У Х В А Л А

іменем україни

18 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Дербенцевої Т. П., Попович О. В.,

Остапчука Д. О., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора м. Чернівці в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Чернівецька міська рада, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом приведення приміщення в попередній стан та звільнення світлового колодязя загального користування, за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року прокурор м. Чернівці в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності належить квартира № 1 у будинку АДРЕСА_1, яка розташова на першому поверсі будинку. Вікно кухні вказаної квартири виходить у світловий колодязь, який розташований між житловими будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Денне освітлення кухні можливе виключно за рахунок вказаного вікна. Над належною позивачам квартирою знаходиться квартира № 3, власником якої є ОСОБА_5 Колишнім власником зазначеної квартири ОСОБА_7 здійснено самочинне переобладнання та прибудова до вказаної квартири шляхом перенесення внутрішніх перегородок та встановлення перекриття в світловому колодязі, де була влаштована парна, а згодом комора.

Посилаючись на вказані обставини, просив зобов'язати ОСОБА_5 привести за власний рахунок приміщення квартири № 3 по АДРЕСА_1 в попередній стан (відновлення попереднього планування квартири) згідно з технічними характеристиками квартири, які існували до здійснення самочинного перепланування, та звільнити світловий колодязь загального користування, а також визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності на вказану квартиру в частині права власності на комору (добудоване приміщення розміром 3,2 кв. м).

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 липня 2015 року прийнято відмову прокурора м. Чернівці в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від позову про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, провадження у цій частині позову закрито.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 липня 2015 року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкоди у користуванні належною їм на праві власності квартирою шляхом зобов'язання ОСОБА_5 за власний рахунок привести приміщення квартири № 3 по АДРЕСА_1 в попередній стан (відновлення попереднього планування квартири згідно з технічним паспортом станом на 1987 рік, а саме до проведення відповідного перепланування та будівництва комори площею 3,2 кв. м) та звільнити світловий колодязь загального користування шляхом демонтування добудованої комори площею 3,2 кв. м.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2015 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 липня 2015 року в частині задоволення позову про усунення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою шляхом зобов'язання ОСОБА_5 привести приміщення квартири № 3 по АДРЕСА_1 в попередній стан (відновлення попереднього планування квартири згідно з технічним паспортом станом на 1987 рік, а саме до проведення відповідного перепланування та будівництва комори площею 3,2 кв. м) скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками квартири № 1 у будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 є власником квартири № 3, розташованої у цьому ж будинку.

Колишнім власником квартири № 3 ОСОБА_7 у просторі світлового колодязя між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 здійснено самочинну добудову до вказаної квартири - приміщення комори площею 3,2 кв. м.

Відповідно до технічного паспорта квартира № 3 по АДРЕСА_1 складається з двох житлових кімнат площею 22,8 кв. м та 21,1 кв. м, кухні - 9,1 кв. м, санвузла - 10,7 кв. м, коридору - 3,10 кв. м, передпокою - 13,90 кв. м, комори - 3,20 кв. м та комори - 1,7 кв. м.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК Українивласник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила) переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно з п. 1.4.6 Правил власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно з актом перевірки дотримання санітарного законодавства від 25 жовтня 2011 року, складеного Державною санітарно-епідеміологічною службою України, добудова до квартири № 3 у світловому колодязі перекрила доступ денного світла в приміщення квартири № 1.

Про перекриття доступу денного світла в приміщення квартири № 1 свідчить і висновок спільного підприємства «Західно-український експертно-консультативний центр» експертного будівельно-технічного дослідження від 10 листопада 2011 року № 1135 та висновок судової будівельно-технічної експертизи від 03 березня 2014 року № 14007.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, посилаючись на приписи ст. 41 Конституції України, ст. ст. 319, 391 ЦК України, суд першої інстанції виходив із доведеності факту порушення права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на квартиру №1 у будинку АДРЕСА_1 через зведення на просторі світлового колодязя комори до квартири № 3, розташованої у цьому ж будинку, чим чиняться перешкоди останнім у користуванні належною їм квартирою внаслідок перекриття доступу денного світла до приміщення кухні та передпокою.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд на порушення приписів ст. 303 ЦПК України допустив невідповідність висновків, наведених у мотивувальній частині рішення, із висновками резолютивної частини.

Так, у мотивувальній частині рішення апеляційний суд, погоджуючись із висновками суду першої інстанції про доведеність позивачем факту порушення права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 внаслідок перекриття доступу денного світла до належної їм квартири № 1, у той же час в резолютивній частині зазначив про відмову в задоволенні позову.

При цьому в рішенні апеляційного суду відсутні висновки про те, в чому конкретно полягають порушення норм матеріального і процесуального права, допущені судом першої інстанції, та чим керувався суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позову.

Вказані порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

О. В. Попович

В. О. Савченко