Справа № 204/2914/16-ц
Провадження № 2-п/204/68/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.

при секретарі Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви вказав, що заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_2 розвитку» стягнуто заборгованість за кредитним договором 1CKGMCUL.116579.003 від 12 квітня 2013 року у розмірі 13 966, 11 грн., та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Зазначене заочне судове рішення проголошене 08.08.2016 р. за відсутності відповідача, чим були порушені його права, оскільки відповідач був позбавлений права надати суду докази та заперечення, які мають істотне значення для вирішення справи, що привело до прийняття судом неправильного рішення. Копія заочного рішення, відповідачем отримана у поштовому відділенні 16 серпня 2016 року. Вважає, що заочне рішення від 08 серпня 2016 року має бути скасоване як безпідставне і необірунговане з огляду па наступне. Він вважає, що ПАТ «ОСОБА_2 розвитку» ввело суд в оману, недобросовісно приховавши факт наявності платежів з боку відповідача за вищевказаним кредитним договором ICKGMCUL.l 16579.003 від 12 квітня 2013 року. Зокрема, ним було сплачено позивачу: 24 березня 2016 року - 500, 00 грн.; 04 квітня 2016 року - 1000, 00 грн.; 06 травня 2016 року - 1200, 00 грн.; 06 червня 2016 року - 1000, 00 грн., копії квитанцій про зазначені операції додаються до цієї заяви. Також зазначив, що позивачу було достеменно відомо про наявність цих платежів, однак до відома суду факти наявності цих платежів ним не були доведені, в розрахунок суми, що з нього стягнута, ці платежі не включені, що у підсумку призвело до постановления неправильного і необгрунтованого рішення. Вважає, що заочне рішення суду від 08.08.2016 року як таке, що постановлене на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи і без належних доказів, підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст.231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та зазначеної вище цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 60 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно положень ст. 229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Положення норми ч. 4 ст. 169 ЦПК України слід розглядати в контексті інших частин цієї статті, не відокремлюючи їх від зв'язку з іншими положенням цієї ж норми.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, ч. 4 ст. 169 ЦПК України передбачена можливість ухвалення у справі заочного рішення, якщо попереднє судове засідання було відкладено у зв'язку з визнанням повідомлених стороною причин неявки поважними, і саме в даному контексті слід розглядати визначення повторності неявки в судове засідання у даній статті закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 08 серпня 2016 року Красногвардійським судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. З ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 розвитку» стягнуто заборгованість за кредитним договором ICKGMCUI.116579.003 від 12 квітня 2013 року у розмірі 13 966,11 грн., а також судовий збір у розмірі 1 378,00 грн..

Як вбачається, в своїй заяві відповідач ОСОБА_1 обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача тим, що при вирішенні даного спору, позивач - ПАТ «ОСОБА_2 розвитку» приховав факт наявності платежів з боку ОСОБА_1 за кредитним договором ICKGMCUI.116579.003 від 12 квітня 2013 року, а саме що відповідачем на користь позивача - Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 розвитку» було сплачено: 24 березня 2016 року - 500, 00 грн.; 04 квітня 2016 року - 1000, 00 грн.; 06 травня 2016 року - 1200, 00 грн.; 06 червня 2016 року - 1000, 00 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, сума заборгованості у розмірі 13 966,11 грн. за кредитним договором ICKGMCUI.116579.003 від 12 квітня 2013 року, була стягнута з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_2 розвитку» станом на 21 березня 2016 року. А, вищевказані платежі, були здійсненні відповідачем ОСОБА_1 після 21 березня 2016 року, починаючи з 24 березня 2016 року, тобто вони були здійснені в рахунок погашення існуючої заборгованості у розмірі предявленому до стягнення.

Таким чином, судом встановлено, що докази, на які посилається відповідач ОСОБА_1 не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи заяву відповідача про перегляд заочного рішення суд виходить з того, що підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача, та наявність істотних доказів по справі в обґрунтування заперечень вимог позивача. За відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Враховуючи вищевикладене та відсутність підстав для скасування заочного рішення, суд приходить до висновку про те, що заяву про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 231 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 228, 231, 232 ЦПК України, суд, -

УхвалиВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів з моменту проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л. Черкез