Справа №442/5070/16-ц
Провадження №2/442/1788/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року

Дрогобицький міськрайоний суд Львівської області

в складі : головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи Служби у справах дітей Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про усунення про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, з участю третьої особи Служби у справах дітей Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про усунення про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, посилаючись на те, що він, позивач по даній справі ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 03.02.2007 року до 18.02.2016 року, тобто часу коли згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. Під час спільного проживання у них народилась дитина: донька - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу і до цього часу він продовжує матеріально утримувати та забезпечувати дитину і колишня дружина нарікань щодо цього не має. Однак незважаючи на це, відповідачка по справі повністю ізолювала доньку від нього та перешкоджає спілкуванню з нею, коли він приїжджав побачитися з дитиною. Відповідачка не впускала його навіть в будинок та не випускала дитину до нього. Він намагався урегулювати це питання з відповідачкою мирним шляхом, неодноразово звертався до неї та просив не чинити перешкод у спілкуванні з донькою і для якої спілкування з батьком так само важливо як із матір'ю. Він має бажання бачитися зі своєю дитино, спілкуватися з нею, має бажання приймати активну участь в її вихованні, розвитку та у житті. Не досягнувши з відповідачкою згоди щодо побачень та спілкування з дитиною, як крайній метод він звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини Дрогобицької РДА. Після заслуховування сторін комісія вирішили та визначила день його зустрічей з малолітньою дитиною - щонеділі з 10.00 до 19 години, а в інші дні тижня за згодою матері за адресою: АДРЕСА_1 з поверненням дитини до матері. Однак, як виявилося в подальшому відповідачка навіть і не подумала виконувати рекомендації визначені в рішенні зазначеної комісії та продовжує ігнорувати його прохання щодо спілкування з дитиною. Не відчиняє двері під час його перебування за місцем проживання дитини, ображає при цьому і заявляє що дитини він бачити не буде. Тим самим вона травмує психіку дитини, яка бажає бачитись з ним. В судовому засіданні дані обставини можуть підтвердити свідки. Він вважає, що такі дії її свідчать про умисне порушення його прав щодо спілкування з дитиною, участі у вихованні доньки та у її розвитку, порушення інтересів дитини, яка також потребує спілкування з батьком, потребує його піклування за участі в її житті, а також норм чинного Сімейного законодавства, які охороняють та забезпечують батькові дитини ці права. Згідно чинного Сімейного законодавства відповідачка не має жодного права чинити перешкоди йому, як батькові у спілкуванні, побаченнях, у вихованні дитини. Станом на сьогоднішній день, відсутні будь-які обставини, які згідно чинного законодавства можуть позбавити його таких прав. Згідно ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Також у відповідності до ст.142 Сімейного Кодексу України діти мають рівні права та обов'язки щодо

від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, він зобов'язаний брати участь у вихованні своєї дитини і має право на особисте спілкування з донькою, а відповідачка як інша особа не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Зважаючи на те, що з відповідачкою по справі не вдалося урегулювати конфлікт щодо його спілкування з дитиною мирним шляхом, тому він вимушений звертатися з відповідним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, просить їх задоволити в повному обсязі, суду пояснив, що віннезважаючи на це, що відповідачка по справі повністю ізолювала доньку від нього, перешкоджає спілкуванню з дитиною, коли він приїжджав побачитися з нею, однак відповідачка не впускала його навіть в будинок. Він намагався урегулювати питання з відповідачкою мирним шляхом, неодноразово просив не чинити перешкод у спілкуванні з донькою, однак відповідачка цього не бажає. Він має бажання бачитися зі своєю дитино, спілкуватися з нею та приймати активну участь в її вихованні, розвитку та у житті, оскільки згідно статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею та той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала частково та суду пояснила, що вона не заперечує щодо того, щоб позивач ОСОБА_1 спілкувався із дитиною та приймав участь у її вихованні, однак були випадки, що останній обіцяв прийти чи передзвонити до дитини, але цього не робив, однак враховуючи інтереси дитини, вона не заперечує щоб позивач як батько допомагав та піклувався дитиною, приймав активну участь у вихованні з дитиною.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила, що згідно розпорядження №81 від 04.04.2016р. Дрогобицької районної державної адміністрації «Про визначення способу участі батька у вихованні дитини», розглянувши висновок служби у справах дітей від 15.03.2016р. за №1, рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 25.03.2016р. за №6, було визначено спосіб участі батька у вихованні дитини та визначено не чинити ОСОБА_2 перешкоди батькові ОСОБА_1 в спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 та участі у її вихованні, вважає заявлені позовні вимоги підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені позовні вимоги слід задоволити, виходячи з таких підстав:

Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.142 Сімейного Кодексу України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Судом враховано той факт, що згідно рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини при Дрогобицькій райдержадміністрації від 14.04.2009р. було визначено дні тижня для зустрічей батькові ОСОБА_1 в спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 за згодою матері за адресою АДРЕСА_1 з поверненням дитини до мами, для участі в вихованні і розвитку, спілкування з дитиною.

Крім того, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод та суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Аналізуючи зібрані докази по справі, суд прийшов до переконання, що дії відповідача ОСОБА_2 свідчать про умисне порушення прав позивача ОСОБА_1 щодо спілкування з дитиною, участі в вихованні доньки та її розвитку, порушення інтересів дитини, яка також потребує спілкування з батьком та піклування за участі в її житті, а також норм чинного Сімейного законодавства, які охороняють та забезпечують права позивача, оскільки згідно чинного Сімейного законодавства відповідач не має жодного права чинити перешкоди у спілкуванні, побаченнях, у вихованні їхньої спільної дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, крім того, станом на сьогоднішній день, відсутні будь-які обставини, які згідно чинного законодавства можуть позбавити позивача таких прав щодо його з відповідачем дитини, а відтак заявлені позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Стягненню з відповідача підлягають судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.141,142, ч.1, 2, 3 ст. 150, ч. 1 ст. 151, 153, 157 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Зобов»язати ОСОБА_2, проживаючу АДРЕСА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1, проживаючого АДРЕСА_1, Дрогобицького району, Львівської області брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 551,20 грн. в користь позивача ОСОБА_1, понесені останнім при поданні позову до суду.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарга протягом десяти днів після його проголошення.

Головуюча - суддя___________________________