overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 490/8697/16-ц
н/п 2-н/490/812/2016
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про повернення заяви про видачу судового наказу

02 вересня 2016 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши заяву ПАТ «Миколаївобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 боргу за спожиту електроенергію,

В С Т А Н О В И ЛА:

ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 боргу за спожиту електроенергію.

Відповідно до ст. 97 ЦПК України заяви про видачу судового наказу подаються до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності.

За загальними правилами підсудності, визначеними ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Між тим, положення вказаної норми процесуального права застосовується, якщо іншого не передбачено положеннями ст.ст. 110-114 ЦПК України.

Зокрема, ч. 1ст. 114 ЦПК України передбачає виключну підсудність справ, що виникають з приводу нерухомого майна, які пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як зазначає заявник, що підтверджується наданими ним до суду відповідними розрахунками, нерухоме майно, за адресою знаходження якого заявником надаються відповідні послуги теплопостачання, та за якою ОСОБА_1 є власником особового рахунку, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що відноситься до території Заводського району м. Миколаєва.

Проте із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання заявник звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Отже, у даному випадку при визначені підсудності справи слід виходити з того, що вимоги заявника виникли з приводу утримання нерухомого майна, а тому застосуванню підлягають відповідні правила ст. 114 ЦПК України, які регулюють правила виключної підсудності у цивільних справах щодо нерухомого майна.

Згідно положень ч.1 ст. 100 ЦПК України суддя повертає заяву про видачу судового наказу, у разі якщо наявні обставини, зазначені в п. 2-4 ч.3 ст. 121 ЦПК України.

За такого дана справа не підсудна цьому суду, а тому відповідно до ч.1 ст. 100 ЦПК України заява підлягає поверненню заявникові для подання до належного суду.

В порядку п. 2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» заявнику підлягає поверненню сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст.ст. 97, п.3 ч.1 ст. 100 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И ЛА:

Заяву ПАТ «Миколаївобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 боргу за спожиту електроенергію - повернути заявнику.

Повернути ПАТ «Миколаївобленерго» сплачений судовий збір у сумі 689,00 грн., сплачений 29.08.2016 року у ПАТ КБ «ПриватБанк» за платіжним дорученням №1605.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова
íï 2-î/490/169/2016
ïðî â³äêðèòòÿ ïðîâàäæåííÿ
09 âåðåñíÿ 2016 ðîêó ì. Ìèêîëà¿â
Ñóääÿ Öåíòðàëüíîãî ðàéîííîãî ñóäó ì. Ìèêîëàºâà Áàò÷åíêî Î.Â., ðîçãëÿíóâøè ìàòåð³àëè çàÿâè Ìèêîëà¿âñüêà îáëàñíà ïñèõ³àòðè÷íà ë³êàðíÿ ¹1 ïðî ïðîäîâæåííÿ ïðèìóñîâî¿ ãîñï³òàë³çâö³¿ ,-
Çàÿâíèê çâåðíóâñÿ äî ñóäó ³ç âèùåâêàçàíîþ çàÿâîþ.
Çàÿâà ïîäàíà ç äîäåðæàííÿì âèìîã ñòàòåé 119, 120 ÖÏÊ Óêðà¿íè.
Êåðóþ÷èñü ñò. 122 ÖÏÊ Óêðà¿íè,-
Â³äêðèòè ïðîâàäæåííÿ ó ñïðàâ³ çà çàÿâîþ Ìèêîëà¿âñüêà îáëàñíà ïñèõ³àòðè÷íà ë³êàðíÿ ¹1 ïðî ïðîäîâæåííÿ ïðèìóñîâî¿ ãîñï³òàë³çâö³¿.
Ïðèçíà÷èòè ñóäîâå çàñ³äàííÿ íà 09.09.2016 ðîêó íà 11-00 ãîä.
Íàïðàâèòè çà³íòåðåñîâàí³é îñîá³ çàÿâó ç êîï³ÿìè äîäàíèõ äî íå¿ äîêóìåíò³â òà çàïðîïîíóâàòè ó ñòðîê äî äàòè ñëóõàííÿ ñïðàâè íàäàòè ïèñüìîâ³ çàïåðå÷åííÿ ïðîòè çàÿâè òà ïîñèëàííÿ íà äîêàçè, ÿêèìè âîíè îá´ðóíòîâóþòüñÿ.
Ó âèïàäêó íåìîæëèâîñò³ çÿâèòèñÿ â ñóäîâå çàñ³äàííÿ ñòîðîíè çîáîâÿçàí³ çàçäàëåã³äü ïîïåðåäèòè ñóä.
Êîï³þ óõâàëè íàïðàâèòè ñòîðîíàì ïî ñïðàâ³.
Óõâàëà îñêàðæåííþ íå ï³äëÿãàº.
н/п 2/490/3247/2016
Справа № 490/8829/16-ц
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА.
У Х В А Л А

