Провадження №: 6/752/337/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Шумко А.В.,

при секретарі Бродюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Сбербанк», ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОлвінСервіс» - про скасування рішення третейського суду, -

в с т а н о в и в :

11 липня 2016р. ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 20.05.2016 року у справі №16/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Олвін-Сервіс» про стягнення заборгованості.

Зазначав, що вказаним рішенням третейського суду задоволено в повному обсязі позов ПАТ «Сбербанк» до ОСОБА_2, стягнуто з солідарно з ОСОБА_2 заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №06-Н/13/66/КЛ-КБ від 19.04.2015 у сумі 3 821 671,70 грн, яка складається із заборгованості за Кредитною лінією - 3 366 668,00 грн та заборгованості по нарахованих процентах за користування Кредитною лінією - 455 003,70 грн, а також витрати зі сплати третейського збору в сумі 25 500,00грн.

Про вказане рішення він дізнався від своєї дружини - ОСОБА_2 24.06.2016р.

Посилався на те, що згідно резолютивної частини оскаржуваного рішення, третейський суд стягнув заборгованість позичальника за кредитним договором з ОСОБА_2 солідарно невідомо з ким, оскільки інших осіб, крім ОСОБА_3, позовні вимоги до інших осіб не заявлялись.

При цьому вважав, що третейський суд фактично вирішив питання про його майнові права та обов'язки, у той час коли він не брав участі у справі, що, на його думку, і обумовило зазначення в резолютивній частині оскаржуваного рішення третейського суду про «солідарне стягнення» заборгованості. Це, в свою чергу призвело до того, що рішення третейського суду було прийняте щодо питань, які виходять за межі третейської угоди.

Під час оформлення договору поруки №1 від 29.04.2015 року між ПАТ «Сбербанк» та його дружиною - ОСОБА_2 - він дав згоду на укладення нею цього договору, зазначивши письмово в цьому договорі, що він з умовами договору ознайомлений, заперечень не має, допускає та не заперечує можливість звернення стягнення на спільно придбане майно.

У зв»язку з цим вважав, що, виходячи з аналізу положень ст.ст. 547, 207 ЦК України, така його письмова згода може свідчити про письмову форму приєднання до договору поруки №1 від 29.04.2015р. і надалі може трактуватись банком, як надання з його боку поруки по зобов'язанням позичальником нарівні з його дружиною.

Також, відповідно до ч.3 ст.368, ч.1 ст.190 ЦК України, ч.1 ст.60 СК України, майно, а також майнові права та обов'язки, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Тому оскаржуване рішення третейського суду впливає на його майнові права та обов'язки та наміри банку у подальшому претендувати на спільно набуте за час шлюбу майно.

Вважав, що, з огляду на приписи ст.ст. 370, 364 ЦК України, банк намагається без залучення його до розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитом, заявити вимоги до нього про звернення стягнення на спільне майно з його дружиною, яка виступила поручителем за кредитним договором.

Таким чином, наявність оскаржуваного рішення, з урахуванням наведених норм впливає на його майнові інтереси. А якщо третейське рішення впливає на права чи обов'язки будь-якої особи по відношенню до однієї з сторін, але така особа не була повідомлена про третейський розгляд і участі в ньому не брала, це свідчить про те, що третейським судом було прийнято рішення щодо прав та обов'язків особи, яка не брала участь у справі.

Крім того вважав, що третейський суд прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, неповно та неправильно встановивши обставини справи, оскільки підставою стягнення з відповідачки суми боргу зазначив в рішенні направлення банком в адресу поручителя ОСОБА_2 письмового повідомлення-вимоги №49/1/28 від 16.01.2016р. про необхідність сплатити борг по кредиту. Вказаний висновок суду, не відповідає фактичним обставинам справи та умовам договору поруки, оскільки повідомлення-вимога у встановленому договором порядку на адресу поручителя ОСОБА_2 не направлялася та їй не вручалася.

