Справа № 739/1159/16-ц
Провадження № 2/739/272/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Худорби Р.Г.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26 грудня 2007 року у розмірі 11 639 грн. 82 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Станом на 31 травня 2016 року відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 11 639 грн. 82 коп., з яких: 2 748 грн. 03 коп. заборгованість за кредитом, 6 261 грн. 32 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 1 600 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. фіксована частина штрафу та 530 грн. 47 коп. процентна складова штрафу за порушення грошового зобовязання.

У судове засідання представник позивача не зявився при цьому подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що дійсно укладав вказаний вище догорів і користувався кредитними коштами. При цьому періодично сплачував кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом, але певний час не мав роботи, тому не мав змоги сплачувати отриманий кредит. На даний час він працевлаштувався і буде виконувати свої зобовязання за кредитним договором.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 26 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, що підтверджується його статутом (а.с. 17) та відповідачем було укладено кредитний договір, без номеру, шляхом подання останнім заяви на відкриття карткового рахунку відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 250 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 3-6).

При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно пункту 3.1 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), що визначають умови укладеного сторонами договору, для надання послуг Банк відкриває Клієнту картковий рахунок, видає Клієнту картки, їх вид та строк дії визначається в заяві та в памятці Клієнта, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку, вказана в розділі заяви «Відмітки Банку». Із заяви відповідача на відкриття карткового рахунку, датованої 26 грудня 2007 року, вбачається, що в розділі «Відмітки Банку» зазначено про відкриття відповідачу в день подання заяви карткового рахунку та видачу картки (а.с. 6).

Отже відповідач, подавши відповідну заяву, підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складають укладений між ним та позивачем кредитний договір.

З доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що після укладення договору відповідач з 26 березня 2008 року користувався кредитними коштами за укладеним договором, при цьому розмір кредитного ліміту був збільшений йому з 250 грн. 00 коп до 3 000 грн. 00 коп. (а.с. 3-5).

Викладене свідчить, що позивач належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором, укладеним з відповідачкою.

Згідно з пунктом 9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

На час розгляду справи суду не надано жодних доказів, які б свідчили про інформування однією зі сторін зазначеного вище договору іншу сторону про його припинення, відповідно цей договір з моменту його укладення автоматично лонгувався на кожні наступні 12 місяців після укладення.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно пункту 6.5 Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до пункту 6.6 Умов клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) та оплатити Винагороду Банку.

Пунктом 8.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Також згідно пункту 6.5 умов кредитування, підписаних відповідачкою, передбачено сплату комісії за надані банком послуги.

Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого суду представником позивача розрахунку заборгованості за договором, укладеним з відповідачем 26 грудня 2007 року, вбачається, що останній свої зобовязання за договором належним чином не виконує, останній платіж на виконання договору був здійснений ним 06 серпня 2015 року в сумі 50 грн. 00 коп., у результаті чого станом на 31 травня 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем становила 11 639 грн. 82 коп., з яких: 2 748 грн. 03 коп. заборгованість за кредитом, 6 261 грн. 32 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 1 600 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. фіксована частина штрафу та 530 грн. 47 коп. процентна складова штрафу за порушення грошового зобовязання (а.с. 3-5). Даний розрахунок суд визнає обґрунтованим і таким, що відповідає умовам договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Також суд враховує повне визнання відповідачем позовних вимог, що не протирічить вимогам закону.

За таких обставин, враховуючи встановлений факт неналежного виконання відповідачем свого грошового зобовязання, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 530, 610, 611, 634, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», (адреса реєстрації: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2007 року у розмірі 11 639 (одинадцять тисяч шістсот тридцять девять) гривень 82 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко