Справа № 363/927/15-ц Головуючий у І інстанції Купрієнко С. І.
Провадження № 22-ц/780/176/16 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 46 17.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Данілова О.М., Журби С.О.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Садового товариства "Побутовик" про встановлення земельного сервітуту, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з даним позовом в якому просять після уточнень позовних вимог, встановити земельний сервітут на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3, щодо користування земельною ділянкою (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17.02.1995 р), що належить садовому товариству „Побутовик", для визначення проходу та проїзду по зазначеній земельній ділянці, з метою безперешкодного доступу до власних земельних ділянок та можливості доставки до даних земельних ділянок особистих речей, будівельних матеріалів та техніки. Під правом користування (земельним сервітутом) земельною ділянкою (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17.02.1995), що належить садовому товариству „Побутовик", просять розуміти (встановити) право безперешкодного пересування (проходу та проїзду для провезення особистих речей, будівельних матеріалів та техніки) по дорозі (дорогам), що знаходиться в межах даної земельної ділянки та є проїздами до земельних ділянок, що знаходяться у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

З метою ефективного та безперешкодного користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 власними земельними ділянками, просять суд визначити постійний земельний сервітут щодо користування земельною ділянкою (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17.02.1995 р.) та визначити обсяг прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 користування земельною ділянкою (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17.02.1995 р.), а саме:

- право безперешкодного та постійного користування дорогами, що розташовані на земельній ділянці (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17.02.1995 р.) що ведуть до земельних ділянок, що знаходяться у праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з метою особистого проходу або проїзду власним автотранспортом ;

- право безперешкодного та постійного користування дорогами, що розташовані на земельній ділянці (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17.02.1995 р.), що ведуть до земельних ділянок, що знаходяться у праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з метою проїзду автотранспорту, що забезпечує доставку будівельних матеріалів та техніки до земельних ділянок, що знаходяться у праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- право безперешкодного та постійного користування дорогами, що знаходяться в межах земельної ділянки (Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17.02.1995 р), щодо якої проситься визначити постійний земельний сервітут, щодо користування земельною ділянкою, просять вважати і дороги, що визначені:

- на плані меж земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :НОМЕР_2, як землі загального користування Хотянівської селищної ради, від літ. "А" до літ. „Б" (дорога);

- на плані меж земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровимй номер: НОМЕР_3, як землі загального користування Хотянівської селищної ради, від літ. "В" до літ. "Г" (дорога), що по факту належать садовому товариству „Побутовик";

- на плані меж земельної ділянки від 18.08.1998 р., що зазначена як вулиця (землі с/т „Побутовик";

- дорога (вулиця) в межах літер „Е", „Є", „З" та „Ж" ("К", "Л", "Н", "М" на окремому малюнку) на плані меж земель, переданих у власність Садівничому товариству „Побутовик";

- проїзд позначений на схемі проїзду до земельної ділянки кадастровий номер :НОМЕР_3.

Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що вони позбавлені можливості проходу та проїзду до своїх земельних ділянок.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту відмовлено.

Не погоджуючись із висновком, наведеним у рішенні, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити по справі нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 05.09.2012 року є власником земельної ділянки площею 0,0600 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва (а.с. 7-10).

ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу від 21.11.2013 року, є власником земельної ділянки площею 0,0700 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва (а.с. 11-13).

Між сторонами виникали спори з приводу користування земельними ділянками позивачами, які були предметом розгляду судами (а.с. 14-19).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 98 ЗК України встановлює, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними або строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки ,щодо якої встановлений земельний сервітуту, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до ст.100 ЗК України, сервітут може бути встановлений договором, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власнику (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», сервітут реєструється як обтяження прав на існуючу земельну ділянку. Відповідні записи вносяться також в Державний земельний кадастр.

Відповідно до підпункту 14, пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2012 року № 1051, до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про земельні ділянки:

- відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди;

- координати поворотних точок меж;

- міри ліній по периметру;

- площа.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів не знайшла клопотань від позивачів про призначення земельної експертизи, для вирішення питання можливості встановлення земельного сервітуту, або ж висновків на підставі топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Дані клопотання не заявлялись і в апеляційній інстанції.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що пред'явлений ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не підлягає задоволенню, в зв'язку з тим, що в ньому не зазначено конкретні відомості про частину земельної ділянки на яку поширюється дія сервітуту, координати поворотних точок меж, міри ліній по периметру, та площа земельної ділянки на яку розповсюджується земельний сервітут.

Колегією суддів не приймається до уваги посилання апелянта на те, що плани меж земельних ділянок, які були додані до позовної заяви, чітко описують земельні ділянки, щодо якої апелянти просили встановити земельний сервітут, оскільки дане питання повинно досліджуватись відповідними експертами із наявністю спеціальних знань та наданням відповідних висновків щодо можливості встановлення земельного сервітуту.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: