити зміст втраченого провадження повністю.

Відповідно до ст.37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правиламирозділу IX ЦПК України відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено ст. 405 ЦПК України) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Як зазначив в своїй Ухвалі Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних та кримінальних справ направляючи справу на новий апеляційний розгляд, за змістом розяснення, наданого у п.38 Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року № 2 - заявник є правонаступником померлої ОСОБА_9»юк (ОСОБА_6Д.), яка була стороною у справі та не позбавлений права звернення до суду із заявою про відновлення втраченого провадження.

Таким чином, доводи апелянта щодо відсутності процесуального правонаступництва в даному випадку, як підстави для подання та розгляду заяви ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження, з огляду на наведене вище, не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції виходячи з вимог ст.408 ЦПК за результатами розгляду і перевірки матеріалів про втрачене судове провадження дав правильну оцінку зібраним доказам та обєктивно оцінив обставини у справі.

Відповідно до ч.1,2 ст.303, ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга не містить інших аргументів та доводів щодо незаконності і (або) необґрунтованості оскарженого судового рішення, тому скаргу слід відхилити , а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 19 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Мелінишин Г.П. Бойчук І.В.