Провадження №6/311/70/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

за участю: боржника ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Василівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відстрочку виконання рішення суду, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_1 із заявою про відстрочку виконання рішення суду.

У заяві зазначено, що 30 жовтня 2015 року Василівським районним судом Запорізької області задоволено позов ПAT КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Даним рішенням суд вирішив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПAT КБ «ПриватБанк» за договором від 27 квітня 2007 року в розмірі 35467,89 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, квартиру, що розташована по вул. Шахтарська, 12/18 в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. Крім того, виселити з вказаної квартири ОСОБА_4, ОСОБА_1 з їх дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі зняттям з реєстраційного обліку у Василівському районному відділі управління державної міграційної служби України у Запорізькій області. Рішення набрало законної сили 21 січня 2016 року, виконавчий лист пред'явлено до виконання у ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області. 19 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження. З червня 2014 Верховною Радою був прийнятий Закон України № 1304-VII «Про мораторій на звернення стягнення на майно громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті». ОСОБА_7 передбачалося введення заборони на примусове звернення стягнення на нерухоме житлове майно, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України за споживчими кредитами, виданими йому в іноземній валюті. ОСОБА_7 є мірою тимчасовою, оскільки в самому його тексті значиться, що він діє до дня набрання законної сили нормативного акту, який би передбачав умови перерахунку існуючих заборгованостей по валютних кредитах на більш лояльних для позичальників умовах, з метою пом'якшення різко зрослої, в умовах курсової лихоманки, кредитного навантаження на громадян. У підсумку, передбачуваний закон, прийнятий так і не був, а тому мораторій діє і сьогодні. Отже, враховуючи те, що дане житло є єдиним житлом відповідачів, обставиною, яка існує насправді і яка безпосередньо не дозволяє виконати судове рішення в обсязі, в строки та у порядку, визначених у ньому є діючий ЗУ «Про мораторій на звернення стягнення на майно громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому останній вважає, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії ОСОБА_7 №1304-VII. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 просять суд відстрочити виконання рішення Василівського районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2016 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про звернення стягнення за кредитним договором та виселення на період дії ОСОБА_7 України «Про мораторій на звернення стягнення на майно громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Боржник ОСОБА_1 заяву підтримав та просить задовольнити. Суду пояснив, що у них з дружиною та малолітніми дітьми іншого житла немає. Кредит було оформлено у іноземній валюті, і немає можливості сплатити кредит. Просить суд відстрочити виконання рішення Василівського районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2015 року на час дії ОСОБА_7 України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Щомісячно він сплачує заборгованість за кредитним договором.

Боржник ОСОБА_1 у судовому засіданні 19 жовтня 2016 року заяву підтримала, у подальшому у судові засідання не з`явилася.

Представник стягувача ПAT КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступних підстав:

30 жовтня 2015 року Василівським районним судом Запорізької області задоволено позов ПAT КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки. Даним рішенням суд вирішив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПAT КБ «ПриватБанк» за договором від 27 квітня 2007 року в розмірі 35467,89 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, квартиру, що розташована по вул. Шахтарська, 12/18 в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. Крім того, виселити з вказаної квартири ОСОБА_4, ОСОБА_1 та їх малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі зняттям з реєстраційного обліку у Василівському районному відділі управління державної міграційної служби України у Запорізькій області. Рішення набрало законної сили 21 січня 2016 року, виконавчий лист пред'явлено до виконання у ВДВС Василівського РУЮ ГТУЮ Запорізької області. 19 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження.

Вказана квартира, яка є предметом іпотеки, використовується як місце постійного проживання ОСОБА_3, ОСОБА_1 та їх малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. У боржників немає іншого нерухомого житлового майна у власності.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

З роз'яснень, наданих в п.37 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що відповідно до ст.217 ЦПК України визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК, за результатами вирішення яких постановляється ухвала. У разі задоволення заяви в ухвалі суду, крім відомостей, передбачених статтею 210 ЦПК, зазначається строк дії відстрочки (розстрочки), а при наданні розстрочки, крім того, розмір періодичних платежів, які підлягають стягненню для погашення присудженої суми. Межі дії відстрочки (розстрочки) можуть бути визначені не лише датою, але й настанням якоїсь події (зміна матеріального становища відповідача, видужання тощо).

Аналогічні положення містяться в п. 45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно з яким відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки може бути надана судом за заявою іпотекодавця безпосередньо при ухваленні самого рішення (ст.217 ЦПК, стаття 39 закону України «Про іпотеку») або після його ухвалення за правилами, встановленими статтею 373 ЦПК.

Відповідно до ОСОБА_7 України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього ОСОБА_7: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 ОСОБА_7 України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 ОСОБА_7 України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки). Кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Даний Закон був прийнятий з метою підтримки громадян України, які вже мають невиконані зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті (валютних кредитів) шляхом встановлення порядку і умов конвертації зобов'язань за кредитними договорами в іноземній валюті в національну валюту України та з метою мінімізувати негативні наслідки інфляції національної валюти для громадян України та убезпечити зазначених громадян від виникнення скрутної фінансової ситуації.

Підставою для прийняття ОСОБА_7 України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» стала втрата значних коштів громадянами України внаслідок різких курсових коливань на валютному ринку України, знецінення національної валюти.

З матеріалів справи вбачається, що квартира, що розташована АДРЕСА_1 є постійним місцем проживання боржників, відомості про наявність у боржників іншого нерухомого житлового майна відсутні, вказана квартира є предметом іпотеки на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, наданим в іноземній валюті.

Мораторій у юридичному розумінні має значення відстрочки виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта.

Квартира відповідачів, на яку за рішенням суду звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором є єдиним житлом родини, до складу якої входить двоє малолітніх дітей, що не мають іншого житла, і характеристики якого відповідають положенням наведеного вище ОСОБА_7 України.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити, відстрочити виконання рішення Василівського районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2015 року про звернення стягнення та виселення на час дії ОСОБА_7 України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Керуючись ст.ст.209,210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відстрочку виконання рішення суду задовольнити.

Відстрочити виконання рішення Василівського районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2015 року по справі №2/311/994/2015 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які діють в своїх інтересах та інтересах своїх малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, про звернення стягнення та виселення, на час дії ОСОБА_7 України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.А. Носик