Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2016 Справа №607/9701/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Стельмащука П.Я.

народних засідателів Винярської М.М., Тобілевича І.М.,

при секретарі Гудима Н.І.,

з участю прокурора Тронка Н.В.;

представника ТОККПНЛ лікаря-прихіатра ОСОБА_1;

особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги

недієздатної ОСОБА_2;

опікуна ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в залі суду цивільну справу за заявою представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про госпіталізацію громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, у психіатричний заклад без її згоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, лікар-психіатр ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про госпіталізацію громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у примусовому порядку в психіатричний заклад без її згоди, для обстеження та лікування.

В обґрунтування вимог посилається на те, що в останньої наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_2, які надійшли від її матері ОСОБА_3 На підставі цих відомостей гр. ОСОБА_2 була оглянута комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка прийшла до висновку, що гр. ОСОБА_2 потребує госпіталізації та лікування в закритому психіатричному відділенні без її згоди. Комісія лікарів-психіатрів підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Згода ОСОБА_2 на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про її примусову госпіталізацію.

У судовому засіданні представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр ОСОБА_1 заяву підтримала і пояснила, що громадянка ОСОБА_2 неодноразово проходила лікування в ТОККПНЛ, останній раз виписувалась з лікарні 21.06.2016 року, є інвалідом I групи з дитинства довічно. З слів матері, яка є опікуном ОСОБА_2, вона дратівлива, різко міняється в поведінці, вдарила її, погано спить, за собою не слідкує. Згоди на госпіталізацію ОСОБА_2 не дає, так як через хворобу не усвідомлює необхідності її лікування, а задовольнити свої основні життєві потреби вона не в змозі через наявність вираженого недоумства у вигляді помірної розумової відсталості, є недієздатною, тому просить заяву задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію громадянки ОСОБА_2 у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню (далі ТОККПНЛ) без її згоди підтримав.

ОСОБА_2 в судовому засіданні була присутня, однак пояснень не надала, так як, очевидно, не розуміла суті того, що відбувається навколо неї.

Матір ОСОБА_2 ОСОБА_3, заяву підтримала, пояснивши, що відсутність психіатричного лікування дуже погіршує психічний стан її дочки, просила заяву задовольнити.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3, поступила в ТОККПНЛ 03.09.2016року о 21 год. 10 хв. та була госпіталізована. Направлення на госпіталізацію було видане 03.09.2015р. лікарем-психіатром ТОККПНЛ ОСОБА_4, який після особистого огляду гр. ОСОБА_2 зробив висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_2, які надійшли від її матері ОСОБА_3 На підставі цих відомостей гр. ОСОБА_2 була оглянута лікарем-психіатром ТОККПНЛ ОСОБА_1 та черговим лікарем ОСОБА_4 у приймальному відділенні, які підтвердили висновок про необхідність госпіталізації.

Також, ОСОБА_2 була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі заступника головного лікаря з експертизи ОСОБА_5, завідувача кафедрою неврології, психіатрії та наркології ОСОБА_6 та лікуючого лікаря ОСОБА_1 Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_2 потребує примусової госпіталізації та лікування в закритому психіатричному відділенні.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів пацієнт ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаюча в ІНФОРМАЦІЯ_3, госпіталізована в ТОККПНЛ 03.09.2016р. о 21.10год. При огляді комісії виявлено: Мовний контакт формальний. Дезорієнтована( всі види). Зовні тупа, неохайна. Мислення торпідне. Пам"ять різко знижена. Знає тільки як її звати, і як звати маму. Відповіді однослівні. Інтелект різко знижений(відсутній). Емоції нижчі, недиференційованні. Часто дає стани афектів, дисфорій. Воля ослаблена. Критика відсутня. Веде вегетативний спосіб життя. Враховуючи анамнез хвороби, дефект всіх сфер психічної діяльності, у пацієнтки має місце діагноз: важка розумова відсталість з частими дисфоріями. Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_2 внаслідок хронічного захворювання, згідно Закону України "Про психіатричну допомогу ", потребує примусової госпіталізації та лікування в закритому психіатричному стаціонарі ТОККПНЛ.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27.12.2004року ОСОБА_2,18.05.1972р.н. визнано недієздатною та рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 10.03.2005р. за №210 призначено опікуном ОСОБА_2 її матір ОСОБА_3.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що госпіталізація ОСОБА_2, без її згоди, до психіатричного закладу є доцільною та відповідає її інтересам, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити.

Керуючись статтями 10, 60, 212, 213, 215, 223, 279-282, 294 ЦПК України, Законом України "Про психіатричну допомогу", суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікаря-психіатра ОСОБА_1 про госпіталізацію громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, у психіатричний заклад без її згоди - задовольнити.

Госпіталізувати громадянку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу в ІНФОРМАЦІЯ_2, на стаціонарне лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Стельмащук П.Я.

Народні засідателі: Винярська М.М.

ОСОБА_7