АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3563/2016 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Семенюк Т.А., Кравець В.А.

при секретарі - Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Гриня Костянтина Андрійовича в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся у листопаді 2014 року.

Зазначав, що 11.02.2011 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № б/н зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, у зв'язку з чим банком, на виконання вимог 1281 ЦК України, була направлена претензія до Третьої Київської державної нотаріальної контори, на яку 28.07.2014 року отримано відповідь, що спадкоємцем померлої, який звернувся із заявою про прийняття спадщини, є відповідач. Станом на дату смерті позичальника заборгованість за кредитним договором становила 10 698, 96 грн. 30.07.2014 року банком відповідачу, як спадкоємцю, було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред'явив свої вимоги, однак останнім ніяких дій вчинено не було. На підставі викладеного банк просив стягнути зазначену заборгованість за кредитним договором на свою користь з ОСОБА_3

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана надати ті докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі рішення суд виходив із вимог даної норми закону, зібраних у справі та наданих сторонами доказів, яким дав повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, що 11.02.2011 року до ПАТ КБ «Приватбанк» із Анкетою-заявою про надання кредиту звернулась ОСОБА_4, на підставі якої остання виявила бажання оформити на своє ім'я кредитку «Універсальна» із кредитним лімітом в розмірі 5 000, 00 грн.

Дана Анкета містить застереження про згоду ОСОБА_4 з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

В укладеному кредитному договорі сторони погодили, що банк оформляє позичальнику кредитку «Універсальна» та надає кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку з базовою процентною ставкою за кредитом 30% на рік на залишок заборгованості.

Сторонами не заперечується факт отримання позичальником кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1, виданим 19.09.2013 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість позичальника за кредитним договором від 11.02.2011 року становила 10 698, 96 грн.

З відповіді приватного нотаріуса КМНО Ковальчука С.П. встановлено, що 17.12.2013 року було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 Спадкоємцями останньої є її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_3

Звертаючись до суду з вказаним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» зазначало, що на підставі ст. 1282 ЦК України на відповідача покладається обов'язок задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у зв'язку з чим просив задовольнити позовні вимоги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновків що ПАТ КБ «ПриватБанк» було пропущено строк пред'явлення вимог до спадкоємця ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 1216 , 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину у вказані строки, позбавляється права вимоги (ч. 4 ст. 1281 ЦК України ).

Цей строк не призупиняється, не переривається й не поновлюється, є обмежувальним (присічним).

Як вбачається з Листа ПАТ КБ «Приватбанк» № 30.1.0.0./2-20150423/3732 від 30.04.2015 року, копія Свідоцтва про смерть ОСОБА_4 була отримана 12.10.2013 року, а дані про смерть були внесені до відповідної бази. Вказане свідчить про те, що банк дізнався про відкриття спадщини 12.10.2013 року, проте лист-претензія був надісланий відповідачу 30.07.2014 року, а до суду банк звернувся лише у листопаді 2014 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові виходячи з того, що відповідно до положень ч. 4 ст. 1281 ЦК України позивач позбавлений права вимагати від спадкоємців виконання зобов'язань за кредитним договором від 11.02.2011 року б/н, оскільки сплив строк, визначений ч. 2 ст. 1281 ЦК України .

Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 08 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15.

Однак, встановлені ст. 1281 ЦК України строки це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності, як зазначив суд.

Отже, правильно встановивши обставини справи, суд неправильно застосував до правовідносин сторін норми статей 1281, 1282 ЦК України, що не призвело до неправильного вирішення спору, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані.

Оскільки неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права не призвело до неправильного вирішення справи, а правильне по суті рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань, то оскаржуване рішення скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Так, всупереч вимогам ст. 10,60 ЦПК України ПАТ КБ «Приватбанк» не було надано до суду належних доказів на підтвердження звернення останнього, як кредитора, до відповідача в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

Не вбачається і порушень норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Гриня Костянтина Андрійовича в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: