Справа № 306/2185/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі: головуючого - Власова С.О.,

суддів - Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.

при секретарі - Рогач О..Я.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 3 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат та відсотків за невиконання грошового зобов'язання,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат та відсотків за невиконання грошового зобов'язання.

Позов мотивував тим, що 26.12.2006 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу будинку, у зв'язку з чим ним було сплачено 15 000 грн. Вказаний договір купівлі-продажу скасовано, оскільки ОСОБА_3, на момент укладення такого договору не був власником даного будинку. На підставі рішення Свалявського районного суду від 20.03.2015 року з відповідача стягнуто на користь позивача 15 000 грн., які знецінилися у зв'язку з інфляційними процесами. Враховуючи наведене позивач просив стягнути з відповідача на його користь 26 281,93 грн. інфляційних витрат, 3919,32 грн. три відсотки річних та сплачені судові витрати.

Рішенням Свалявського районного суду від 03.11.2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4452,83 грн. три проценти річних за користування чужими грошима за період з 26.12.2006 року по 14.09.2015 року та 487,20 грн. сплаченого судового збору.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального права. Вважає, що судом неправомірно відмовлено у задоволенні позову у частині стягнення інфляційних витрат, оскільки сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожен місяць (рік) прострочення, у зв'язку з чим просив суд оскаржуване рішення змінити та стягнути з ОСОБА_3 на його користь інфляційні витрати в сумі 26 281,093 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу свого довірителя задовольнити з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки до відносин, які виникли між сторонами не поширюється дія ст. 625 ЦК України.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що 26.12.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться АДРЕСА_1, Свалявського району, Закарпатської області, у зв'язку з чим ОСОБА_1 було сплачено ОСОБА_3 15 000 грн. (а.с. 5).

Однак, рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 18.11.2010 року визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Родниківської сільської ради Свалявського району №45 від 12.12.2006 року «Про оформлення права власності на домоволодіння в АДРЕСА_1». Визнано незаконним та скасовано Свідоцтво про право власності на АДРЕСА_1, видане Родниківською сільською радою 19.12.2006 року на ім'я ОСОБА_3 Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.12.2006 року проведену комунальним унітарним підприємством «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації», номер запису №27 в книзі 34 за ОСОБА_3 на житловий АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 31.01.2013 року визнано недійсним договір купівлі-продажу будинковолодіння АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 26.12.2006 року (а.с. 8).

На підставі рішення Свалявського районного суду від 20.03.2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2015 року залишено без змін, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 15 000 грн. в результаті визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, стягнуто 2000 грн. моральної шкоди та судовий збір в сумі 600 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат, зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються спеціальними нормами, а саме ст.ст. 1212-1214 ЦК України, згідно ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 ЦК України). Розмір процентів за користування чужими коштами встановлюється законом, в даному випадку норми даної статті відсилають до ч. 2 ст. 625 ЦК України - 3 проценти річних.

Крім того, одночасне стягнення процентів, передбачених ст. 536 ЦК України виключає застосування ст. 625 ЦК України у тому випадку, коли ст. 536 ЦК України застосовується за прямою вказівкою законодавця як спеціальна міра відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував вказані норми закону та відмовив у стягненні інфляційних витрат.

Згідно вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307 ч. 1 п. 1, 308, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду від 03 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :