У х в а л а

іменем україни

23 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В., Леванчука А.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Баландін Володимир Васильович про визнання договорів недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом у якому просила визнати недійсними договори від 31 липня 2009 року, відповідно до яких вона подарувала ОСОБА_9 незавершений будівництвом будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку під ним з тих підстав, що у момент його укладення позивач помилилася щодо природи правочину, оскільки вважала, що підписувала заповіт, так як за вадами здоров'я погано бачила і чула.

На обґрунтування позову зазначила, що вона є людиною похилого віку та їй на праві власності належали житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1. Кошти напридбання нерухомості були надані її доньками ОСОБА_10 та ОСОБА_11. За таких обставин вона вважала, що всі вони є співвласниками даного будинку. Саме тому вона вирішила скласти заповіт на свою молодшу доньку ОСОБА_9, щоб остання після її смерті отримала у спадок частку будинку. Влітку 2009 року вона у приватного нотаріуса вчинила правочин на користь відповідача щодо частини незавершеного будівництвом будинку, вважаючи, що підписала заповіт. У силу своїх зорових та слухових вад вона не бачила документ, який підписала, не розчула пояснень нотаріуса щодо суті підготовленого документу.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач у розумінні ст. 60 ЦПК України не довела тих обставин, на які вона посилалася як на підставу для задоволення своїх вимог.

Крім того, судом призначалася комісійна судово-медична експертиза, відповідно до якої встановлено, що позивач бачить в окулярах та чує, що спростовує доводи позовної заяви та апеляційної скарги в цій частині, оскільки висновок експертизи у встановленому законодавством порядку не спростований. У п. 3.2 спірних договорів засвідчено про те, що правові наслідки укладення договору їм роз'яснено та є зрозумілими.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

А.О.Леванчук