07 вересня 2016 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 Женні про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи Квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаєва Будуправління №1, ОСОБА_4, ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просила визнати його таким, що втратив право користування приватним житловим приміщенням квартирою №92 по вул. Арх. Старова, 4-е в м. Миколаєві.

У відповідності до вимог ст. 119 ч. 2 п.п. 3,5,6 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, позивачем вказані вимоги не виконані.

Пунктом 39 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положеннястатті 405 ЦК.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

За такого, позивачу необхідно уточнити вимоги позову, з посиланням на відповідні обставини та докази, визначивши правові підстави для визнання особи такою, що втратила право користування приватним житловим приміщенням (ст. 405 ЦК України чи ст. 71 ЖК України).

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 Женні про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи Квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаєва Будуправління №1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 Крістіна Олександрівна- залишити без руху.

Надати позивачу п*ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання позовної заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова
У Х В А Л А

25 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 27 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну черговості спадкування,

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року на розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2- ОСОБА_3, яка не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки заявником сплачено судовий збір за її подання не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги становить 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли позовна заява має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Оскільки заявлено вимогу майнового характеру (про визнання права власності) та одну вимогу немайнового характеру (про зміну черговості спадкування), з урахуванням раніше сплачених 250 грн,заявнику слід доплатити 4 427 грн 12 коп.

Судовий збір за подання касаційних скарг до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повинен бути перерахований або внесений до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк одержувача: ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019, р/р 0007, код платежу 22030003, символ звітності банку 253.

На підтвердження оплати судового збору до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ слід надати оригінал квитанції про оплату із відміткою про зарахування до державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 326 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали, але не пізніше 18 березня 2016року.

У разі невиконання вимог суду касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В.Закропивний
Справа № 496/1396/16-ц
Провадження № 2/496/974/16
У Х В А Л А

07.09.2016 року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Мельничук Н.І.,

при секретарі Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться зазначена цивільна справа.

Через канцелярію суду від сторін надійшла заява про укладення мирової угоди.

Суд, приймаючи до уваги заяви сторін по справі, в яких вони просять слухати справу без їх участі та затвердити мирову угоду, дослідивши мирову угоду, матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки умови мирової угоди не порушують прав та інтересів сторін, інших осіб і не суперечать вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. 206 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити мирову угоду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, згідно з якою:

1.Відповідачка ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) підтверджує, що не приймала спадщину після смерті доньки ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_3, померлої 22.04.2011, та погоджується, що спірне спадкове майно в повному складі приймає у власність позивач ОСОБА_1. Відповідачка ОСОБА_2 наголошує, що не претендує на згадану спадщину.

2.Позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) приймає у власність спадкове майно, що залишилось після смерті його дружини ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_3, померлої 22.04.2011, а саме:

-житловий будинок з надвірною спорудою, розташований: Одеська область, Біляївський район, село Яськи, вулиця К. Маркса, будинок № 143, загальною площею 115,60 кв.м;

-земельну ділянку площею 0,2500 га (з них: 0,1298 га під будівлями та господарськими спорудами, 0,1202 га рілля), кадастровий номер :02:002:0045, розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Яськівська сільська рада, село Яськи, вулиця К. Маркса, 143;

-земельну ділянку площею 0,1210 га (з них: 0,1210 га рілля), кадастровий номер :02:002:0046, розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Яськівська сільська рада, село Яськи, вулиця К. Маркса, 143.

3.В звязку з укладенням даної мирової угоди, позивач ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог до відповідачки ОСОБА_2.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно закрити.

Наслідки укладення мирової угоди і закриття провадження у справі, відповідно до ст. ст. 205, 206 ЦПК України, сторонам розяснено.

Ухвала про затвердження мирової угоди є підставою для проведення державної реєстрації права власності позивача на спадкове майно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_4
Справа № 359/2980/16-ц
Провадження № 2/359/1286/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» жовтня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Враховуючи складність даної справи, необхідно відкласти складання рішення у повному обсязі на строк не більше ніж пять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну та резолютивну частину рішення в даному судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 79, 88, 169, 209, 212, 214, 215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», юридична адреса : 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, розрахунковий рахунок №3111 (для погашення заборгованості), МФО 305299, , заборгованість за кредитним договором б/н від 12.01.2013 у розмірі 3854 гривні 38 копійок (три тисячі вісімсот пятдесят чотири гривні тридцять вісім копійок), яка складається з: 1815 гривень 59 копійок заборгованість за кредитом, 1379 гривень 06 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень фіксована частина та 159 гривень 73 копійки - процентна складова.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судові витрати в розмірі 1378 гривень (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути переглянуто Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів
Ñïðàâà ¹ 182/5229/16-ö
Ïðîâàäæåííÿ ¹ 2-í/0182/192/2016
07.10.2016 ðîêó ì.Í³êîïîëü
Ñóääÿ Í³êîïîëüñüêîãî ì³ñüêðàéîííîãî ñóäó Äí³ïðîïåòðîâñüêî¿ îáëàñò³ Áàãðîâà Ã. À. ðîçãëÿíóâøè çàÿâó ïîçèâà÷ ïðî âèäà÷ó ñóäîâîãî íàêàçó ïðî ñòÿãíåííÿ ç â³äïîâ³äà÷ çàáîðãîâàíîñò³ ïî çà íàäàí³ ïîñëóãè,, â³äïîâ³äíî äî ñò. 526 ÖÊ Óêðà¿íè ñò. 96, 102, 103, 104 ÖÏÊ Óêðà¿íè, -
3. Ñóäîâèé íàêàç ï³ñëÿ íàáðàííÿ íèì çàêîííî¿ ñèëè âèäàòè ñòÿãóâà÷ó.
Ñóääÿ: À. Ã. Áàãðîâà
Çã³äíî ç³ ñòàòòåþ 105 ÖÏÊ   Óêðà¿íè, áîðæíèê ìàº ïðàâî ïðîòÿãîì äåñÿòè   äí³â ç äíÿ îòðèìàííÿ   êîï³¿ ñóäîâîãî íàêàçó òà äîäàíèõ äî íå¿ äîêóìåíò³â   ïîäàòè çàÿâó ïðî éîãî ñêàñóâàííÿ.
Çàÿâà   ïðî ñêàñóâàííÿ ñóäîâîãî íàêàçó ðîçãëÿäàºòüñÿ ñóäîì ïðîòÿãîì äåñÿòè   äí³â ç äíÿ ïîñòàíîâëåííÿ óõâàëè ïðî ïðèéíÿòòÿ òàêî¿ çàÿâè äî ðîçãëÿäó ó â³äêðèòîìó   ñóäîâîìó çàñ³äàíí³. Íåÿâêà îñ³á, íàëåæíèì ÷èíîì ïîâ³äîìëåíèõ ïðî ÷àñ ³ ì³ñöå ðîçãëÿäó çàÿâè ïðî ñêàñóâàííÿ ñóäîâîãî íàêàçó, íå ïåðåøêîäæàº ðîçãëÿäó òàêî¿ çàÿâè (÷. 6 ñò. 105-1 ÖÏÊ Óêðà¿íè).
Â³äïîâ³äíî äî ñòàòò³ 106 ÖÏÊ Óêðà¿íè ó ðàç³ íåíàäõîäæåííÿ   â³ä áîðæíèêà çàÿâè ïðî ñêàñóâàííÿ ñóäîâîãî íàêàçó   ïðîòÿãîì   òðüîõ äí³â ï³ñëÿ çàê³í÷åííÿ ñòðîêó íà ¿¿ ïîäàííÿ   ñóäîâèé íàêàç íàáèðàº çàêîííî¿ ñèëè ³ ñóä âèäàº éîãî ñòÿãóâà÷åâ³ äëÿ ïðåäÿâëåííÿ äî âèêîíàííÿ.
Ñóäîâèé íàêàç íàáðàâ ÷èííîñò³ _____________________________20__ ðîêó
Ñóäîâèé íàêàç âèäàíî ñòÿãóâà÷ó ______________________________20__ ðîêó
Ñòðîê ïðåäÿâëåííÿ äî âèêîíàííÿ îäèí ð³ê.
Ñóääÿ ___________________ À. Ã. Áàãðîâà
Ñïðàâà ¹ 552/4800/16-ö
02 âåðåñíÿ 2016 ðîêó Ñóääÿ Êè¿âñüêîãî ðàéîííîãî ñóäó ì. Ïîëòàâè Ñàìñîíîâà Î.À. ðîçãëÿíóâøè ìàòåð³àëè ïîçîâíî¿ çàÿâè Ïóáë³÷íîãî àêö³îíåðíîãî òîâàðèñòâà «Äåëüòà Áàíê» äî â³ää³ëó ïðèìóñîâîãî âèêîíàííÿ ð³øåíü óïðàâë³ííÿ äåðæàâíî¿ âèêîíàâ÷î¿ ñëóæáè Ãîëîâíîãî óïðàâë³ííÿ þñòèö³¿ ó Ïîëòàâñüê³é îáëàñò³ ïðî çíÿòòÿ àðåøòó ç ìàéíà, -
Ïîçèâà÷ ÏÀÒ «Äåëüòà Áàíê» çâåðíóâñÿ äî ñóäó ç ïîçîâîì äî â³ää³ëó ïðèìóñîâîãî âèêîíàííÿ ð³øåíü óïðàâë³ííÿ äåðæàâíî¿ âèêîíàâ÷î¿ ñëóæáè Ãîëîâíîãî óïðàâë³ííÿ þñòèö³¿ ó Ïîëòàâñüê³é îáëàñò³ ïðî çíÿòòÿ àðåøòó ç ìàéíà.
Ïðè öüîìó ïîçèâà÷ íå âçÿâ äî óâàãè, ùî çã³äíî ñò.30 ÖÏÊ Óêðà¿íè ñòîðîíàìè ó ñïðàâ³ ìîæóòü áóòè ô³çè÷í³, þðèäè÷í³ îñîáè òà äåðæàâà.
Òîìó ïîçèâà÷ó íåîáõ³äíî óòî÷íèòè äî êîãî ñàìå â³í ïðåäÿâëÿº ïîçîâí³ âèìîãè.
Êð³ì òîãî, ïîçèâà÷ íå âêàçàâ äå ñàìå çíàõîäèòüñÿ ñï³ðíå ìàéíî, ÿêå â³í ïðîñèòü çâ³ëüíèòè ç-ï³ä àðåøòó.
Âêàçàíà îáñòàâèíà º ñóòòºâîþ äëÿ âèð³øåííÿ ïèòàííÿ ùîäî ï³äñóäíîñò³ ñïðàâè, îñê³ëüêè çã³äíî ÷.2 ñò.114 ÖÏÊ Óêðà¿íè ïîçîâè ïðî çíÿòòÿ àðåøòó ç ìàéíà ïðåäÿâëÿþòüñÿ çà ì³ñöåçíàõîäæåííÿì öüîãî ìàéíà àáî îñíîâíî¿ éîãî ÷àñòèíè.
Â³äïîâ³äíî äî ñò.121 ÖÏÊ Óêðà¿íè ñóääÿ, âñòàíîâèâøè, ùî ïîçîâíó çàÿâó ïîäàíî áåç äîäåðæàííÿ âèìîã, âñòàíîâëåíèõ ñò.119, 120 ÖÏÊ Óêðà¿íè, àáî íå ñïëà÷åíî ñóäîâèé çá³ð, ïîñòàíîâëÿº óõâàëó ïðî çàëèøåííÿ ïîçîâó áåç ðîçãëÿäó ³ íàäàº ïîçèâà÷åâ³ ñòðîê äëÿ óñóíåííÿ íåäîë³ê³â.
Íà ï³äñòàâ³ âèêëàäåíîãî ñóä ââàæàº çà íåîáõ³äíå ïîçîâíó çàÿâó çàëèøèòè áåç ðóõó, íàäàâøè ïîçèâà÷ó ÷àñ äëÿ óñóíåííÿ âèÿâëåíèõ íåäîë³ê³â.
Ç âðàõóâàííÿì âèêëàäåíîãî, êåðóþ÷èñü ÷.1 ñò.121 ÖÏÊ Óêðà¿íè, ñóä, -
Ïîçîâíó çàÿâó Ïóáë³÷íîãî àêö³îíåðíîãî òîâàðèñòâà «Äåëüòà Áàíê» äî â³ää³ëó ïðèìóñîâîãî âèêîíàííÿ ð³øåíü óïðàâë³ííÿ äåðæàâíî¿ âèêîíàâ÷î¿ ñëóæáè Ãîëîâíîãî óïðàâë³ííÿ þñòèö³¿ ó Ïîëòàâñüê³é îáëàñò³ ïðî çíÿòòÿ àðåøòó ç ìàéíà çàëèøèòè áåç ðóõó.
Íàäàòè ïîçèâà÷ó äëÿ óñóíåííÿ íåäîë³ê³â ñòðîê òðèâàë³ñòþ ïÿòü êàëåíäàðíèõ äí³â ç äíÿ îäåðæàííÿ êîï³¿ óõâàëè ñóäó.
Óõâàëà îñêàðæåííþ íå ï³äëÿãàº.
Провадження №2-зз/523/93/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г. Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

справу за заявою

ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в рамках розгляду цивільної справи № 2-48/2002,-

Установив:

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, просила скасувати заходи забезпечення позову - арешт на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні заявник вказану заяву підтримала, надала також уточнену заяву від 02.09.2016 року, просила суд її задовольнити.

Інші сторони за цивільною справою в судове засідання не з,явились, про час та дату слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суду не сповістили, їх неявка не є перешкодою для розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Суд, вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №2-48/2002, вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 3, 6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Одеси від 29.07.2002 року позовну заяву прокурора Ленінського району м. Одеси в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 залишено без розгляду. (цивільна справа №2-48/2002 а.с. 324).

Судом встановлено, що заходи забезпечення позову, арешт на квартиру АДРЕСА_1 в рамках вказаної цивільної справи не вживалися, що підтверджується матеріалами справи, також зазначене спростовано заявником, котра зазначила в своїй заяві, що прокурором Ленінського району був направлений лист до Одеської державної нотаріальної контори щодо накладення заборони на відчуження вказаної вище квартири.

Враховуючи, що вимогами ст.ст. 153, 154 ЦПК України передбачено, що питання про вжиття заходів забезпечення позову та їх скасування розглядаються тільки судом, у провадженні якого перебуває або перебувала зазначена справа, а арешт на квартиру, який просить зняти заявник, судом в рамках розгляду цивільної справи №2-48/2002 не накладався, суд вважає необхідним заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 154, 194 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в рамках розгляду цивільної справи № 2-48/2002 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя