АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 605/637/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Ігнатова Г.В.
Провадження № 22-ц/789/296/16 Доповідач - Ткач З.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - з участю ОСОБА_1, представника

Вербівської сільської ради - Вареник

О.Б.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вербівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Вербівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_2, яка 11 січня 2005 року склала заповіт і все своє майно заповіла їй.

Проте, в установленому законом порядку не могла отримали свідоцтво про право власності, оскільки в заповіті була допущена описка і її прізвище замість Катериняк записано ОСОБА_3.

Враховуючи, що заповіт містить волевиявлення ОСОБА_2 заповісти майно на ОСОБА_1, просила визнати за нею право власності на майно спадкодавця: земельні ділянки площею 2.54 га. та 1.864 га., які знаходяться на території Вербівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області.

Рішенням Підгаєцького районного суду від 28 грудня 2015 року вирішено:

"У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вербівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно по заповіту відмовити."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Підгаєцького районного суду від 28 грудня 2015 року скасувати, посилаючись на те, що в порушення норм процесуального права суд не дав належної оцінки обставинам, на які вона посилалась в обґрунтування позовних вимог і вирішив спір з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Встановлено, що 11 січня 2005 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Вербівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_3.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

На час смерті ОСОБА_2 на праві власності належали земельні ділянки: площею 2.54 га. та 1.864 га., які знаходяться на території Вербівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1.42 га; за кадастровим номером НОМЕР_2, площею 1.12 га; за кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0.971 га; за кадастровим номером НОМЕР_4, площею 0.893 га, що стверджуються державними актами на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 04 квітня 2005 року та серії НОМЕР_6 від 04 квітня 2005 року та витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

17 вересня 2015 року в.о. Держаного нотаріуса Підгаєцького державної нотаріальної контори, завідувач Монастириської державної нотаріальної контори В.І. Войташек відмовлено позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про права на спадину за заповітом після смерті ОСОБА_2, у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючих документів.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами не підтверджено волі заповідача ОСОБА_2 на спадкування її майна позичкою ОСОБА_1 за заповітом, складеного на ОСОБА_3

Колегія суддів вважає, що суд дійшов цього висновку без належного урахування фактичних обставин справи та норм матеріального права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як встановлено матеріалами справи, позивачка та заповідач ОСОБА_2 проживали в с. Вербів Підгаєцького району Тернопільської області.

З пояснень позивачки вбачається, що заповідачка проживала з її дідусем ОСОБА_5 і проживали в одному домі в с. Вербівці.

Із пояснень представника Вербівської сільської ради, яка в суді визнала позовні вимоги та підтвердила обставини, на які посилалась позивачка, вбачається, що в с. Вербівці особи під прізвищем та ім'ям ОСОБА_3, як зазначено в заповіті, не проживали і родинних стосунків з особою з таким прізвищем заповідач не мала.

Також пояснила, що у ОСОБА_2 на день її смерті, не було родичів, які б могли спадкувати її майно за законом, і з часу відкриття спадщини, ніхто, окрім позивачки ОСОБА_1, не звертався із заявою про прийняття спадщини.

З письмової відмови нотаріуса від 17 вересня 2015 року №867/01-16 у вчиненні нотаріальної дії, вбачається, що єдиною причиною відмови у видачі свідоцтва є відмінності прізвищ заявниці з прізвищем записаному в заповіті.

Пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини у відмові не вказано.

З пояснень позивачки ОСОБА_1 вбачається, що до нотаріальної контори вона подала заяву протягом шести місяців після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи вищевикладені обставини колегія суддів приходить до висновку, що заповіт ОСОБА_2 був складений на позивачку ОСОБА_1, яка після смерті заповідача в установленому законом порядку звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте не могла оформити її у зв'язку з невідповідністю документів.

Таким чином, рішення слід скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Вербівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженки с. Вербів Підгаєцького району Тернопільської області, право власності на земельні ділянки, що розташовані на території Вербівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області: площею 1,42 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля); площею 1,12 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля); площею 0.971 га, кадастровий номер НОМЕР_3 (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пасовище); площею 0.893га, кадастровий номер НОМЕР_4 (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пасовище) у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення колегії може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: