Справа № 457/1286/15 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 22-ц/783/1478/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

без участі осіб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 04 грудня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3, в порядку окремого провадження, звернулась до суду з заявою, заінтересовані особи Міністерство закордонних справ України, Виконавчий комітет Трускавецької міської ради про встановлення факту належності майна і землі переселеній родині.

Оскаржуваною ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 04 грудня 2015 року у відкритті провадження у справі за заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Міністерство закордонних справ України, Виконавчий комітет Трускавецької міської ради - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржили заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі, зазначають, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема, посилаються на те, що судом не враховано положень ст..19,55,106,124 Конституції України та ст..6 Конвенції України, чим порушено прямі конституційні права та інтереси її довірительки ОСОБА_2, оскільки ч.2 ст.256 ЦПК України передбачено, що саме в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.197, ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу (далі-ЦПК) України, розглянути справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. На переконання колегії суддів матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявленої заяви в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 234 ЦПК України).

Частиною 1 статті 256 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належить до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

ОСОБА_2 просить встановити факт належності майна і землі переселеній родині.

Із змісту поданої ОСОБА_2 до суду заяви вбачається, що факт, який просить встановити заявник має юридичне значення, тобто від нього залежить виникнення, зміна або припинення її майнових прав.

У ст. 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, враховуючи норми ст.ст.27,31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд має керуватися ст. 124 Конституції України, що юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за ст. 17 КАС України або ст.ст. 1, 2, 12 ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших непередбачених законом підстав.

Суд зобовязаний розглядати справу в межах заявлених вимог та відмова у прийнятті заяви через необґрунтованість фактично є відмовою в судовому захисті та порушенням вимог ст. 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя.

Таким чином, відмова суду першої інстанції у відкритті провадження у справі є порушенням закріпленого ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 3 ЦПК України права особи звернутися до суду за ;захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом першої інстанцій порушено вимоги цивільного процесуального закону, а тому ухвала суду має бути скасована з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 312, 313, 314 ч. 1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 04 грудня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

ОСОБА_4