Провадження № 2/537/455/2016
Справа № 537/1719/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016 року м. Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Мурашової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом із внесеними змінами, в якому просила на виконання договору добровільного страхування водного транспорту НМ№30125 від 06.06.2014 року стягнути з ОСОБА_2 «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування 90848,62 грн., пеню 1335,47 грн., інфляційні втрати 4870,66 грн., 3% річних за користування чужими коштами 1097,65 грн., а також судові витрати на судовий збір в розмірі 999,52 грн., витрати на проведення незалежної оцінки розміру матеріальних збитків 1800,00 грн. В обґрунтування підсудності справи Крюківському районному суду м. Кременчука посилались на п.5 ст.110 ЦПК України, а саме, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів", який передбачає право вибору підсудності звертатися до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.03.2016 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі.

До початку розгляду справи по суті представник відповідача звернувся до суду з письмовим клопотанням, про направлення справи за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва за місцем знаходження відповідача юридичної особи ОСОБА_2«Страхова компанія «ПЗУ Україна». В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в узагальненні судової практики з розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування від 11.07.2011 року, та правової позиції Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в ухвалі від 18.12.2013 року по справі №6-45601, даний спір не відноситься до спорів про захист прав споживачів, а випливає із договірних зобов'язань страхування між фізичною та юридичною особами. На території Крюківського району м. Кременчука відповідач не має філії чи представництва. А тому позов повинен пред'являється до суду за загальними правилами підсудності, визначеними ст.109 ЦПК України, тобто за місцем знаходження відповідача.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача про направлення справи за підсудністю за місцем знаходження відповідача. В обґрунтування посилались на Постанову Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про захист прав споживачів», де роз'яснено, що до відносин, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів», належать відносини, які виникають із договорів страхування. А тому у позивача є право звернутися саме за підсудністю до Крюківського районного суду м. Кременчука, і прийняття такої справи до розгляду не є порушенням правил підсудності. Враховуючи викладене позивач та її представник просили відмовити в задоволенні клопотання про направлення справи для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходження відповідача ОСОБА_2«Страхова компанія «ПЗУ Україна» є м. Київ вул. Артема буд.№40, що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи №623444, що територіально відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2«Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрати та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов'язань, та зазначила, що оскільки на спірні правовідносини поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів", який передбачає право вибору підсудності для позивача, то вона звертається до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача за адресою м. Кременчук вул. Шевченко 24/43, що розташовано в Крюківському районі м. Кременчука.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України зазначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їх місцезнаходженням.

Статтею 110 ЦПК України передбачено підсудність справи за вибором позивача.

Частина 5 ст. 110 ЦПК України передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Проте до цих правовідносин не застосуються норми Закону України "Про захист прав споживачів" № 1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, та доводи позивача та його представника, в цій частині спростовуються наступним.

Закон України "Про захист прав споживачів" № 1023-ХІІ від 12 травня 1991 року( з відповідними змінами та доповненнями), регулює відносини, які виникають між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Закон України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР (з відповідними змінами та доповненнями) регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно ст. 1 Закон України «Про страхування» № 85/96-ВР, страхування вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У ст. 4 Закон України «Про страхування» № 85/96-ВР, зазначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать Закону, які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Метою страхування при укладанні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

Як роз'яснив Верховний Суд України у листі від 11.11.2014 року, щодо узагальнення судової практики розгляду цивільних спорів, що виникають із договорів страхування, - аналіз наведених норм свідчить, що відносини, які виникають з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закону України "Про захист прав споживачів" і положення цього Закону, не застосовуються до відносин майнового страхування. Закон України "Про захист прав споживачів" може застосовуватися, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом, наприклад, права на інформацію при ненаданні для ознайомлення правил страхування тощо.

(http://www.scourt.gov.ua/clients/vsu/vsu.nsf/(documents)/647151BD4CCE00E7C2257B7C004A8B79)

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3 Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, роз'яснив, що позови, які виникають із відносин відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, пред'являються до суду за загальними правилами підсудності, визначеними главою 1 розділу III ЦПК. При цьому суд має враховувати право позивача на пред'явлення позову про відшкодування шкоди також за його зареєстрованим місцем проживання чи перебування, або за місцем завдання шкоди (частини третя, шоста статті 110 ЦПК), чи виконання договору у разі виникнення спору із договору страхування (частина восьма статті 110 ЦПК).

Відповідно до ч. 6 ст. 110 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем завдання шкоди.

Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, врегульовує серед іншого правовідносини між потерпілим та заподіювачем шкоди, яким відповідач у справі не є.

Спір між сторонами, виник з приводу страхового відшкодування, а не відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортною пригодою, особою винною у скоєнні ДТП, що є видом договірних правовідносин, а не деліктних.

Тому вважати справу підсудною Крюківському районному суду м. Кременчука на підставі п.6 ст.110 ЦПК України за ознакою місця заподіяння шкоди також немає підстав, оскільки спірні правовідносини регулюються нормами зобов'язального права, а не главою 82 («Відшкодування шкоди») ЦК України.

Не містять надані суду матеріали позовної заяви ОСОБА_1 і даних про те, що в Крюківському районі м. Кременчук знаходиться філія або представництво юридичної особи ОСОБА_2«Страхова компанія «ПЗУ Україна», які б свідчили про право звернення з вказаним позовом до Крюківського районного суду м. Кременчука з огляду на приписи ч.7 ст.110 ЦПК України.

Представником позивача в судовому засіданні визнано, що в договорі не зазначено місця його виконання на території Крюківського району м. Кременчука та відсутні посилання, що виконувати договір через його особливість можна тільки в певному місці, які б свідчили про право звернення з вказаним позовом до Крюківського районного суду м. Кременчука з огляду на приписи ч. 8 ст.110 ЦПК України.

З огляду на наведене суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2«Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування не відноситься до територіальної підсудності Крюківського районного суду м. Кременчука.

Відповідно до ст. 116 ЦПК України, Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності. Передача справи з одного суду до іншого здійснюється на підставі ухвали суду після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - після залишення її без задоволення.

В ст. 117 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 116 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, відповідно до ст.116 ЦПК України, суд вважає за необхідне до початку судового розгляду передати справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2«Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування до Шевченківського районного суду м. Києва за місцем знаходження відповідача.

А тому клопотання представника відповідача про передачу справи іншому суду за підсудністю підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.116, ст.117, ст.208 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2«Страхова компанія «ПЗУ Україна» ОСОБА_3 про передачу справи іншому суду за підсудністю задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування передати за підсудністю на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при постановленні ухвали протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_4