САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/4232/16-ц
Провадження № 2/206/1063/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2016 р.

Самарський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого судді - Зайченко С.В., при секретареві - Шаповал Є.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 16.06.2007р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину -доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з лютого 2016 року з тих підстав, що відповідач став зловживати алкоголем, внаслідок чого перестав забезпечувати родину. Дана поведінка відповідача продовжується протягом тривалого часу, вона нестерпна для сімї, приносить лише негативні емоції, душевні страждання та значні фінансові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні та просили в рахунок компенсації витрат на правову допомогу стягнути з відповідача 1000 грн.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову про розірвання шлюбу.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

16 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб в Виконавчому комітеті Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 06.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з лютого 2016 року припинили подружні стосунки, стали проживати окремо один від одного. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам їх дитини.

Статтею 79 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких, відносяться витрати пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Як розяснено в п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

В договорі про надання адвокатських послуг укладеного між позивачем ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_5 зазначено, що за надання правової допомоги клієнт виплачує адвокату гонорар у розмірі 400 грн. /1 год. (п.4.1).

Така сума, не перевищує передбачений законом розмір компенсації витрат на правову допомогу, який виходячи із 40 відсотків мінімальної заробітної плати складає на момент ухвалення рішення 551,20 грн./1 год.

Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України та ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" та враховуючи час (8 хвилин) витрачений представником позивача у судовому засіданні при розгляді зазначеної справи, на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 53,33 грн., виходячи з наступного розрахунку (400 грн. (година роботи представника позивача): 60 хв. х 8хв. (час проведений представником позивача в судовому засіданні) =53,33 грн.

В іншій частині витрати на правову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки позивачем та його представником не наведений розрахунок таких витрат.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 16 червня 2007 року у Виконавчому комітеті Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (актовий запис № 06), розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 53,33 грн.

В іншій частині витрат на правову допомогу відмовити.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Зайченко