АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2208/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2481/16Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді Прядкіної О.В.,

Суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

Секретаря Лимар О.М.,

За участі: представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 червня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 червня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 537 грн. 01 коп. матеріальної шкоди та 4 000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір по 275,6 грн. з кожного.

Рішення оскаржив ОСОБА_3, який в апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить суд скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 07 квітня 2015 року близько 18:00 години по вулиці Жовтневій в м. Кременчуці біля кондитерської фабрики «Рошен» в м. Кременчуці, між сторонами по справі почалась штовханина, що переросла у бійку, внаслідок якої позивачу спричинені тілесні ушкодження.

На місце події прибула машина швидкої медичної допомоги, якою ОСОБА_5 доправлено до Кременчуцької ЦРЛ та госпіталізовано в неврологічне відділення, де він знаходився на стаціонарному лікуванні з 07 по 15 квітня 2015р. із діагнозом : закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (07.04.2015), забійні ссаднини голови, колінних суглобів, гематома верхньої губи, гіпертонічна хвороба 2ст. ( а.с.5-6, 155-156).

Відповідно до висновку експерта № 398 , на момент судово-медичної експертизи, проведеної з 17 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року, у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна в правій скроневій ділянці, гематом верхньої губи, крововиливів на слизовій оболонці ясна та щоки справа, синця на внутрішній поверхні верхньої третини лівого стегна, садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу, які утворились від ударної дії тупих, твердих предметів, і за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя (а.с. 7-8).

Як вбачається з висновку експерта № 127, на вирішення якого постановою слідчого Крюківського ВП КВП ГУПН в Полтавській області від 02 лютого 2016 року було постановлено питання, чи відповідають показання потерпілого, надані ним в ході слідчого експерименту, по механізму утворення локалізації тілесних ушкоджень, тим тілесним ушкодженням, що у нього наявні відповідно до висновку експерту № 398 від 30 квітня 2015 року, встановлено, що покази ОСОБА_5 не суперечать обєктивним даним, отриманих при судово-медичній експертизі, а саме: по механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень (а.с. 172).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 березня 1992 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», обґрунтовано встановив, що внаслідок неправомірних дій з боку відповідачів позивачу були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що призвело до душевних страждань останнього та завдання моральної шкоди у розмірі 4 тис. грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так, в ході проведеного слідчого експерименту ОСОБА_5 показав на статистові, яким чином йому наносили тілесні ушкодження ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.165-170).

З врахуванням зазначених свідчень, а також аналізу даних експертиз та інших доказів районний суд прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягненню матеріальної та моральної шкоди, спричиненої позивачу спільними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Відповідачами не надано належних та допустимих доказів відсутності їх неправомірних дій щодо завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5

Так, посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем були завдані тілесні ушкодження ОСОБА_3 спростовуються його поясненнями від 17 квітня 2016р. на імя голови правління ПАО КФ «Рошен» та актом про нещасний випадок невиробничого характеру, з яких вбачається, що 07.04.2015р. йому після роботи близько 20 год.стало зле, він впав, вдарившись головою ( а.с.234-236).

Зазначене узгоджується з висновком експерта № 454 за судово-медичною експертизою, проведеною в період з 29 квітня по 27 травня 2015 року, про те, що у гр. ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою і синця правого колінного суглобу; саден на нижніх кінцівках. Не виключено, що вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути як при вільному падінні потерпілого з висоти власного зросту, так і при падінні його з попередньо наданим тілу прискоренням, з наступним ударом колінами об тверду поверхню, про що свідчить їх характер і локалізація.

Вказівка в скарзі на свідчення судово-медичних експертів та лікарів, які були допитані в ході розгляду справи в суді першої інстанції, про ніби-то імітацію ознак ЗЧМТ позивача, - не спростовують самих висновків експертиз в порядку, визначеному ч.2 ст.59 ЦПК України.

Твердження про те, що ОСОБА_5 07.04.2015р. до 17 год. 40 хв. приймав участь у справжній бійці і там міг отримати якісь тілесні ушкодження носить характер припущення.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ: / Підписи /

З оригіналом згідно :