Провадження № 2/161/984/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4, внаслідок чого, відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, відкрилась спадщина на належне йому майно. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у АДРЕСА_1. Оскільки, ОСОБА_4 за життя заповіту не складав, в даному випадку мало місце спадкування за законом. Спадщину після смерті батька прийняли: її мати ОСОБА_5, ОСОБА_6 (дочка померлого), та вона. Таким чином, після смерті батька ОСОБА_5 володіла 40/60 частиною будинку, ОСОБА_6 10/60 частиною будинку, ОСОБА_1 10/60 частиною будинку. 26 червня 1996 року її мати - ОСОБА_5 подарувала її сестрі - ОСОБА_6 19/60 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських і побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Дана обставина підтверджується договором дарування від 26.06.1996 р. Таким чином, станом на 26 червня 1996 року, ОСОБА_5 володіла 21/60 частиною будинку, ОСОБА_6 29/60 частиною будинку, ОСОБА_1 10/60 частиною будинку. 23.01.2003 року її мати шляхом укладення договору дарування, подарувала їй ОСОБА_1 21/60 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Таким чином, станом на 23.01.2003 року, житловий будинок з надвірними будівлями належав їй ОСОБА_1 та її сестрі - ОСОБА_6 Останній належало 29/60 частин житлового будинку з надвірними будівлями, а їй - 31/60 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Її мати - ОСОБА_5 після укладення договорів дарування не мала жодної частки в даному будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її сестра - ОСОБА_6,в результаті чого відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: 29/60 частин житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою. Дана частина будинку належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування від 26.06.1996 року. Оскільки за життя спадкодавець не склала заповіт, то в даному випадку мало місце спадкування за законом. Отже, спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 були: вона та ОСОБА_2,оскільки ч.1 ст.1266 ЦК України передбачає, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері ,батькові , бабі,дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. ОСОБА_2 та вона прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом написання заяви про прийняття спадщини до закінчення шестимісячного строку. Отже, після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли: ОСОБА_2 та вона, по ? від материної частки (тобто від 29/240=29/480). Дана обставина стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. На даний час, вона ОСОБА_1 володіє 277/480 частинами даного житлового будинку з надвірними будівлями. Отже, на даний момент, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить їй, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності. Між нею та відповідачами склались неприязні відносини, вони не можуть домовитись про порядок утримання спільного майна, а також відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні її часткою будинку. Як зазначалося вище, даний житловий будинок перебуває у спільній частковій власності між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 фактично розділений на ізольовані відокремлені одна від одної квартири з окремими входами. Зазначає, що як один із співвласників має право на виділ в натурі її частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просила припинити режим спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 шляхом виділу в натурі ОСОБА_1 277/480 частин даного будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою просить провести поділ будинку відповідно до вимог експертизи.

ОСОБА_2 подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09 березня 1982 року, виданого Луцьким міським відділом запису актів громадянського стану вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4. (а.с.4).

Так, як спадкодавець помер у 1982 році, на момент існування спадкових правовідносин діяв ЦК УРСР 1963 року.

Як встановлено судом, після смерті батька позивача ОСОБА_4, відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, відкрилась спадщина на належне йому майно,

а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 за життя заповіту не складав, отже, в даному випадку мало місце спадкування за законом.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі, усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено судом, спадщину після смерті батька прийняли мати позивача (дружина померлого) ОСОБА_5, ОСОБА_6 (дочка померлого), та позивач ОСОБА_1 (дочка померлого).

Таким чином, після смерті батька ОСОБА_5 володіла 40/60 частиною будинку, ОСОБА_6 10/60 частиною будинку, ОСОБА_1 10/60 частиною будинку.

Судом встановлено, що 26 червня 1996 року мати позивача ОСОБА_5 подарувала сестрі позивача ОСОБА_6 19/60 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських і побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 23.01.2001року (а.с.9)

Таким чином, судом встановлено, що станом на 26 червня 1996 року, ОСОБА_5 володіла 21/60 частиною будинку, ОСОБА_6 29/60 частиною будинку, а ОСОБА_1 10/60 частиною будинку.

Як встановлено судом, 23.01.2003 року мати позивача шляхом укладення договору дарування, подарувала позивачу ОСОБА_1 21/60 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить договір дарування від 23.01.2003року.

Таким чином, станом на 23.01.2003 року, житловий будинок з надвірними будівлями належав позивачу та її сестрі - ОСОБА_6 Останній належало 29/60 частин житлового будинку з надвірними будівлями, а ОСОБА_1 - 31/60 частин житлового будинку з надвірним: будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Мати позивача - ОСОБА_5 після укладення договорів дарування не мала частки у вищевказаному будинку.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18жовтня 2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 - сестра позивача (а.с.10).

Судом встановлено, що відповідно до ст. 1220 ЦК України після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне їй майно:

29/60 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Дана частина будинку належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування від 26.06.1996 року.

Відповідно до 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки за життя спадкодавець не склала заповіт, то в даному випадку мало місце спадкування за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі,зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 були позивач та ОСОБА_2,оскільки ч.1 ст.1266 ЦК України передбачає, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері ,батькові , бабі,дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом написання заяви про прийняття спадщини до закінчення шестимісячного строку. Останні спадщину прийняли в наступних частках: по ? частки від материної частки, що від 29/240 частки становить 29/480частки. Дана обставина стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Отже, як встановлено судом, на даний час , позивач володіє 277/480 частинами житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, на даний момент, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу та відповідачам ОСОБА_3, та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України ''Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі частки жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК УРСР, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №О-6 від 05.02.2016р., проведеної згідно з ухвалою Луцького міськрайонного суду від 02 грудня 2015 року, вартість будинковолодіння в АДРЕСА_1, без врахування гаража (Г-1), збудованого за кошти позивача ОСОБА_1, становить 1017901,00грн., на 277/480 ідеальної частки приходиться 587413,70грн. (розрахунок 1017901,00х(277/480) =587413,70грн.), на 203/480 ідеальної частки приходиться 430487,30грн. (розрахунок 1017901,00х(203/480) = 430487,30грн.).

Як вбачається з вищевказаного висновку судової будівельно-технічної експертизи, розподіл в натурі будинковолодіння по АДРЕСА_1 в частках 277/480 до 203/480 частин будинковолодіння (виділ частки 277/480 частин) з метою обладнання окремих ізольованих квартир можливий без переобладнань житлового будинку , можливий варіант розподілу будинковолодіння по АДРЕСА_1 в частках 277/480 до 203/480 частин будинковолодіння (виділ частки 277/480 частин) без перепланування та переобладнання будинку .

Відповідно до вказаного висновку судової будівельно-технічної експертизи, першому співвласнику належить 100х571049,08:1017901,00=56/100 частин, або 14/25 частин. Відступ від ідеальної частки: 100х571049,08 - 587413,70=-16364,62грн., другому співвласнику 100x446851,92:1017901,00 = 44/100 частин, або 11/25 частин. Відступ від ідеальної частки: 446851,92-430487,30 = +16364,62грн.

Таким чином, грошова компенсація за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння становить: перший співвласник одержує 16364,62грн., другий співвласник сплачує 16364,62грн.

В даному варіанті розподілу передбачається виконання наступних переобладнань і будівельних робіт по влаштуванню двох ізольованих квартир: двом співвласникам влаштувати автономні мережі каналізації.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 356, 358, 364, 1216, 1217, 1218, 1222,1261, 1268 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Припинити режим спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та виділити в натурі ОСОБА_1 277/480 належної їй частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а саме:

приміщення будинку 1-1 загальною площею 9,7 кв.м., приміщення будинку 2-1 загальною площею 1,6 кв.м., приміщення будинку 2-2 загальною площею 1,8 кв.м., приміщення будинку 2-3 загальною площею 5,3 кв.м., приміщення будинку 2-4 загальною площею1,5 кв.м., приміщення будинку 2-5 загальною площею 7,3 кв.м., приміщення будинку 2-6 загальною площею 1,1 кв.м., приміщення будинку 2- 7 загальною площею 14,7 кв.м., приміщення будинку 2-8 загальною площею 14,8 кв.м., приміщення будинку 2-9 загальною площею 6,8 кв.м., погріб під частиною будівлі (аз), сходи (а5), сарай (Б-1), вбиральню (В), гараж (Г-1), ? частини огорожі загальною вартістю 571 049,08грн., згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №О-6 від 05.02.2016р., проведеної Волинською торгово-промисловою палатою, та зобов'язати ОСОБА_1 влаштувати в належній їй частині будинку автономну мережу каналізації.

Виділити в натурі ОСОБА_2, ОСОБА_3 203/480 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, а саме: приміщення будинку 1-2 загальною площею 1,6 кв.м., приміщення будинку 1-3 загальною площею 1,8 кв.м., приміщення будинку 1-4 загальною площею 5,3 кв.м., приміщення будинку 1-5 загальною площею 6,3 кв.м., приміщення будинку 1-6 загальною площею11 кв.м., приміщення будинку 1-7 загальною площею 18,2 кв.м., приміщення будинку 1-8 загальною площею 11,1 кв.м., сходи (а4), погріб під частиною будівлі (а2), ? частини огорожі (1), відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №О-6 від 05.02.2016р., проведеної Волинською торгово-промисловою палатою, та зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 влаштувати в належній їм частині будинку автономну мережу каналізації.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1, в сумі 16364,62 грн., по 8182,31грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта