Справа № 544/872/16-ц
№ пров. 2/544/422/2016
РІШЕННЯ

іменем України

05 грудня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н. В.,

за участю секретаря Ралець О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Пирятинський районний центр зайнятості, треті особи, що не заявляють самостійних вимог - Пирятинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про визнання права власності на нерухоме майно і зняття з нього арешту,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У липні 2016 року, ОСОБА_1 вирішив продати даний будинок, але при зверненні до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О. О. для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу вищевказаного будинку, виявилося, що на нього накладений арешт. Підставами обтяження виявилась постанова в рамках виконавчого провадження №27829059 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31 серпня 2011 року, винесена старшим державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ Шапраном О. М. Згідно даної постанови, об'єктом обтяження являється 1/5 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить ОСОБА_2. Окрім цього, підставою обтяження виявилась постанова в рамках виконавчого провадження №29008500 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 листопада 2011 року, винесена старшим державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ Шапраном О. М. Згідно даної постанови, об'єктом обтяження являється 1/1 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить ОСОБА_3. При зверненні позивача до Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було виявлено, що виконавчих проваджень де боржником виступає ОСОБА_1 у відділі на примусовому виконанні немає. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Також просить зняти арешт з житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Судові витрати просить стягнути на свою користь.

У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання також не з'явився з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 просив слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує про що надав до суду відповідну заяву.

Представник відповідача Пирятинського районного центру зайнятості надав клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Пирятинського районного ВДВС надав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

Представник третьої особи Лубенського міськрайонного ВДВС в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 квітня 2010 року успадкував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 6). Вказане право позивача зареєстровано в КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за реєстровим НОМЕР_1, що підтверджено витягом №25805745 від 08.04.2010 про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7).

23 липня 2016 року при зверненні до приватного нотаріуса Запорожець О. О., ОСОБА_1 дізнався, що на вищевказаний житловий будинок, який йому належить на праві власності, накладено арешт, а саме на підставі постанови в рамках виконавчого провадження №27829059 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31 серпня 2011 року, винесена старшим державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ Шапраном О. М. Згідно даної постанови, об'єктом обтяження являється 1/5 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить ОСОБА_2. Окрім цього, підставою обтяження виявилась постанова в рамках виконавчого провадження №29008500 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 листопада 2011 року, винесена старшим державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ Шапраном О. М. Згідно даної постанови, об'єктом обтяження являється 1/1 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить ОСОБА_3 (а.с. 8-9).

25 липня 2016 року, Пирятинський районний ВДВС ГТУЮ у Полтавській області надав позивачу довідку, що згідно даних з ЄДРВП відкритих виконавчих проваджень де боржником є ОСОБА_1 у відділі на примусовому виконанні немає (а.с. 10).

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Таким чином, оскільки житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить в цілому ОСОБА_1 про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 квітня 2010 року, а також інвентаризаційна справа №243 на вказаний житловий будинок (а.с. 38-51), суд приходить до висновку, що, арешт майна порушує право позивача, як власника, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача в частині визнання за ним права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно.

Отже, вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на вищевказаний житловий будинок, необґрунтовані та задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно будинок за адресою АДРЕСА_1, зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за ОСОБА_1 і як з'ясовано в ході судового розгляду, його право власності ніким не оспорюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 11, 57-60, 61, 79, 88, 209, 215-216, 224-226 ЦПК України, ст. 16, 316, 321, 39, 392 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Пирятинський районний центр зайнятості, треті особи, що не заявляють самостійних вимог - Пирятинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про визнання права власності на нерухоме майно і зняття з нього арешту - задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, а саме житловий будинок (загальною площею 63,2 м2, житловою площею 23,8 м2) із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. В. Нагорна