Справа № 309/233/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів - Павліченка С.В., Бондаренка Ю.О.,

секретарі - Чонка М.Д.,

з участю - представника УПФ України в м.Хуст та Хустському районі - Гайду О.І. та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Хустського районного суду від 14 березня 2016 року по справі за позовом Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулося в суд із даним позовом, посилаючись на те, що ними проводилася перевірка пенсійних справ учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які отримують пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статус яким надано на підставі довідок, виданих Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу. Згідно довідки, виданої Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу №24/7796 від 12.03.1993 року зазначено, що ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році в кількості 30 днів у м.Прип'ять, що згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дає йому право на зменшення пенсійного віку на 10 років.

Згідно відповіді державного галузевого архіву міністерства оборони України від 31.01.2012 року ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але не працював у зоні відчуження у 1986 році, а працював у 1987 році в м.Прип'ять, що дає йому право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку тільки на 8 років. Отже, відповідач не мав право виходу на пенсію у 50 років згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 01.01.2010 року ОСОБА_2 виповнилося 52 роки і відповідно 02.01.2010 року має право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 8 років. В зв'язку з частковим не підтвердженням первинними документами періоду перебування в зоні відчуження ОСОБА_2 у 1986 році, за період з 02.01.2008 року по 01.01.2010 року виникла переплата пенсії в сумі 12 705, 60 грн..

Відповідно до ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсій за рішенням територіальних органів пенсійного фонду або рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Управлінням було виявлено зловживання з боку пенсіонера. В добровільну порядку відповідач не погасив заборгованість суми надміру виплачених сум пенсій до Хустського об'єднаного УПФ.

05 грудня 2012 року постановою Закарпатського окружного адміністративного суду у задоволенні позову Хустського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі, поданому в порядку КАС України про стягнення з ОСОБА_2 надміру виплаченої пенсії у сумі 12 705,60 грн. відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2015 року апеляційну скаргу УПФ у м.Хуст та Хустському районі задоволено і постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.12.2012 року скасовано.

Враховуючи наведене, просили поновити строк позовної давності та стягнути з відповідача на їх користь надміру виплачену пенсію у розмірі 12 705,60 грн. та судові витрати.

Рішенням Хустського районного суду від 14 березня 2016 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права і підстави передбачені чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення представника Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області Гайду О.І., яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_2, який просить рішення суду залишити без змін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 в період з 02 грудня 1986 року по 24 квітня 1987 року брав участь у роботах по ліквідації на ЧАЕС, що підтверджується архівною довідкою від 12.03.1993 року №24/7796 виданого Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу.

На підставі вищезазначеного документу та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 р.р. 2 категорії, яке видано 10.10.2006 року, серії А №513087, управлінням Пенсійного фонду України у м.Хуст та Хустському районі відповідачу була призначена пенсія із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підтвердження заявлених позовних вимог, позивач посилається на довідку державного галузевого архіву Міністерства оборони України від 21.02.2012 року №72519, з якої вбачається, що ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але не працював в зоні відчуження у 1986 році, а працював у 1987 році у м.Прип'ять. У зв'язку з частковим не підтвердженням первинними документами періоду перебування в зоні відчуження ОСОБА_2 за період з 02.01.2008 року по 01.01.2010 року виникла переплата пенсії.

Згідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

На даний час відповідач є пенсіонером на загальних підставах і виплата пенсії йому не припинялася.

Відповідно до ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємства, організацій та окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Вказаний Закон надає органу Пенсійного фонду право перевіряти надані особою, що звертається за призначенням пенсії, відомостей, які є підставою для встановлення стажу, періоду роботи, а також встановлення наявності чи відсутності права особи на отримання пенсії.

Інформація, щодо перевірки позивачем певних документів для призначення пенсії ОСОБА_2 та достовірність наданих ним документів на час призначення пенсії не піддавалась сумніву і судом не встановлено зловживань з боку відповідача, що призвело до надміру виплаченої пенсії, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді:

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Г.Г. Собослой