Справа № 333/8577/15-ц
Провадження № 2/333/489/16
рішення

Іменем України

25 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період 01.01.2012 року по 01.11.2015 рік. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.12.2012 року з ОСОБА_2 було стягнуто на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень, щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 04.12.2012 року і до повноліття дитини. Однак, ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого станом на 31.08.2015 року виникла заборгованість в розмірі 23 009 грн. 68 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, відповідач повинен сплатити їй неустойку (пеню) в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а всього у розмірі 129 197 грн. 00 коп., що підтверджено наданим розрахунком. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 129 197 грн. 00 коп.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву, якою позов підтримала, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що був обізнаний про необхідність сплачувати аліменти на утримання сина за рішенням суду, але не працює, тому міг лише іноді передавати гроші дитині через бабусю, проте письмових підтверджень цьому в нього нема. Заперечує проти позову, так як не має постійного заробітку, офіційно не працевлаштований, мешкає разом з батьками, які є пенсіонерами.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень представників сторін, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.12.2012 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень, щомісячно, починаючи з 04.12.2012 року і до повноліття дитини. Рішення набуло законної сили 15.02.2013 року. (а.с. 27-28).

До Комунарського ДВС ЗМУЮ надійшов виконавчий лист про стягнення аліментів за вищевказаним судовим рішенням, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

У відповідності ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем сторонам виконавчого провадження: стягувачу та боржнику було направлено ухвалу про відкриття виконавчого провадження.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_2, складеною державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Щетинікною А.С. від 03.09.2015 року, загальна заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.07.2013 року по 31.08.2015 року складає 23 009 грн. 68 коп. (а.с. 32-33).

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов'язується з дотриманням державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження» стосовно повідомлення належним чином державним виконавцем відповідача про суму заборгованості та про строк її погашення, з урахуванням того, що відповідач знав про необхідність сплати аліментів.

Разом із тим згідно з ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем (а не стягувачем, чи боржником). Лише визначивши розмір такої заборгованості, можна обчислювати неустойку.

Як роз'яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був достовірно обізнаний про свій обов'язок зі сплати аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень, щомісячно, починаючи з 04.12.2012 року, що підтвердив у судовому засіданні, здійснював примусово часткову виплату аліментів, проте письмових доказів суду не надав. До суду відповідачем не було надано достатніх, належних та допустимих доказів невиконання ним своїх зобов'язань зі сплати аліментів з поважних або незалежних від останнього причин (відсутні довідки про хворобу, непрацездатність, тощо). Будь-яких обставин, які б унеможливлювали щомісячну сплату аліментів і являлися поважними причинами для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання судового рішення протягом вказаного періоду часу по справі не встановлено, тому, на думку суду, заборгованість по сплаті аліментів виникла лише через вину відповідача.

Відповідно до п.9 ч.3 ст. 129 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що рішення суду є обов'язковим до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. В даному випадку для відповідача така відповідальність встановлена ст.196 СК України.

Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду України № 6-81цс13 від 11 вересня 2013 року).

Таким чином, оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюються за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості виходячи зі всієї суми, а в даному випадку до дати, вказаної у позові, тобто до 31.10.2015 року.

За таких обставин з відповідача на користь ОСОБА_1 на підставі ст.196 СК України підлягає стягненню неустойка за прострочення виплати аліментів за період з -01.03.2013 року (з місяця вступу рішення в законну силу) по 31.10.2015 року (включно), виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до 31.10.2015 року:

-за березень 2013 року (з урахуванням грудня, січня, лютого) сума сплати складає 2009,68 грн., строк прострочення 975 днів,

пеня: 2009,68 грн. х 1% : 100 х 975 дн = 19594,38 грн.

-за квітень 2013 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 944 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 944 дн = 6608 грн.

-за травень 2013 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 914 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 914 дн = 6398 грн.

-за червень 2013 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 883 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 883 дн = 6181 грн.

-за липень 2013 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 853 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 853 дн = 5971 грн.

-за серпень 2013 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 822 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 822 дн = 5754 грн.

-за вересень 2013 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 791 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 791 дн = 5537 грн.

-за жовтень 2013 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 761 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 761 дн = 5327 грн.

-за листопад 2013 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 730 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 730 дн = 5110 грн.

-за грудень 2013 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 700 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 700 дн = 4900 грн.

-за січень 2014 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 669 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 669 дн = 4683 грн.

-за лютий 2014 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 638 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 638 дн = 4466 грн.

-за березень 2014 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 610 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 610 дн = 4270 грн.

-за квітень 2014 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 579 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 579 дн = 4053 грн.

-за травень 2014 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 549 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 549 дн = 3843 грн.

-за червень 2014 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 518 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 518 дн = 3626 грн.

-за липень 2014 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 488 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 488 дн = 3416 грн.

-за серпень 2014 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 457 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 457 дн = 3199 грн.

-за вересень 2014 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 426 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 426 дн = 2982 грн.

-за жовтень 2014 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 396 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 396 дн = 2772 грн.

-за листопад 2014 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 365 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 365 дн = 2555 грн.

-за грудень 2014 року сума сплати складає 700.00 грн., строк прострочення 335 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 335 дн = 2345 грн.

-за січень 2015 року сума сплати складає 700.00 грн., строк прострочення 304 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 304 дн = 2128 грн.

-за лютий 2015 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 273 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 273 дн = 1911 грн.

-за березень 2015 року сума сплати складає 700.00 грн., строк прострочення 245 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 245 дн = 1715 грн.

-за квітень 2015 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 214 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 214 дн = 1498 грн.

-за травень 2015 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 184 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 184 дн = 1288 грн.

-за червень 2015 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 153 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 153 дн = 1071 грн.

-за липень 2015 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 123 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 123 дн = 861 грн.

-за серпень 2015 року сума сплати складає 700,00 грн., строк прострочення 92 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 92 дн = 644 грн.

-за вересень 2015 року сума сплати складає 700.00 грн.. строк прострочення 61 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 61 дн = 427 грн.

-за жовтень 2015 року сума сплати складає 700.00 грн.. строк прострочення 31 днів,

пеня: 700,00 грн. х 1% : 100 х 31 дн = 217 грн.

а разом сума неустойки за весь період прострочення складає 125 350 грн. 38 коп.

Враховуючи, що позивач визначила розмір неустойки 129 197 грн. 00 коп. та зазначила період 01.12.2012 року по 31.10.2015 року, але суд вважає за необхідне нараховувати пеню на суму заборгованості, але з 01.03.2013 року, тобто з моменту набрання рішення про стягнення аліментів законної сили, тому сума неустойки за період з 01.03.2013 року по 31.10.2015 рік складає 125 350,38 грн. і підлягає стягненню з відповідача, а в іншій частині суд вважає за доцільне вимогу позивача залишити без задоволення.

Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

Так як задоволені позовні вимоги позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 88, 209, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 192, 195, 196, 197 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 неустойку за прострочення виплати аліментів за період з 01.03.2013 року по 31.10.2015 року в сумі 125 350 (сто двадцять п'ять тисяч триста п'ятдесят) грн. 38 коп., в решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 1279 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська