Справа № 455/685/16-ц
Провадження № 2/455/347/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2016 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі головуючої судді Ніточко Л.Й.

при секретарі- Сенеті Г.Н.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та позивачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду залі судових засідань, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про втрату права користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_3 27.05.2016 року звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про втрату права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що 10.05.2005 року у виконкомі Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з відповідачкою, яка змінила своє дівоче прізвище Гнатишак на ОСОБА_4. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В січні 2006 року відповідачка була зареєстрована та перейшла жити у їхній житловий будинок, який належить їм на праві особистої власності. Життя з відповідачкою не склалося. В травні 2014 року відповідачка покинула його і перейшла жити окремо до іншого чоловіка і більше не появлялася у їхньому житловому будинку. На даний час відповідачка не являється членом їхньої сімї, не проживає з ними більше шести місяців і не веде з ними спільне господарство в житловому будинку. На їхні неодноразові звернення відповідачка відмовляється добровільно виселитися із житлового будинку в с.Верхній Лужок, вул.Молодіжна, №2, Старосамбірського району Львівської області, який належить їм на праві власності, тому змушені звернутися до суду по питанню про втрату права користування жилим приміщенням.

Просять визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в житловому будинку по вул.Молодіжна, №2, в с.Верхній Лужок Старосамбірського району Львівської області.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали і дали суду пояснення, аналогічні, викладеним в позовній заяві, а також додатково пояснили, що відповідач забрала дітей і пішла жити до своєї матері у с. Язи Самбірського району Львівської області у червні 2013 року, а в травні 2014 року, коли нікого з них не було вдома, відповідач, маючи ключ від будинку, заказала машину, якою вивезла всі свої та дитячі речі з будинку, на даний час живе із співмешканцем у с. Верхній Лужок по вулиці Центральній, дітей до них не допускає. Позивач ОСОБА_1 дітей любить, хоче, щоб вони не тільки були у нього прописані, але й проживали з ним.

Відповідач ОСОБА_4 повторно в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлялася, письмове заперечення на позовну заяву не надала. Суд із згоди позивача та представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Допитавши свідків та дослідивши інші докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

За змістом ст. 156 ЖК України члени сім"ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім"ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України - дружина наймача, їх діти і батьки, може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно з ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою статті 71 ЖК України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України вбачається, що член сім'ї втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад шість місяців.

Згідно договору дарування житлового будинку від 29.07.2009 року та ОСОБА_7 про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.10,11) позивачі, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками по 1/2 частці будинку №2 по вул. Молодіжна в с.Верхній Лужок Старосамбірського району Львівської області.

З довідки Старосамбірського РС ГУДМСУ у Львівській області (а.с.27) та з копії будинкової книги (а.с.15-18), довідки виконкому Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 10.05.2016 року №712 (а.с.12), вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 05.01.2006 року.

З довідки, виданої виконавчим комітетом Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 15.08.2016 року №773 (а.с.51), відомо, що ОСОБА_4 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5, але за місцем реєстрації не проживає з червня 2014 року (долучена до справи).

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18.11.2014 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.8-9).

Із пояснень свідків ОСОБА_8, матері позивачів, ОСОБА_7, односельчанки позивачів, яка неподалік від них живе, відомо, що відповідачка ОСОБА_4 більше шести місяців не проживає в будинку позивачів, з будинку пішла жити до своєї матері разом з дітьми у 2013 році, з цього часу спільного господарства не ведуть ОСОБА_1 та відповідач, свої речі відповідач вивезла у 2014 році, на даний час живе з іншим чоловіком.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам.

Наведені докази достовірно підтверджують відсутність відповідача без поважних причин понад шість місяців за місцем реєстрації, тобто по вул. Молодіжна, будинок №2, який знаходиться в с.Верхній Лужок Старосамбірського району Львівської області, відповідачка не веде спільного господарства з позивачами, будь-яку угоду з позивачами про порядок користування житловим приміщенням не укладала, отже, у відповідності зі ст.71 ЖК України відповідач втратила право на користування жилим приміщенням у будинку позивачів. Останні неявки відповідачки у судове засідання суд розцінює як її байдуже ставлення до вирішення питання щодо користування спірним житловим приміщенням.

А тому, керуючись ст.ст.60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ч.2 ст. 64, ч.1 ст.71, ст. 72 Житлового Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: с.Верхній Лужок, вул.Молодіжна, №2, Старосамбірського району Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с. Язи Самбірського району Львівської області, в користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судові витрати в розмірі по 551 (п'ятсот п'ятдесят одній) гривні 20 копійок кожному.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Й. Ніточко

Повне рішення виготовлено 14 вересня 2016 року