Справа № 457/201/16 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 22-ц/783/3412/16 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 24 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 24 березня 2016 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Дане рішення оскаржило ПАТ «Укргазбанк».

В апеляційній скарзі просять рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позов задоволити повністю. Вважають, що суд в своєму рішенні прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи. Зазначають, що односторонній письмовий правочин банку стосовно введення 30% комісії за здійснення операцій по картковому рахунку шляхом здійснення оплати товарів чи послуг за допомогою платіжної картки, відкритими в національній валюті, за межами України набрав чинності з 20.01.2015 року. До цього часу відповідач письмово не звернувся до Банку з незгодою з новими тарифами, а відтак Банк цілком правомірно вважав, що відповідач погодився з зазначеними змінами у тарифному плані, та відповідно взяв на себе обов'язок оплатити заборгованість в день її виникнення, а у разі непогашення її в день виникнення сплатити ще проценти, нараховані Банком на суму простроченої заборгованості відповідно до встановлених Тарифів. Крім цього, зазначають, що відповідно до п. 8.3.3. Договору у разі неотримання Банком письмової незгоди з умовами одностороннього правочину Банку в строк до 17.00 за Київським часом останнього банківського дня, що передує дню набрання чинності одностороннім письмовим правочином Банку, односторонній правочин Банку вважатиметься таким, що набуває чинності з вказаної в ньому дати та обов'язковим для виконання сторонами Договору.

В судове засідання представник позивача не з'явився, причин неявки не повідомив. Однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що позивач повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представника суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 1066, 1068 ЦК України, ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що прийнявши зміни до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків, укладеного між сторонами, з 17 січня 2015 року, а саме встановивши комісію у розмірі 30% від суми операції при оплаті товарів за межами України, що почали діяти з 20.01.2015 року, Банком (позивачем) не було дотримано вимоги п.14.10 згаданої ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» в частині повідомлення користувача про такі зміни не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, з метою реалізації клієнтом права на повідомлення про незгоду з такими змінами та розірвання договору. Натомість Банк почав застосовувати вказані зміни вже з дня прийняття одностороннього правочину, в якому була введена комісія по зазначених операціях. Тому, з цих підстав позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 не підлягають до задоволення.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, доводи ж апеляційної скарги - безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано 6.01.2015 року між сторонами було укладено договір приєднання (ст. 634 ЦК України), а саме Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків. Такий було укладено шляхом підписання позивачем заяви-анкети №AYX-5894-Ф/15-LVV та фактичного погодження на обслуговування на умовах Тарифного плану «Pro-запас+». Умови договору були визначені Банком в цілому та позивач шляхом підписання заяви-анкети фактично лише визнав необхідність їх виконання (заява анкета, Договір, умови тарифного плану, на умовах якого діяв договір а.с. 3, 7-18).

За умовами договору та тарифного плану держатель платіжної картки (Клієнт) використовує картку для здійснення операцій з внесеними ним же на його банківський («ощадний») рахунок коштами, відповідно до умов договору та тарифного плану, оплачуючи відповідні кошти за надання таких послуг. Клієнт, також, вправі використовувати платіжну картку за кордоном оплачуючи певні послуги чи товари за курсом для відповідної валюти визначеної Банком (позивачем) по справі. Необхідності сплати додаткових відсотків, комісії, тощо за користування карткою, тобто здійснення платіжних операцій за кордоном не було передбачено ні договором, ані умовами тарифного плану.

Дійсно, відповідно до п. 8.3.1 Договору, до якого приєднався відповідач було передбачено, що Банк (позивач) вправі в односторонньому порядку вносити зміни та доповнення до Тарифів на послуги, що надаються Держателю платіжної картки, шляхом вчинення одностороннього письмового правочину Банку, який фактично створює та/чи змінює права та обов'язки сторін договору та набуває чинності із дати вказаної в ньому.

Проте цим же пунктом було передбачено, що вчинення Банком згаданого виду правочину здійснюється у спосіб розміщення (оголошення) такого на дошці оголошень Банку та сайті Банку та таке вчиняється у термін за 30 календарних днів до дати з якої застосовуватимуться зміни та доповнення до цього Договору та набуває чинності з дати вказаної в ньому.

З вказаного вбачається, що датою набрання чинності одностороннім правочином є дата, що настане після спливу не менш ніж 30 календарних днів з дня розміщення (оголошення) змін до договору на дошці оголошень Банку та на сайті Банку.

У зв'язку з цим вказаний пункт Договору зобов'язує іншу сторону Договору (держателя картки, клієнта) відвідувати не раніше ніж раз на місяць приміщення Банку та перевіряти дошку оголошень та відвідувати відповідний сайт в Інтернеті.

Крім цього, п. 8.3.2, передбачено, також, що у випадку незгоди із внесенням змін інша сторона може подати заяву про це Банку та, зокрема, і вирішувати питання про розірвання Договору.

Враховуючи наведене, зазначення у розміщеному (оголошеному) правочині дати набрання ним чинності до спливу 30 днів після його розміщення (оголошення) слід вважати таким, що здійснене без дотримання вимог Договору та таким, що не змінює умов, укладеного між сторонами договору та відповідно не змінює їх прав та обов'язків, що виникли внаслідок Договору.

Також, із матеріалів справи вбачається, що відповідач, уклавши Договір, цього ж 6.01.2015 року вніс на власний рахунок 51000 грн. Згодом, перебуваючи за кордоном у Республіці Польща, відповідач придбаваючи товар та розраховуючись карткою 22.01.2015 року та 23.01.2015 року витратив суми еквівалентні 4457,48 грн., 13,22 грн. та 39522,07 грн. відповідно.

За певний час відповідач довідався про те, що, враховуючи здійснені ним ці дві операції, Банком (позивачем по справі) за здійснення таких нараховано йому та частково погашено за рахунок наявних у нього на рахунку коштів комісію у розмірі 30 % від операції, а саме 1337,24 грн., 3,97 грн. та 11856,62 грн. Зважаючи на здійснені вказані операції з нарахування комісії наявну суму грошових коштів на рахунку відповідача було списано Банком на погашення такої комісії та на рахунку, оскільки нарахована комісія не була списана повністю, залишилась від'ємна сума - 9586,89 грн. (Дані про рух коштів на рахунку відповідача та розрахунок заборгованості а.с. 22-25).

Вважаючи проведення таких операцій по нарахуванню комісії та списання його коштів незаконними, такими, що порушують умови договору та його права відповідач звернувся про це з заявою до Банку 30.01.2015 року.

Незважаючи на подану відповідачем заяву, Банк, вважаючи свої дії правомірними та такими, що відповідають умовам договору та вимогам закону, на згадану суму (вважаючи таку нестандартним кредитом) здійснював нарахування відсотків до 5.01.2016 року та звернувся в суд з даним позовом про стягнення з відповідача такої суми комісії разом із нарахованими на неї відсотками.

Обґрунтовує позивач нарахування таких 30% комісії від здійснених відповідачем операцій із грошовими коштами за кордоном внесеними (протоколом тарифного комітету Банку №150117/6 від 17.01.2015 року), змінами до Тарифного плану за договором, що Банк вважає одностороннім правочином Банку, здійсненим у відповідності до п. 8.3.1. Договору, який почав діяти з 20.01.2015 року. Згідно такого нового тарифного плану (п. 2.5.1.2 а.с. 19-21) за здійснення операцій по «Ощадному» рахунку за межами України, сплачується комісія у розмірі 30%.

Колегія суддів вважає, що згаданий тарифний план, що затверджений згаданим протоколом тарифного комітету не змінив умов укладеного між сторонами договору на час здійснення відповідачем згаданих операцій та слід вважати, що згадана комісія нарахована Банком в порушення умов укладеного договору та вимог закону.

Як вказувалось вище, відповідно до умов укладеного між сторонами Договору, датою набрання чинності одностороннім правочином, яким слід вважати внесення Банком змін до тарифів є дата, що настане після спливу не менш ніж 30 календарних днів з дня розміщення (оголошення) змін до договору на дошці оголошень Банку та на сайті Банку.

Зважаючи на вказане, новий Тарифний план, про який йшлося, що був затверджений протоколом тарифного комітету 17.01.2015 року міг набрати чинності не раніше 17.02.2015 року, у випадку розміщення такого на сайті Банку та дошці оголошень Банку у день його затвердження (17.01.2015 року).

Жодних даних у матеріалах справи про те, що такий був розміщений 17.01.2015 року на сайті Банку чи на дошці оголошень чи відповідач був повідомлений про нього у інший спосіб, - немає. Доказів цього суду не представлено, клопотань про витребування таких не заявлялось.

Більше того, навіть за умови попередження відповідача про наявність нового Тарифного плану, такий міг набрати чинності не раніше 17.02.2015 року, але аж ніяк не 20.01.2015 року про що вказує Банк як дату набрання ним чинності через зазначення у ньому такої дати. Так зазначення такої дати слід вважати помилковою, такою, що суперечить умовам договору та не може бути датою набрання змінами до Договору чинності.

Вказане відповідає, окрім умов договору також, ст.ст. 509, 526, 626-631, 634, 638-646, 651-654, 1066-1071 ЦК України, ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Зважаючи на вказане, нарахування спірного боргу позивача відповідачу не слід вважати таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами Договору та вимогам закону, а відповідно відсутні і підстави стягнення такого з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене судом першої інстанції вірно відмовлено у задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують та підстав для її задоволення - немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» - відхилити.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 24 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

Т.А. Гірник