Справа № 158/1660/15-ц Провадження № 22-ц/773/604/16 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О.К.
Категорія: 47 Доповідач: Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Завидовської - Марчук О.Г. ,

суддів - Грушицького А.І., Свистун О.В.,

при секретарі Перебойчуку Р.В.,

за участю: представників позивача Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Левчинської І.А., Крутилко О.О.

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області до ОСОБА_4, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Ківерцівському районі, про розірвання договору оренди землі за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2015 року Жидичинська сільська рада Ківерцівського району звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Ківерцівському районі, про розірвання договору оренди землі, обґрунтовуючи позов тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору оренди землі від 18.02.2008 року орендодавець - Жидичинська сільська рада надав, а орендар - ОСОБА_4 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування зони відпочинку і організації пасічного та флористичного господарства, яка знаходиться у АДРЕСА_1, площа 1,0 га і яку відповідач за призначенням не використовує і будь-які роботи ним не ведуться.

Крім цього, з моменту укладення договору оренди неодноразово змінювались розміри земельного податку, підвищувались ціни, тарифи, коефіцієнти індексації, а тому відповідачу неодноразово пропонувалось змінити умови договору оренди земельної ділянки в частині орендної плати, однак він на таку зміну не погодився, чим, на думку сільської ради, порушив п. 13 Договору оренди, що є підставою для розірвання договору у зв'язку із відмовою орендаря укладати додаткову угоду до договору оренди землі щодо збільшення орендної плати, якщо змінена нормативна грошова оцінка земельної ділянки.

В зв'язку з цим позивач просив розірвати договір оренди землі, укладений 18.02.2008 року між ним та ОСОБА_4, зобов'язати ОСОБА_4 в десятиденний термін повернути земельну ділянку та стягнути з нього в його користь понесені судові витрати по справі.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Ухвалено розірвати договір оренди землі, укладений 18 лютого 2008 року між Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області та ОСОБА_4, що зареєстрований у Державному реєстрі земель за № 04.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь Жидичинської сільської ради 243, 60 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на це рішення, в якій покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, їх недоведеність, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

В судовому засіданні відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримали із зазначених у ній підстав та просили її задовольнити.

Представники позивача апеляційну скаргу заперечили, просили її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач протягом тривалого часу відмовлявся змінювати розмір орендної плати, хоча її збільшення обумовлене об'єктивними обставинами (підвищення коефіцієнту нормативної оцінки землі), цим самим порушив умови укладеного між сторонами договору оренди, що є підставою для розірвання цього договору.

Однак, такі висновки суду ґрунтуються на неповно з'ясованих обставинах справи та не відповідають встановленим обставинам справи.

Судом правильно встановлено, що 18.02.2008 року між Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області та ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування зони відпочинку і організації пасічного та флористичного господарства загальною площею 1,0 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Вказаний договір оренди землі зареєстровано за № 04, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 18.02.2008 року (а.с. 10, зворот).

Відповідно до умов укладеного договору нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 22 672 грн. 01 коп. Орендна плата складає 3 % на весь період договору від нормативної грошової оцінки, що становить 783 грн. 36 коп. щорічно. Цільове призначення земельної ділянки - будівництво та комерційна діяльність.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №13/3 від 18.01.2012 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с. Жидичин затверджено показники грошової оцінки земельних ділянок на території с. Жидичин (а.с.12).

З витягу технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.01.2015 року нормативна оцінка земельної ділянки, що передана в оренду ОСОБА_4 становить 798 498,19 грн. (а.с. 13).

Рішенням Жидичинської сільської ради № 28/2 від 16.08.2013 року затверджено Положення про оренду земельних ділянок по Жидичинській сільській раді та порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки (а.с. 14-15), відповідно до п. 3.1 якого розмір орендної плати може бути змінено на вимогу орендодавця у разі зміни грошової оцінки земельної ділянки та у разі встановлення Верховною Радою України нових ставок земельного податку.

Рішенням Жидичинської сільської ради №38/4 від 27.05.2014 року «Про оренду землі» затверджено типовий договір оренди земельної ділянки» (а.с. 16-17).

18.06.2015 року з метою приведення спірного договору оренди землі у відповідність з прийнятим рішенням Жидичинської сільської ради ОСОБА_4 було направлено сільською радою лист з проханням підписати додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди землі, укладеного між сторонами 18.02.2008 року, відповідно до умов якої орендна плата встановлюється в розмірі 23 954 грн. 95 коп. Вказаний лист отримано відповідачем 23.06.2015 року (а.с.19, 21).

Однак, як встановлено з пояснень сторін, відповідь на вказаний лист Жидичинській сільській раді від ОСОБА_4 не направлялась і позивачем не отримувалась.

За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Аналогічна норма закріплена у статті 31 Закону України «Про оренду землі».

За змістом частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 , 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п.п. 38, 39 укладеного між сторонами договору оренди від 18.02.2008 року дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших причин, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Обов'язки орендаря перелічені в п. 28 Договору оренди та визначено ст. 25 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до положень статей 24 та 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, а орендодавець має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди землі та своєчасного внесення орендної плати.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду ОСОБА_4 систематично сплачується орендна плата, визначена укладеним між сторонами договором оренди. Дану обставину представник позивача Крутилко О.О. не заперечував.

Пунктом 13 Договору оренди передбачено, що розмір орендної плати переглядається як виключення раз в рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршення стану орендованої землі не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 36 Договору оренди передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Як зазначалося вище згоди щодо зміни умов договору в частині розміру орендної плати сторонами досягнуто не було, а рішенням Ківерцівського районного суду від 17 березня 2015 року, яке набрало законної сили, було відмовлено в задоволенні позову Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області до ОСОБА_4, третя особа - відділ Держземагенства у Ківерцівському району, про внесення змін до договору оренди землі від 18.02.2008 року та про реєстрацію цих змін. Предметом розгляду було саме внесення змін у договір в частині розміру орендної плати.

До того ж, як встановлено в ході апеляційного розгляду справи одне з рішень Жидичинської сільської ради № 14/22 від 03 лютого 2012 року «Про укладення додаткової угоди до договорів оренди», яким було затверджено нормативну грошову оцінку земельних ділянок і надану ОСОБА_4 в оренду земельну ділянку оцінено у 843 700 грн. та встановлено орендну плату в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки рішенням апеляційного суду Волинської області від 02.12.2014 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним.

Отже, з огляду на вищезазначене, зважаючи, що зміна нормативно-грошової оцінки земельної ділянки може бути лише умовою для внесення сторонами змін до договору щодо розміру орендної плати, яка визначається за правилами ст.ст. 21,23 Закону України „Про оренду землі", за узгодженням сторін, відмова відповідача змінити умови договору не є порушенням умов договору, а тим більше не є підставою для розірвання договору оренди землі. А враховуючи, що вказані зміни до договору внесені не були, підстав для сплати ОСОБА_4 орендної плати в збільшеному розмірі не було.

А тому, рішення суду про розірвання договору з цих підстав не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права і підлягає скасуванню.

Крім того, заперечуючи щодо задоволення апеляційної скарги представник Жидичинської сільської ради, крім іншого, як на підставу для розірвання договору оренди землі, укладеного між позивачем та ОСОБА_4, покликався на ту обставину, що останнім не виконано свого зобов'язання та з 2008 року не здійснюється будівництво та обслуговування зони відпочинку і організації пасічного та флористичного господарства.

Як передбачено п. 15 договору оренди землі земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування зони відпочинку і організації ведення пасічного та флористичного господарства (а.с. 8 зворот)

Згідно із п.п. 16, 17 Договору оренди землі цільове призначення земельної ділянки будівництво та комерційна діяльність, а умовою збереження стану об'єкта оренди є використання земельної ділянки за цільовим призначенням.(а.с. 8 зворот)

Пунктом 19 Договору оренди визначено інші умови передачі земельної ділянки в оренду, а саме: впорядкування території, ліквідація сміттєзвалища і стихійного пісочного кар'єру і т.д.(а.с. 9).

Отже, на момент укладення договору оренди земельної ділянки істотними умовами договору визначено, зокрема, й умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови збереження стану об'єкта оренди.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх доводів щодо невикористання відповідачем наданої йому в оренду земельної ділянки позивач Жидичинська сільська рада надав акти обстеження земельної ділянки площею 1,0 га, яка передана в оренду ОСОБА_4 від 25 червня 2015 року та від 12 травня 2016 року. За результатами обстеження вказаної ділянки комісією встановлено, що на даній земельній ділянці будівлі відсутні і нове будівництво не розпочиналось, від старих будівель залишені залишки цегли та асфальту, де ростуть бур'яни та чагарники. (а.с.11)

Заперечуючи ці доводи позивача, відповідач покликався на те, що перед початком будь - яких будівельних чи ремонтних робіт необхідно було розробити технічну документацію та отримати дозволи відповідних органів. На даний час ним проведено електропостачання.

На підтвердження своїх доводів, відповідач ОСОБА_4. надав ряд документів, а саме: копії листів ОСОБА_4 до виконкому сільської ради, сільського голови від 23.09.2013 року, 18.02.2013 року, 06.12.2012 року, копія акту про перенесення в натурі меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків від 19.06.2007 року, копії рішень Жидичинської сільської ради № 11/30 від 22.06.2007 року, № 129 від 26.10.2006 року, копія договору дарування від 16.10.2009 року, копія акту про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.11.2009 року, копія Технічного паспорту на літній табір «Лоза» від 29.10.2009 року, копія рішення Жидичинської сільської ради № 69 від 26.04.2007 року, копія додатку до рішення виконкому Жидичинської сільської ради від 13.01.2011 року № 2, копія рішення Жидичинської сільської ради № 2 від 13.01.2011 року, копія містобудівного розрахунку з техніко - економічними показниками від 19.06.2014 року, копія містобудівних умов і обмеження забудови земельної ділянки, копія договору підряду №17/2014 (будівельні роботи) від 24.07.2014 року, копія договору №38-2014 на здійснення технічного нагляду за будівництвом від 24.07.2014 року, копія договору №6/01-16 на проведення авторського нагляду від 29.12.2015 року, копія декларації про початок виконання будівельних робіт від 22.04.2016 року.

Із наданих документів вбачається, що ОСОБА_4 є власником нерухомого майна, що знаходиться на спірній земельній ділянці, а саме приміщення літнього табору «Лоза» та здійснює дії по використанню земельної ділянки за цільовим призначенням, а саме отримав дозволи на проведення земельних робіт по облаштуванню стічної канави, на будівництво окремої лінії електропостачання, подав на затвердження проект землеустрою, отримав дозвіл на будівництво з реконструкцією та переобладнанням будинку тваринника та корівника під зону відпочинку, отримав містобудівні умови і обмеження на проведення будівництва зони відпочинку.

Отже, покликання Жидичинської сільської ради на невикористання та нецільове використання нецільове використання ОСОБА_4 наданої йому в оренду земельної ділянки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи і спростовуються наданими ним доказами.

Виходячи з наведенного, рішення суду першої інстанціїї слід скасувати та ухвалити нове про відмову в позові, оскільки підстав для розірвання договору оренди спірної земельної ділянки немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 лютого 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області до ОСОБА_4, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Ківерцівському районі, про розірвання договору оренди землі відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді :