АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6422/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2228/16Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.

при секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2014 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення процентів та пені за кредитним договором.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнив в листопаді 2014 року, та просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за процентами в сумі 673,08 доларів США та пеню у розмірі 919,05 грн. згідно кредитного договору № 331 К-Ф від 24.12.2007 року, а також 243,60 грн. понесених судових вират.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2014 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за процентами згідно кредитного договору від 24.12.2007 року № 331 К-Ф в сумі 673,08 доларів США, з яких заборгованість по процентах поточна 333,34 долари США, заборгованість по процентах прострочена 339,74 доларів США та пеню за порушення виконання зобовязання у розмірі 919,50 грн.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Украгзбанк» 243,60 грн. на відшкодування понесених судових витрат.

В квітні 2016 року ОСОБА_2 в порядку ст. 228 ЦПК України звернувся до Київського районного суду м. Полтави із заявою про перегляд заочного рішення, в задоволенні якої ухвалою цього ж суду від 02 червня 2016 року відмовлено та роз'яснено відповідачу право оскарження заочного рішення в загальному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування заочного рішення та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» просить відмовити. Посилається на відсутність у ПАТ АБ «Укргазбанк» дозволу та ліцензії на видачу кредитів в іноземній валюті та відповідно вимоги виконання зобовязання в іноземній валюті, а також звільненні його від сплати судового збору, як інваліда 2 групи, що не було враховано судом при постановленні оскаржуваного рішення.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 307, ч. 4 п. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, у разі порушення або неправильного застосування судом норм матеріального або процесуального права, апеляційний суд має право змінити рішення.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24 грудня 2007 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 331 К-Ф, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит в розмірі 75000 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом 12,9% річних строком до 23 грудня 2027 року.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобовязань, утворилася заборгованість за процентами в розмірі 673,08 доларів США, з яких заборгованість по процентах поточна 333,34 долари США, що за курсом НБУ на день розрахунку складає 4317,58 грн., заборгованість по процентах прострочена 339,74 доларів США, що за курсом НБУ становить 4400,48 грн..

За порушення зобовязань банком нараховано відповідачу пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості відповідно до п. 5.3 кредитного договору сторін, яка складає 70,99 дол. США, що за курсом НБУ на день розрахунку заборгованості 30 жовтня 2014 року становить 919,50 грн.

Рішення суду в частині розміру стягнутих на користь банку коштів відповідачем по справі не оскаржується та за приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Вирішуючи питання щодо підставності заявлених банком позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Загальними умовами виконання зобовязання (стаття 526 ЦК України) встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, частиною третьою статті 533 ЦК України допускається використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті, при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Встановлено, що умовами укладеного між сторонами кредитного договору визначено валюту зобовязання долари США.

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті (правова позиція Верховного Суду України у справі за № 6-145цс14).

Згідно генеральної ліцензії Національного Банку України на здійснення валютних операцій від 06.10.2011 р. № 123, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» вправі здійснювати валютні операції на валютному ринку України.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що стягнення судом на користь банку процентів за кредитним договором в іноземній валюті доларах США не суперечить нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Водночас, суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 243,60 грн. на відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору, не взявши до уваги, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням відповідача серії ААЗ № 357851 та відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняє його від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору (п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні з віднесенням понесених позивачем судових витрат в розмірі 243,60 грн. за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2014 року змінити в частині розподілу судових витрат.

Витрати в розмірі 243 грн. 60 коп., понесені Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» за подачу позовної заяви, компенсувати за рахунок держави.

В іншій частині заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ ОСОБА_3

ОСОБА_4

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1