Справа № 494/1462/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Ковтун Л.М.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на ? частки земельної ділянки площею 6,620 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, масив НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 21.10.2015 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 01.12.2015 року позивач виконав вимоги суду, ухвалою від 02.12.2015 року було відкрито провадження по справі.

У своїй позовній заяві позивач вказала, що її мати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 успадкували після смерті ОСОБА_4 по ? частки кожна на вищевказане майно. Позивач вказала, що її мати отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку вказаного майна, але не отримала на підставі цих свідоцтв державні акти на земельні ділянки. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на вищезазначені частки земельних ділянок, а також на земельну ділянку площею 2,8727 га, розташовану на території Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, масив НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_4 та земельну ділянку площею 6.7570 га, розташовану на території Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, масив НОМЕР_5, кадастровий номер НОМЕР_6. ОСОБА_1 зазначила, що являється єдиною спадкоємицею ОСОБА_3, та про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернулася вчасно. Після відкриття спадщини, ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,8727 га, розташовану на території Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, масив НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_4 та земельну ділянку площею 6.7570 га, розташовану на території Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, масив НОМЕР_5, кадастровий номер НОМЕР_6. Щодо інших земельних ділянок приватним нотаріусом їй було роз'яснено, що з поданих документів неможливо встановити належність спадкового майна ОСОБА_3, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. У зв'язку з цим позивач звернулась до суду про визнання права власності на спадкове майно.

У судовому засіданні 23.02.2016 року позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 23.02.2016 року не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом з цим, на адресу суду 09.02.2016 року надійшла заява від ОСОБА_2 про розгляд справи за її відсутності, щодо зменшених позовних вимог не заперечує (а.с.119).

Представник Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської областіу судове засідання 23.02.2016 року також не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Водночас, 22.02.2016 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, проти задоволення позову не заперечували (а.с.127).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, врахувавши думку відповідачів у їх заявах, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року зі змінами та доповненнями (далі - ЦК України): «Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)».

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_3, відкрилась спадщина до складу якої входить об'єкт нерухомого майна, а саме: земельні ділянки розташовані на території Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області (а.с.4-5).

Відповідно до статті 1217 ЦК України: «Спадкування здійснюється за заповітом та за законом».

Згідно зі ст. 1261 ЦК України: «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3, оскільки за життя була її дочкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_8 (а.с.12) та копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_9, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 13).

У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті».

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України: «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її…Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини».

Крім того, 04 червня 2015 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом та отримали у спадщину земельну ділянку НОМЕР_3 та земельну ділянку НОМЕР_5, (а.с. 7-10) після смерті її матері ОСОБА_3.

Отже, якщо спадкоємець після смерті спадкодавця прийняв частину спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину в цілому.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

Згідно копії роз'яснення приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області від 09.05.2015 року вбачається (а.с.11), що 07 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріусу про прийняття спадщини та їй було роз'яснено, що з поданих документів неможливо встановити належність спадкового майна ОСОБА_3.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом; рішень судів, що набрали законної сили.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним».

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Таким чином, за умови прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_3 у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Рішення повинно відповідати вимогам статтей 213, 215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку земельної ділянки площею 6,620 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, масив НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25.02.2016 року

Суддя І.А. Римар