Справа № 740/2463/16-ц
Провадження № 2/740/817/16
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2016 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі Філоненко О.В.,

з участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 з тих підстав, що остання з 25.06.2012 року без поважних причин в зазначеному житлі не проживає.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Її колишня невістка ОСОБА_3 з 2012 року, в належній позивачці квартирі не проживає, вона залишила квартиру віддала ключі і розлучилася із її сином, однак залишилася бути зареєстрованою в квартирі. Речі відповідачки в квартирі відсутні. Знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажає, чим створює їй як власнику перешкоди в користуванні та розпорядженні її власністю. Реєстрація відповідачки також впливає на отримання позивачкою субсидії на оплату комунальних послуг. Просила визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, суд розглянув справу в її відсутність з винесенням заочного рішення

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Сідоцтвом про право власності на а.с. 7 підтверджується, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відомості про реєстрацію відповідача вбачаються також із довідки ЖБК «Кондитер» від 05.07.2016 року (а.с. 9).

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2012 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Квартира АДРЕСА_1 є майном (житлом) позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач не є членом сім'ї власників житла в силу ст. 64 Житлового кодексу України, дані про укладення з нею договору найму житла також відсутні.

Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сім'ї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема, ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України.

В судовому засіданні позивач стверджувала, що відповідач з 25.06.2012 року не проживає в квартирі, власником якої є позивач.

На підтвердження даних тверджень ОСОБА_2 надала суду акти від 10.07.2015 року та 05.07.2016 року в яких значиться, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає, її особисті речі в квартирі відсутні. Дані обставини також підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5

На думку суду позивач довела той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_1, тому ОСОБА_3 слід визнати такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст.212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 такою що втратила право користування приміщенням квартири АДРЕСА_1 Чернігівської області.

Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення може бути подано Ніжинському міськрайонному суду протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Після заочного перегляду рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко