Провадження № 2/760/2281/16
у справі № 760/750/16-к
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Демидовської А.І.
при секретарі Шевченко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційногоуправління Міністерства оборони України, третя особа Житлова комісія Бориспільського гарнізону в/ч НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просить визнати протиправними дії відповідача щодо не перенесення дати зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 у складі сім`ї 4 особи з дати 03.03.1995 року на дату 27.05.1993 року у загальній черзі, атакож невнесення відповідних змін в облікові документи щодо черги ОСОБА_1 на отримання житла з урахуванням первісної дати зарахування на облік громадян, які потребують житло.
Визнати за ним право на зарахування до часу перебування на квартирному обліку у місті Борисполі попереднього часу постановки та проходження на такому обліку за попереднім місцем проходження військової служби і постановки на квартирний облік у м. Маріуполі з 27.05.1993 року.
Зобовязати Київське КЕУ МО України, Житлову комісію Бориспільського гарнізону в/ч НОМЕР_1 перенести ОСОБА_1 та членів його сім*ї з 03.03.1995 на27.05.1993року, а також внести відповідні зміни в облікові документи щодо його черги в гарнізоні на отримання житла з урахуванням новиї дати зарахування на облік.
Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що він у 1993році, проходив службу у м. Маріуполь, в військовій частині НОМЕР_2 , де був зарахований на квартирний облік у Донецькій КЕЧ району з 27.05.1993 року довідка від 20.09.1995 року № 244 складом сім`ї одна особа.
В подальшому був переміщений наказом Командувача до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 та перебував на квартирному обліку згідно довідки Яворівської КЕЧ району від 14.10.1996 року складом сім`ї одна особа .
Наступне переміщення до військової частини НОМЕР_4 в м. Луганськ, номер якої був в подальшому змінений на А4083 в зв`язку з реорганізаційними заходами, перебував на квартирному обліку відповідно довідки Луганської КЕЧ району від 22.05.1998 року складом сім`ї 4 особи.
В подальшому був переміщений до військової частини НОМЕР_5 м. Бориспіль, номер якої був в подальшому змінений з в/ч НОМЕР_6 на в/ч НОМЕР_1 , звідки й був звільнений з військової служби у запас, відповідно до ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я пункт «б» Ком. ПС ЗСУ № 360 від 10.07.2010 року. Разом з членами сім`ї 4 особи житловою комісією військової частини НОМЕР_5 м. Бориспіль був зарахований на квартирний облік на загальних підставах з 03.03.1995р., а при звільнені з військової частини НОМЕР_1 в чергу позачергових - з 10.07.2010 року. За попередніми місцями проходження служби житловою площею не забезпечувався. Має вислугу 21 календарний рік.
На даний час Позивач перебувє на квартирному обліку складом сім`ї 4 особи у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 в загальній черзі Бориспільського гарнізону з 03.03.1995 року, а також у списках осіб, які мають право на позачергове отримання житла як звільнений з військової служби з 10.07.2010 року.
Вважає, що відповідно до наявних документів має право на перенесення черги відповідно до законодавства України з дати 03.03.1995 року на дату 27.05.1993 року.
В обгрунтування позовних вимог посилається на ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р.№2011-Х11, відповідно до якої держава забезпечує військовослужбовців житловими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами і тому з існуючою на теперішній час датою перебування на квартирному обліку, він не може погодитися та вважає такий стан справ протиправним, оскільки обмежуються його житлові права щодо права перебування на квартирному обліку у гарнізоні міста Бориспіль.
Позивач посилається на те, що на своє звернення до Київського КЕУ відносно реалізації цього рішення, йому була надана відповідь №303/25/61927 від 18.12.2015р, з якої вбачається, що Київське КЕУ відмовило в перенесенні дати квартирного обліку з 03.03.95р. на 27.05.93р. В обґрунтування своєї позиції Київське КЕУ посилалось на норми наказу МО України від 03.02.1995р. №20 «Про внесення змін та доповнень до «Положення про порядок забезпечення житловою площею в Збройних Силах України» з посиланням на те, що нібито при позитивному вирішенні його питання будуть порушені конституційні права інших військовослужбовців, які переміщувалися по службі до введення в дію наказу МО України від 06.10.2006р. №577, вимог Прикінцевих положень Закону України від 24.06.04р., « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до ст.43 Житлового Кодексу УРСР, наказу МО України від 30.11.2011р №737.
Однак з такою позицією ККЕУ позивач погодитись не може, оскільки в Україні як соціальній, правовій державі політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя, здоровя , честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обовязком держави. Згідно зі Статтею 47 Конституції України, держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребуют соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців житловими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Кабінет Міністрів України на виконання статті 12 цього Закону, затвердив « Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» відповідною постановою від 03.08.2006р №1081 (далі - Порядок).
Пунктом 32 Порядку передбачено, що черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Згідно пункта 26 Порядку теж визначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, повязаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховується на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
В свою чергу, перебування військовослужбовця на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та одержання житлових приміщень позивача підтверджуються Довідкою про перебування на обліку за попереднім місцем служби та зняття з обліку, виданою відповідним КЕЧ та командиром військової частини (пункт 3.7. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 №577).
Відмовляючи в перенесенні черги, відповідач та третя особа виходили із житлового законодавства України, посилаючись на вимоги Закону України від 24 червня 2004 року № 1865-ІУ «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності з 1 січня 2005 року та стверджували що, згідно прикінцевих положень наведеного Закону, військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.
Наголошували, що починаючи з 03.03.1995 року до 06.10. 2006 року порядок зарахування військовослужбовців на квартирний облік регулювався наказом Міністра оборони України від 03.02.95 року № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України». Цим наказом було визначено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше, ніж з дня набрання чинності даного наказу, тобто з 03.03.1995 року.
Крім того, відповідач у запереченні від 02.03.2016року на позовну заяву позивача, заявив, що Київське КЕУ тільки вносить зміни до облікових документів щодо черги виключно після винесення рішення відповідною житловою комісією тому вимоги до позивача до Київського КЕУ є безпідставними та необґрунтованими.
Однак згідно наказу МО України від 30.11.2011р № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщенням» та Положення про Київське КЕУ, Київська КЕУ безпосередньо контролює прийнятя рішень житловими комісіями військових частин та в разі погодження реалізує їх рішення .
Згідно пункту 17 «Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», затвердженого наказом МО України № 220 від 23.12.1992 року, військовослужбовцям, які перебувають на квартирному обліку, житлові приміщення надаються згідно з чергою, при цьому черговість падання житлових приміщень визначається по часу прийняття на облік, що узгоджується із статтею 43 ЖК. Зазначає, що на даний час, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СоюзуРСР» встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства СРСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не перечать Конституції і законам України.
У зазначених випадках за громадянином зберігається попередній час перебування на квартирному обліку та у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, у межах, відповідно, часу їх роботи на даному підприємстві, в установі, організації або часу проживання у даному населеному пункті.
В подальшому, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081 є наказ МО України від 06.10.2006 року № 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам 'їх сімей житлових приміщень» . При цьому наказ Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20 визнано таким, що втратив чинність.
Пунктом 26 Постанови та пунктом 3.7 Інструкції передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, у разі переміщення по службі, повязанного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового отримання житла.
Крім того, відповідно до листа Міністерства юстиції України від 16 березня 2009 року № 2495-0-26-099-1, військовослужбовці у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону ( у тому числі, які здійснили такий переїзд до 3 березня 1995 року), зараховуються на квартирний облік, за новим місцем служби із збереженням всього попереднього часу перебування на квартирному обліку.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року - держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Позивач не погоджується з із існуючою на теперішній час датою перебування на квартирному обліку, вважає такий стан справ протиправним, оскільки він обмежує його житлові права щодо права перебування на квартирному обліку у житловій комісії військової частини НОМЕР_7 тому вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.
Крім того позивач довів обставину, що переміщення по службі здійснювалось не за його власним бажанням, а відповідно до рішень вищестоящих органів і відповідних норм чинного законодавства та п. 36 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками ( мічманами ) Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 03.05.1993 року № 174. Тобто встановлені п.2 наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20 обмеження порівняно з іншими військовослужбовцями, які не зазнавали такого переміщення і яким зараховується попередній стаж перебування на квартирному обліку до видання цього наказу без будь-яких винятків, є обмеженням його прав за ознакою місця проживання, оскільки для цієї категорії військовослужбовців часом зарахування на облік вважається штучно визначена дата тобто дата набрання чинності наказу, що є порушенням принципу рівності громадян , відповідно до ст. 24 Конституції України.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на наведені вище обставини, просить вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представником відповідача зазначена та обставина , що вперше вимога про зарахування дати постановки на квартирний облік для військовослужбовців зявилась у наказі МО України № 20 від 03.02.1995 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України». Цим наказом було визначено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше, ніж з дня набрання чинності даного наказу, тобто з 03.03.1995року і тому вважають , що в задоволенні вимог позивачу суд повинен відмовити, їх дії щодо зарахування позивача на квартирний облік згідно наданих рішень є правомірними та відповідними вимогам діючого законодавства та вимогам наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року за № 20. Вважають , що дата зарахування на квартирний облік військовослужбовців , які прибули до гарнізону м. Бориспіль до 03.03.1995 року повинна бути зафіксована датою рішення житлової комісії про прийняття їх на облік і не може бути перенесена.
Крім того представник відповідача Київського КЕУ, та третя особа представник Житлової комісії Бориспільського гарнізону в/ч НОМЕР_8 , в судовому засіданні проти вимог позивача заперечував, посилаючись на те, що при позитивному вирішенні порушеного позивачем питання будуть порушені конституційні права інших військовослужбовців, які переміщувалися по службі до введення в дію наказу МО від 06.10.2006 року № 577 та вимог Прикінцевих положень Закону України від 24.06.04 № 1865 IV.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, позивач проходив військову службу у м. Маріуполь військовій частині НОМЕР_2 , та був взятий на квартирному обліку з 27.05.1993 року відповідно довідки Донецькій КЕЧ району від 20.09.1995року № 244 складом сім`ї одна особа. В подальшому був переміщений наказом Командувача 14АК № 092 від 16.11.1995р. до військової частини НОМЕР_3 с.Черляни, Городоцького р-ну, Львівської обл. та перебував на квартирному обліку згідно довідки Яворівської КЕЧ району від 14.10.1996 року складом сім`ї одна особа . Наступне переміщення згідно наказу Заступника МО України - Командувача ВПС України №0123 від 30.09.1996р. до військової частини НОМЕР_4 м. Луганськ, номер якої був в подальшому змінений на А4083 в зв`язку з реорганізаційними заходвами, перебував на квартирному обліку відповідно довідка Луганської КЕЧ району від 22.05.1998 року складом сім`ї 4 особи. В подальшому був переміщений наказом Заступника МО України - Командувача ВПС України №0122 від 08.05.1998р. до військової частини НОМЕР_1 м. Бориспіль, звідки й був звільнений з військової служби у запас, відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я підпункт «б», наказом Командувача ПС ЗС Україним № 360 від 10.07.2010 року.
На даний час Позивач перебуває на квартирному обліку з членами сім*ї у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 у загальній черзі Бориспільського гарнізону з 03.03.1995 року, а також у списках осіб, які мають право на позачергове отримання житла як звільнений з військової служби наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України № 360 від 10.07.2010 року за ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» , підпункт «б» за станом здоров`я.
Судом встановлено, що позивач звертався до Київського КЕУ відносно перенесення дати зарахування на квартирний облік з 03.03.95 на 27.05.93р. Із відповіді Київського КЕУ за №303/25/61927 від 18.12.2015р. вбачається, що в перенесенні дати квартирного обліку з 03.03.95 на 27.05.93р. йому відмовлено. В обґрунтування своєї позиції Київське КЕУ посилається на норми наказу МО України від 03.02.95 №20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», а в запереченнях до позову, також на Юридичний висновок Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗС України від 28.11.2008 року, що при позитивному вирішенні його питання будуть порушені конституційні права інших військовослужбовців, які переміщувалися по службі до введення в дію наказу МО від 06.10.2006 року № 577 та вимог Прикінцевих положень Закону України від 24.06.04 № 1865 -IV.
В судовому засіданні встановлено, що житловою комісією військової чапстини НОМЕР_1 при зарахуванні його та членів його сім`ї на квартирний облік в м. Бориспіль після його прибуття для проходження подальшої військової служби з попереднього місця служби не був зарахований час його перебування на квартирному обліку за попередніми місцями служби в м. Маріуполь військовій частині НОМЕР_2 , військової частини 21347 с.Черляни, Городоцького р-ну, Львівської обл., в військових частинах НОМЕР_4 , НОМЕР_9 м. Луганськ, військових частинах НОМЕР_5 , А4461м. Бориспіль,.
Відповідно до вимог ст. 17, 47 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян , які перебувають на службі в збройних силах і таким громадянам України надається житло державою безоплатно відповідно до закону.
Відповідно до ст. 43 ЖК України черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.
Право на житло є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 47 Конституції України, держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Кабінет Міністрів України на виконання статті 12 Закону України № 2011-ХІІ, затвердив «Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями відповідною постановою від 03.08.2006 року № 1081».
Пунктом 32 Порядку передбачено, що черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Згідно пункту 26 Порядку, - військовослужбовці, які перебувають на обліку на отримання житла, у разі переміщення по військовій службі, пов язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховується на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Відповідно до положень ст.ст. 9, 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості при цьому житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних чи громадських організацій. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством України, Житловим кодексом та іншими актами законодавства України.
Стаття 44 ЖК України встановлює випадки можливого перенесення черговості на отримання житла, застосування якої можливо лише до громадян, які вчинили певні правопорушення, що не може стосуватися позивача та його сімї в даному випадку.
Згідно п. 38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року за № 470 та п.17 Положення військовослужбовцям, що перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються згідно з чергою.
Аналізуючи надані суду документи, суд прийшов до висновку, що позивачу належить право на перенесення черги відповідно до законодавства України.
Із письмових заперечень відповідачів в ході засідання вбачається, що всі вони ґрунтуються на житловому законодавстві України, посилаючись на вимоги Закону України від 24 червня 2004 року «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності з 1 січня 2005 року, де зазначено, що згідно прикінцевих положень наведеного Закону, військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.
Починаючи з 03.03.1995 року до 06.10.2006 року порядок зарахування військовослужбовців на квартирний облік регулювався наказом Міністра оборони України від 03.02.95 № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України». Цим наказом було визначено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше, ніж з дня набрання чинності даного наказу, тобто з 03.03.1995 року, будь-які інші нормативно-правові акти, які б містили механізм перенесення черги квартирного обліку для військовослужбовців України відсутні.
Суд вважає, що п.2 наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року за № 20 всупереч вимогам ст.ст.43,44 ЖК України черговість надання жилих приміщень для військовослужбовців фактично визначає не за часом взяття їх на квартирний облік, а за часом набрання чинності цим наказом.
Таке обмеження, на думку суду, порушує право позивача на житло, передбачене ст. 47 Конституції України, житловим кодексом України, ст. 16 Закону України «Про збройні сили», ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки за таких умов його місце в квартирній черзі визначено датою набрання чинності відомчим наказом 03.03.1995 року, а не з часу взяття на облік, тобто з 27.05.1993 року.
Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Крім того, вказаний Наказ втратив чинність, у зв`язку з прийняттям наказів Міністра оборони України від 06.10.2006р. №577та від 30.11.2011р № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень».
У виконання зазначеної статті та згідно з ч.ч. 4, 5 п.11 «Положення» - за військовослужбовцями та членами їх сімей, які перебувають на квартирному обліку при переміщенні по службі за підставами, передбаченими підпунктами « а»,»б», «д» пункту 36 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, повязаному з переїздом до іншого гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи виконавчої влади, їх посадові особи зобовязані діяти тільки на підставі, в межах повноважень, та у спосіб ,які передбачені Конституцією України.
Суд вважає доведеною ту обставину, що переміщення по службі позивача здійснювалось не за власним бажанням, а відповідно до рішень вищестоящих органів і відповідних норм чинного законодавства та п. 36 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками ( мічманами ) Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 03.05.1993 року № 174.
Суд приходить до висновку, що встановлені п.2 наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20 обмеження порівняно з іншими військовослужбовцями, які не зазнавали такого переміщення і яким зараховується попередній стаж перебування на квартирному обліку до видання цього наказу без будь-яких винятків, є обмеженням прав таких військовослужбовців за ознакою місця проживання, оскільки для цієї категорії військовослужбовців часом зарахування на облік вважається штучно визначена дата тобто дата набрання чинності наказу, що є порушенням принципу рівності громадян , відповідно до ст. 24 Конституції України.
Судом встановлено, що правовідносини щодо забезпечення житлових прав позивача виникли з 27 травня 1993 року, з моменту його перебування на обліку, як особи, що потребує поліпшення житлових умов і на день набрання чинності Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України не припинялися.
Відповідно до ч.1 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.
З метою зарахування (зняття) військовослужбовців на облік (з обліку) осіб, які потребують поліпшення житлових умов створюються у Збройних Силах України житлові комісії, порядок створення та організації яких визначається Положенням, затвердженого наказом МО від 11.09.2007 року № 517.
Оцінюючи надані суду докази, суд вважає, що не перенесення позивачу черги квартирного обліку відповідачем є неправомірним та таким , що призвело до звуження обсягу його права у сфері проходження військової служби, що за своїм змістом є порушенням статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців ".
Відповідно до статей 1-2 даного Закону - нормативно-правові акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права та пільги військовослужбовців та членів їх сімей, є недійсними.
Виходячи із вказаних конституційних положень та нормативно-правових актів України, суд приходить до висновку, що позивач, який перебував на квартирному обліку до набуття чинності наказу МО України № 20 від 03.03.1995 року у гарнізонній черзі міста Маріуполь має таке саме право як й інші військовослужбовці ЗС України після набуття чинності зазначеним наказом на перенесення дати постановки на квартирний облік.
Таким чином, оцінюючи в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 47, Конституції України,ст.ст. 9, 43,44 ЖК Української РСР, Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 10, 11,57- 60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційногоуправління Міністерства оборони України, третя особа Житлова комісія Бориспільського гарнізону в/ч НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.
Зобов`язати відповідача Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, поновити ОСОБА_1 у загальній черзі на отримання житла з 03.03.1995року на 27.05.1993 року.
Внести відповідні зміни в облікові документи щодо черги ОСОБА_1 на отримання житла до списку військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов в гарнізоні м. Борисполя, з урахуванням попереднього часу перебування на квартирному обліку, тобто з 27.05. 1993 року.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.І. Демидовська