ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 174/146/16-ц,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ілюшик І.А.,

за участі секретаря Заіка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини та припинення стягнення аліментів, які стягуються за рішенням суду,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 третя особа виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини та припинення стягнення аліментів, які стягуються за рішенням суду.

В обґрунтування позову зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народилася спільна дитина донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на теперішній час проживає з ним у м. Вільногірську. Шлюб між ним та відповідачем розірвано за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.01.2016 року, також за рішенням суду стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дочки. Вважає що наявні усі підстави для визначення місця проживання дитини спільно з ним, тому він просить визначити її місце проживання разом з ним за адресою: АДРЕСА_1. Також просить припинити стягнення аліментів на користь відповідача.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача та відповідач у судове засідання не з'явилась, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив винести рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяви позивача, відповідача та третьої особи вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач з 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.01.2016 року. Рішення набрало законної сили 29.01.2016 року, не змінено та не скасовано (а.с. 6, 8, 9).

Сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії 1-КИ № 321043 (а.с. 7).

За рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20.01.2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення набрало законної сили 02.02.2016 року, не змінено та не скасовано (а.с. 10)

Згідно довідки про склад сімї від 09.03.2016 року за № 563, ОСОБА_1 проживає по вул. Лен. Комсомолу АДРЕСА_2. У квартирі також зареєстровані дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 (а.с. 11).

ОСОБА_1 є власником АДРЕСА_3. Комсомолу в м. Вільногірську Дніпропетровської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 12.04.2005 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 13).

Позивач має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 14, 15, 43, 44).

Відповідач до лютого 2016 року мала постійне місце роботи, де характеризувалася позитивно. А з 25.03.2016 року зареєстрована як безробітна у Вільногірському МЦЗ з 25.03.2016 року (а.с. 40-42).

Дочка сторін зарахована до КЗ дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 4 «Ромашка» комбінованого типу Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з 29.08.2013 року та відвідувала його станом на 22.02.2016 року, що підтверджується відповідною довідкою від 22.02.2016 року № 37, характеризується позитивно. Зазначено, що в дитячий садок її приводять та забирають батько або мати (а.с. 45, 46).

З приводу вирішення питання про визначення місця проживання малолітньої дитини сторони звертались до органу опіки та піклування, що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 22.02.2016 року, завою ОСОБА_2 від 16.03.2016 року, від 22.03.2016 року. Також відбирались заяви від інших осіб (а.с. 37-39, 47-50).

Відповідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати або батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільненні від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

В матеріалах справи є належно оформлений та підписаний міським головою висновок органу опіки та піклування Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 13.04.2016 року відповідно до якого орган опіки та піклування вважає недоцільним визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. з батьком, гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 64, 65).

Слід зазначити, що висновок органу опіки та піклування є рекомендаційним і суд може постановити інше рішення, враховуючи обставини справи та інтереси дитини.

Виходячи з наведеного, встановивши під час розгляду справи наявність спору між батьками щодо місця проживання малолітньої ОСОБА_3, враховуючи визнання відповідачем позову (а.с. 62), положення ст. 174 ЦПК України, відсутність у відповідача постійного місця роботи та доходу, інтереси малолітньої дитини, яка не досягла віку десяти років, положення ст. 160 СК України, ч. 2 ст. 161 СК України, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку про задоволення позову. При цьому зазначення конкретної адреси місця проживання дитини не відповідає положенням діючого законодавства, оскільки в ст. 161 СК України передбачено визначення місця проживання дитини з одним із батьків, а не конкретного місця її проживання, тобто адреси.

В звязку з задоволенням позову в цій частині стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які стягуються на підставі рішення суду, слід припинити.

Судові витрати за клопотанням позивача віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 88, 174, 212-215, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини та припинення стягнення аліментів, які стягуються за рішенням суду задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з батьком ОСОБА_1.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: вул. Лен. Комсомолу буд. 48, кв. 82, м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНП НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою: вул. Лен. Комсомолу буд. 48, кв. 82, м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, які стягуються на підставі рішення Вільногірського міського суд Дніпропетровської області від 20 січня 2016 року по справі № 174/1062/15-ц.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Вільногірського міського суду ОСОБА_4