Заявник, а також заінтересовані особи ОСОБА_2, ТОВ «Олвін Сервіс» в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені належним чином - шляхом розміщення судових повісток на офіційному сайті суду, у зв»язку із місцезнаходженням їх на території зони АТО - в м.Донецьк, відповідно ч.2 ст.389-4 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представник заінтересованої особи - ПАТ «Сбербанк» - в судовому засіданні проти заяви про скасування рішення третейського суду заперечив.

Посилався на те, що заявник ОСОБА_1 не являється стороною Договору поруки №1 від 29 квітня 2015 року. Тому третейським судом правомірно вирішено спір без його участі, оскільки прийняте третейським судом 20.05.2016 року рішення в справі №16/16 не впливає на його права та обов'язки. При винесенні третейським судом вказаного рішення досліджені укладений ОСОБА_2 та ПАТ «Сбербанк» Договір поруки №1 від 29.04.2015р. та Договір про відкриття кредитної лінії №06-Н/13/66/КЛ-КБ від 19.04.2013, укладений між ПАТ «Сбербанк» та третьою особою ТОВ «Олвін-Сервіс», та документи, подані позивачем на підтвердження позовних вимог, які долучені до третейської справи. Винесене третейським судом за вказаним позовом рішення є обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні. Просив в заяві про скасування рішення третейського суду відмовити.

Суд, вислухавши представника ПАТ «Сбербанк», дослідивши матеріали справи, вивчивши третейську справу №16/16 за позовом ПАТ «Сбербанк» до ОСОБА_2, третя особа ТОВ «Олвін-Сервіс» про стягнення заборгованості, вважає, що заява не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» у складі третейського судді Яворської Н.М. в приміщенні суду за адресою м.Київ, вул.Заболотного, буд.150-А, оф.25 постановлено 20.05.2016р. рішення у справі №16/16 про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Олвін-Сервіс» про стягнення заборгованості.

Зазначеним рішенням стягнуто солідарно з ОСОБА_2 заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №06-Н/13/66/КЛ-КБ від 19.04.2015 у сумі 3 821 671,70 грн, яка складається із заборгованості за Кредитною лінією - 3 366 668,00 грн та заборгованості по нарахованих процентах за користування Кредитною лінією - 455 003,70 грн, а також витрати зі сплати третейського збору в сумі 25 500,00грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.389-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею - у разі, якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Виходячи з ч.ч. 1, 2 ст.389-5 ЦПК України, зміст ч.2 ст.389-5 ЦПК України розширеному тлумаченню не підлягає.

Заявник просить скасувати зазначене рішення третейського суду з підстави, передбаченої п.5 ч.2 ст.389-5 ЦПК України - у зв»язку з тим, що третейський суд вирішив питання про права та обов»язки заявника ОСОБА_1, який не брав участі в справі.

Разом з тим, таке твердження заявника не відповідає змісту постановленого 20.05.2016р. постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» рішення у справі №16/16, оскільки цим рішенням заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №06-Н/13/66/КЛ-КБ від 19.04.2015 стягнуто лише з ОСОБА_3 Питання про права та обов»язки заявника ОСОБА_1 третейським судом в оскаржуваному рішенні не вирішувалися.

При цьому, у п.25 постанови Пленуму від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Вищий спеціалізований суд України звернув увагу на те, що порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (стаття 553 ЦК), договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором.

Крім того, заявник посилається на те, що оскаржуване рішення третейського суду підлягає скасуванню у зв»язку із з порушенням третейським судом норм матеріального права, неповним та неправильним встановленням обставин справи.

Проте, зазначена підстава не передбачена статтею 389-5 ЦПК України, як підстава для скасування рішення третейського суду. Натомість згідно ч.1 ст.389-5 ЦПК України визначено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Судом при розгляді справи не встановлено наявності визначених ст.389-5 ЦПК України підстав для скасування рішення третейського суду. Тому, за наведених обставин, у задоволені заяви про скасування рішення третейського суду належить відмовити, рішення третейського суду - залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 389-4 - 389-6 ЦПК України,

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Сбербанк», ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОлвінСервіс» - про скасування рішення третейського суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п»яти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.В. Шумко