МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. № 2/521/1915/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Зубковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання права власності на майно, зняття арешту з майна,

встановив:

У жовтні 2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Дельта Банк» (далі-ПАТ КБ «Дельта Банк»), посилаючись на те, що 13 січня 2009 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi, модель SP Wagon,1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який за їх згодою оформлено у вигляді довіреності. На підтвердження цього договору купівлі-продажу ОСОБА_3 надав розписку, згідно з якою відповідач продав йому автомобіль 13 січня 2009 року за 7000,00 доларів США. Надана довіреність від 13 січня 2009 року посвідчена приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області, відповідно до якої він має право, крім іншого, знімати з обліку та відчужувати цей автомобіль.

Позивач зазначав, що пізніше йому стало відомо, що вищевказаний автомобіль знаходиться під арештом, який було накладено на підставі постанови Другого Малиновського ВДВС ОМУЮ від 26 листопада 2014 року з метою виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 липня 2014 року, щодо стягнення з колишнього власника автомобіля ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Дельта Банк» грошових коштів.

Стверджував, що 15 травня 2015 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції був складений Акт опису й арешту майна відносно автомобіля марки Mitsubishi, модель SP Wagon, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який був переданий йому на відповідальне зберігання.

Посилаючись на порушення своїх прав, як власника автомобіля, позивач просив суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на автомобіль марки Mitsubishi, модель SP Wagon,1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та звільнити його з-під арешту.

Ухвалою суду від 18 січня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог було залучено Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (а.с.38).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ст.74 ЦПК України (а.с.26,33).

Представник відповідача ПАТ КБ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ст.74 ЦПК України (а.с.31,32,43).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.44).

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд вважає, що правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України, з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року №1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388, якими встановлюється єдина на території України процедура реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших транспортних засобів та мопедів, та які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів, тому при ухваленні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого РЕВ №2 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 30 жовтня 2008 року автомобіль марки Mitsubishi, модель SP Wagon, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на праві власності за відповідачем ОСОБА_3 (а.с.5).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є боржником у зведеному виконавчому провадженні №46643346 з виконання виконавчого документу №509/2039/14-ц виданого 01 вересня 2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Бакн» боргу у розмірі 1169731,50грн., що було відкрито 26.11.2014р. (а.с.45-67).

В ході проведення виконавчих дій, а саме 26 листопада 2014 року, державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_3, до складу якого увійшов автомобіль марки Mitsubishi, модель SP Wagon,1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.57).

На даний час виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні у Малиновському відділі ДВС Одеської області, та боржник продовжує ухилятися від виконання рішення суду, у зв'язку із чим арешти з майна боржника не знімається.

З пояснень позивача вбачається, що 13 січня 2009 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi, модель SP Wagon, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який за їх згодою оформлено у вигляді довіреності від 13 січня 2009 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області, відповідно до якої позивач має право, крім іншого, знімати з обліку та відчужувати спірний автомобіль (а.с.5).

На підтвердження цього договору купівлі-продажу ОСОБА_3 надав позивачу письмову розписку, згідно з якою відповідач продав йому 13 січня 2009 року автомобіль марки Mitsubishi за 7000,00 доларів США (а.с.6).

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за №1388 був затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок), яким встановлюється єдина на території України процедура реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків (пункт 1 Порядку).

Згідно п.3 Порядку державна реєстрації транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Пунктом 8 Порядку визначено підстави реєстрації транспортних засобів, згідно якого державна реєстрації (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року №1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідному територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспіспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспіспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспіспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо -будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу (технічний паспорт).

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни,

поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб'єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб'єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили

автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби; інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку.

Як встановлено у судовому засіданні на підтвердження укладеного договору купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi, модель SP Wagon, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідач надав позивачу нотаріально посвідчену довіреність від 13 січня 2009 року на право розпорядження вказаним автомобілем.

Відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Посилання позивача на вимоги статті 392 ЦК України не спростовують висновку суду, оскільки за правилами ст.392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по - перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по - другу, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник-особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності-це певний юридичний механізм, з яким закон пов'зує виникнення в особи суб'активного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання за ним права власності на спірний автомобіль на підставі ст.392 ЦК України.

Відповідно до правової позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-688цс15 - видача довіреності на володіння користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Аналіз даної норми дає підстави зробити висновок про те, що в порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» розглядається питання про визнання права власності на майно особи, яка вважає, що майно належить їй та зняття з арешту з даного майна.

Оскільки у позивача не виникло право власності на спірний автомобіль, , то і питання про скасування арешту з транспортного засобу не може бути розглянути в порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та про відмову в їх задоволенні.

Керуючись ст. 237, 244, 328,392, 655 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання права власності на майно, зняття арешту з майна - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Сегеда

18.02.16