Справа № 308/8916/16-ц
У Х В А Л А

01.09.2016 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Баранинської сільської ради про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та на одержання державного акту про право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовною заявою до Баранинської сільської ради про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та на одержання державного акту про право власності на земельну ділянку.

Позовна заява не відповідає вимогам ч. 3 ст. 119 ЦПК України, згідно яких підписується позивачем, оскільки у даному випадку позовна заява подана двома позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, однак підписана лише одним позивачем ОСОБА_1

Крім того, позивачі у позовній заяві посилаються на лист № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року, в якому розяснено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту на право власності на імя спадкоємця.

Однак, у порушення вимог пунктів 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві не зазначено і не додано доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, а саме на підтвердження звернення позивачів як спадкоємців померлого ОСОБА_3 до органу місцевого самоврядування і що їм було відмовлено у завершенні процедури приватизації земельної ділянки.

Згідно розяснень наданих у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ст. 121 ч. 1 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачам строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Баранинської сільської ради про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та на одержання державного акту про право власності на земельну ділянку залишити без руху.

Повідомити позивачам про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Сарай А.І.