У Х В А Л А

24.05.2016 Справа №607/3014/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про виділ у натурі часток із майна, що є об'єктом права спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали до суду позовну заяву до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про виділ у натурі по ? частці будинку, що знаходиться по вулиці Пісковій, 7 в місті Тернополі, кожному із позивачів.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

В порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві не вказано ціни позову, хоч заявлено вимогу майнового характеру;

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Дійсної вартості спірного нерухомого майна, на яке позивачі просять визнати право власності, та відповідних доказів на підтвердження її розміру в позовній заяві не зазначено. З метою встановлення дійсної вартості спірних часток житлового будинку позивачі вправі звернутися до суб'єктів оцінної діяльності щодо визначення вартості даного нерухомого майна.

При цьому суд звертає увагу на те, що інвентаризаційна вартість, зазначена у технічному паспорті на майно, не є його дійсною вартістю.

При пред'явленні зазначеного позову позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судового збору не сплачено, хоч у переліку додатків до позовної заяви зазначено квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно до з п.п. 1 п. 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позивачем фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру, ставки судового збору встановлюються в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 6 ст. 6 цього Закону в разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Таким чином позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не сплачено судового збору пропорційно долі поданих ними вимог окремим платіжним документом та з урахуванням дійсної вартості спірного нерухомого майна.

Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п. 16 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Крім цього, позивачами до позовної заяви не додано її копії та копій всіх документів, що додаються до позовної заяви, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 120 ЦПК України.

З цих підстав ухвалою судді від 25 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про виділ у натурі часток із майна, що є об'єктом права спільної часткової власності залишено без руху і надано позивачам строк для виправлення зазначених недоліків позовної заяви. Строк для усунення недоліків судом визначено терміном пять днів із дня отримання позивачами копії ухвали.

Копію ухвали судді від 25 березня 2016 року про залишення позовної заяви без руху надіслано ОСОБА_1, ОСОБА_2 за адресою вказаною ними у позовній заяві. Як слідує з поштового повідомлення зазначене поштове відправлення повернулося за закінченням терміну зберігання, оскільки позивачі за його отриманням у відділення поштового звязку не зявилися.

Таким чином, зазначені в ухвалі недоліки позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 усунені не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України у випадку невиконання вимог ухвали про усунення недоліків заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З цих підстав, беручи до уваги, що недоліки, про необхідність усунення яких зазначено в ухвалі від 25 березня 2016 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про виділ у натурі часток із майна, що є об'єктом права спільної часткової власності без руху, позивачами не виправлені, позовна заява відповідно до ч.ч. 2, 5 ст.121 ЦПК України підлягає поверненню позивачам з правом їх повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ч.ч. 2, 4, 5 ст.121, ст. 210, п. 3 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ст. 296 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про виділ у натурі часток із майна, що є об'єктом права спільної часткової власності вважати неподаною та повернути позивачам.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя