Справа № 388/2148/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.02.2016

Долинський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Бойка П.М.

при секретарі Марченко О.І.

з участю адвоката Гуземи М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Долинська справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Долинського РВ УМВС України в Кіровоградській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.03.2008 року, посвідченим ОСОБА_5 приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу, ареєстрованим за №394 та реєстраційним посвідченням ОКП «КООБТІ» від 17.03.2008 року.

У вказаному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідками № 998 та № 999 від 22.12.2015 року виданими Виконавчим комітетом Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

Відповідачі починаючи з 02.10.2014 року фактично не проживають за місцем реєстрації в будинку позивача, оскільки переїхали мешкати до іншого житлового будинку в АДРЕСА_2.

У зв'язку з високими цінами на тверде та блакитне паливо, електроенергію тощо, позивач хотіла оформити субсидію, проте реєстрація відповідачів у її будинку створює певні труднощі для оформлення необхідних документів та призначення субсидії.

Таким чином, наявність реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у її будинку є перешкодою для вільного володіння, користування та розпорядження належним їй на праві особистої власності жилим будинком, при цьому добровільно відповідачі відмовляються знятись з реєстрації у моєму будинку.

Вказані обставини стали підставою для звернення з даною заявою до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснили, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.03.2008 року. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі, які з 02.10.2014 року не проживають у вказаному будинку, просять задовільнити позовні вимоги.

Відповідачі та їх представник позовні вимоги визнали, суду пояснили, що дійсно з жовтня 2014 року не проживають АДРЕСА_1 та не мають ніякого право на вказаний будинок, фактично проживають АДРЕСА_2. Заявляли клопотання про відкладення розгляду справи для врегулювання спору з позивачем щодо права на будинок за місцем їх фактичного проживання.

Представник відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Долинського РВ УМВС України в Кіровоградській області в судове засідання не з»явився по невідомій причині, але на адресу суду надіслав письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно довідки Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області від 22.12.2015 року, № 998, № 999 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, за вказаною адресою не проживають з 02.10.2014 року , фактично проживають АДРЕСА_2 (а.с.7, 8).

Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї протягом шести місяців.

Згідно приписів ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені

строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідачка внаслідок того, що взагалі не проживала за місцем реєстрації, у відповідності до приписів ч.1 статті 71 ЖК України є такою, що втратила право на користування житловим приміщення, але з урахуванням вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням можливе лише в судовому порядку.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

В постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57 цс 11р. сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція про те, що за змістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. У зв'язку з тим, що зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_2, яка у відповідності до договору купівлі - продажу будинку від 03.03.2008 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1.Тривалий час відповідачі у вказаному будинку не проживають, отже останні втратили право користування житлом, оскільки ст.71 ЖК України передбачено, що право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців, а тому відповідачів необхідно визнати особами, що втратили право користування житловим будинком, що на праві приватної власності належить позивачу.

Керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовільнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1, що на праві приватної власності належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 особою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1, що на праві приватної власності належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 3179,20 грн., з яких 974,40 грн. судовий збір; 2204,80 грн. витрати на правову допомогу в рівних частках з кожного (по 1589,60 грн.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області відповідно до ст.. 294 ЦПК України.

Суддя Долинського районного суду П. М. Бойко