У х в а л а

25 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріс Наталія Романівна, служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання іпотечного договору недійсним,

в с т а н о в и л а :

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області рішенням від 20 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 2 лютого 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 9 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 2 лютого 2015 року залишила без змін.

10 травня 2016 року ОСОБА_4, за дорученням якої діє ОСОБА_8, звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 вересня 2015 року з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 203, 215, 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 176, 177 Сімейного кодексу України (далі - СК України), статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», статті 18 Закону України «Про охорону дитинства».

На підтвердження підстави перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 вересня 2015 року, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на постанови Верховного Суду України від 16 березня і 6 квітня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України визначено, що підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 9 вересня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачка на момент передачі спірного домоволодіння в іпотеку не була зареєстрована за вказаною адресою, а тому не мала права користування предметом іпотеки; крім того, ОСОБА_4 не довела факту користування предметом іпотеки з огляду на те, що місце проживання фізичної особи залежить від місця проживання її батьків у випадку, якщо така особа не досягла 14 років.

Разом з тим у постановах, на які посилається заявниця, Верховний Суд України висловив такі правові позиції:

- у постанові від 16 березня 2016 року Верховний Суд України вказав, що за змістом статті 405 ЦК України право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якої вони є; з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Вирішуючи спори щодо захисту прав дітей під час укладення договорів іпотеки, суди повинні в кожному конкретному випадку перевіряти право користування житловим приміщенням дитиною, яке може ґрунтуватися на документальній підстав (довідка про наявність зареєстрованих осіб на житловій площі, серед яких зазначена й дитина) та на законі (статті 405 ЦК України);

- у постанові від 6 квітня 2016 року Верховний Суд України вказав, що правочин може бути визнано недійсним, якщо його вчинення батьками без попереднього дозволу органу опіки та піклування призвело до порушення права особи, в інтересах якої пред'явлено позов, тобто до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини, зменшення або обмеження прав та інтересів дитини щодо жилого приміщення.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав вважати, що висновки, викладені в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 вересня 2015 року, суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 16 березня і 6 квітня 2016 року.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріс Наталія Романівна, служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання іпотечного договору недійсним за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко