Ухвала

Іменем України

СПРАВА № 712/9970/16-ц

Провадження 2/712/2304/16

05 вересня 2016 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Марцішевська О.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що у 1992 р. ОСОБА_4 отримав ордер на квартиру в м.Черкаси. АДРЕСА_1, як працівник БМУ «Промбуд» та заселився у неї із своєю сім»єю. З 1998 р. ОСОБА_4 втратив роботу та переїхав зі своєю сім»єю на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1. В 1998р. в вищезазначену квартиру за домовленістю із власниками заселився син позивачки ОСОБА_6. 17.04.2003 року позивачка купила у ОСОБА_4 спірну квартиру за 16000 грн.. Для того, щоб уникнути сплати податку за посвідчення договору купівлі-продажу між позивачкою та ОСОБА_4 було укладено договір позики від 17.04.2003р, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 1695. 30.04.2004 р. відповідачі знялись з реєстрації, а сина позивачки прописали та передали йому технічний паспорт на квартиру. В 2001 р. в даній квартирі народився онук позивачки Щусь.І.М., який зареєстрований у спірній квартирі. Але нещодавно позивачка дізналася, що ОСОБА_2 подала позов до ОСОБА_6 про виселення із квартири. Позивачка звернувшись з цим питанням до ОСОБА_4 він повідомив, що особисто ніяких претензій на квартиру не має, однак діти не згідні з його рішення про продаж квартири. Позивачка вважає правочин вчинений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у вигляді договору позики від 17.04.2003 року є удаваним правочином, так як насправді був вчинений з метою приховання іншого правочину, а саме договору купівлі-продажу квартири. Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки у повній мірі не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України не вказана ціна позову, з чого виходила позивачка при оплаті судового збору в сумі 551,20 грн., ціна позову у позові майнового характеру визначається вартістю майна, з приводу визнання права власності на яке поданий позов, у даному випадку спірної квартири, вартість якої має підтверджуватись суб'єктом оціночної діяльності, який має на це передбачений законом дозвіл. За відсутністю визначення ціни позову відсутні підстави для висновку про сплату позивачкою судового збору в належному розмірі.

Оскільки позов про визнання права власності на майно є майновим, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору для подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що в 2016 році складає 1378 грн. та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати 6890,00 грн.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 ЦПК України, або не оплачений судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 залишити без руху, надавши строк протягом 5 днів з дня отримання ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.М. МАРЦІШЕВСЬКА