Справа № 666/6218/15-ц
Провадження № 2/666/216/16
РІШЕННЯ

Іменем України

29.02.2016 року, Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді - Стамбули М.І.,

при секретареві Гріциній О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається, на те, що йому на праві власності належить житловий будинок №16 по пров.Механізаторів смт.Антонівка у м.Херсоні на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2004 року. За вказаною адресою зареєстрована його колишня дружина - ОСОБА_2. Остання за вказаною адресою не мешкає з вересня 2014 року, особистих її речей в будинку немає. На теперішній час вона створила нову сім"ю з якою мешкає за іншою адресою. Позивач несе витрати по сплаті за комунальні послуги та всі необхідні платежі, відповідач за вказаною адресою не проживає. Реєстрація відповідача за вказаною адресою чинить перешкоди позивачу вільно розпоряджатися своєю власністю, змушує нести додаткові витрати за комунальні платежі, чим порушує його майнові права. Просить визнати відповідача, такою що втратила право користування житловим будинком №16 по пров.Механізаторів смт.Антонівка у м.Херсоні.

У судове засідання позивач не з»явився, але надав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах зазначених в позовній заяві та просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з»явилась, але надала заяву в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі на підставах зазначених в позовній заяві, не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши представлені докази, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, із наступних обставин:

Згідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій власний розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.08.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.09.2004 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку №16 по пров.Механізаторів смт.Антонівка у м.Херсоні на земельній ділянці площею 427 кв.м.

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об»єктом права власності може бути, зокрема, житло, житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 380 ЦК України.

Згідно до ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.11.2014 року сторони по справі розірвали шлюб та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей Дар»ї, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 були стягнуті аліменти.

Відповідно до домової книги ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пров.Механізаторів, буд.16 з 20.06.2007 року і зареєстрована по теперішній час.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Суд вважає, у судовому засіданні встановленим, що відповідач не проживає в житловому будинку №16 по пров.Механізаторів смт.Антонівка у м.Херсоні більше одного року без поважної причини, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.405 ЦК України, ст.150 ЖК України, ст.ст.10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим будинком №16 по пров.Механізаторів в смт.Антонівка у м.Херсоні.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд м. Херсона шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в порядку ст.294 ЦПК України.

Суддя Стамбула М.І.