РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року м. Кремінна

Справа № 414/53/16-ц

Провадження № 2/414/76/2016

Суд Кремінського району Луганської області

у складі головуючого судді Костроба Ю.Ю.

при секретарі Міщенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій пояснив, що 4 листопада 2004 року він отримав в дар від ОСОБА_3 квартиру в АДРЕСА_1. 24 грудня 2007 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. 31 січня 2008 року відповідач зареєструвалася в вищевказаній житловій квартирі зі згоди позивача в якості члена його сімї. 28 березня 2010 року у сторін народився син ОСОБА_4, який також був зареєстрований за вищевказаною адресою.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 8 травня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. В листопаді 2012 року відповідач виїхала з квартири до своєї матері на постійне місце проживання де проживає до теперішнього часу. Таким чином на час реєстрації розірвання шлюбу відповідач втратила статус члена сімї позивача та відповідач протягом трьох років не мешкає за вказаною адресою. Добровільно відповідач зніматися з реєстрації не бажає. Тому позивач прохає суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні його власністю у вигляді квартири АДРЕСА_2 шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_3. Він згоден залишити зареєстрованим в своїй квартирі свого сина ОСОБА_4.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, вказав, що відповідач не мешкає за вказаною адресою більше трьох років, він не створює і не створював ніяких перешкод для відповідача для її проживання у квартирі, відповідач добровільно забрала все належне їй майно та перебралася на постійне проживання до своєї матері,яка має у власності будинок, він не має можливості розпоряджатися своєю приватною власністю на свій власний розсуд, відповідач знаючи , що він переніс два інсульти та інфаркт,бажаючи зашкодити його здоровю, постійно погрожує йому,що вона повернеться проживати до нього, постійно а саме раз на місяць приходить до нього в квартиру та вчиняє сварки та скандали, безпідставно скаржиться на нього до органів поліції, він є інвалідом третьої групи потребує постійного лікування та покою. Він вважає, що відповідач своїми діями хоче вкоротити йому віку.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, та суду пояснила, що вона, на підставі ст.156 ч.4 ЖК України, має право на проживання в вищезазначеній квартирі разом з дитиною.

Суд, вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, вважає,що позивач має право на захист свого права власності , його позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії договору дарування від 04.11.2004 року та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11,13) позивач є власником квартири АДРЕСА_4.

Згідно копії рішення Кремінського районного суду Луганської області від 08.05.2012 року (а.с.6) шлюб між сторонами розірвано.

Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.14) сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно копії акту обстеження житлових умов від 14.05.2015року (а.с.5) зі слів сусідів позивач проживає за вище вказаною адресою один, відповідач після розірвання шлюбу переїхала на постійне проживання до своєї матері.

Згідно копії домової книги (а.с.7-10) відповідач зареєстрована з 31.01.2008 року за адресою квартира АДРЕСА_3

Згідно копії довідки МСЕК від 14.01.2015року (а.с.15) позивач є інвалідом третьої групи. У судовому засіданні достеменно встановлено, що позивач, до шлюбу з відповідачем, став єдиним власником квартири АДРЕСА_3.

Згідно ст. 41 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 321 ЦК України Непорушність права власності

1. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

2. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

3. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Таким чином суд вважає, що положення Конституції України якими захищено право індивідуальної власності позивача мають більшу юридичну силу ніж окремі частини статті 156 ЖК України ,які вступають у правову колізію як з Цивільним кодексом України так і з Конституцією України.

Беручи до уваги вище вказане суд вважає,що позовні вимоги позивача обґрунтовані на законі та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном - задовольнити у повному обсязі.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю ОСОБА_1 у вигляді квартири АДРЕСА_2 шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551грн.20 коп. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Ю.Костроба