Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 квітня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

Головуючої судді - Бенца К.К.

при секретарі - Коціпак З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 (Піжу) Вільмоша Еміловича про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP30331173 від 27.03.2006 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» ( далі ПАТ КБ « Приватбанк» ) в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (Піжу) Вільмоша Еміловича про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP30331173 від 27.03.2006 року. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 27.03.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNH4KP30331173, згідно якого банк надав ОСОБА_1, а останній отримав суму кредиту у розмірі 1401,40 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 24 місяців, з кінцевим терміном погашення суми кредиту та сплати відсотків в строк по 27.03.2008 року включно, з погашенням суми кредиту та сплати процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору. Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із запропонованими Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідачем не виконано. ОСОБА_1 порушував терміни погашення кредиту і відсотків за користування кредитом. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за кредитним договором, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 22.10.2015 року перед позивачем по кредитному договору становить 12656,93 грн. (дванадцять тисяч шістсот пятдесят шість гривень, 93 копійки), з яких:

- 599,54 грн. (пятсот девяносто девять гривень, 54 копійки) заборгованість за кредитом;

- 3546,50 грн. (три тисячі пятсот сорок шість гривень, 50 копійок) заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 7431,99 грн. (сім тисяч чотириста тридцять одна гривня, 99 копійок) пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

- 500,00 грн. (пятсот гривень, 00 копійок) штраф (фіксована частина);

- 578,90 грн. (пятсот сімдесят вісім гривень, 90 копійок) - штраф (процентна складова) , яку ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» просило стягнути на його користь із відповідача ОСОБА_1 та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Розгляд справи проведено за відсутності сторін, які не з'явились в судове засідання і у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписуючим технічним засобом.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 27.03.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNH4KP30331173, шляхом приєднання в порядку ст. 634 ЦК України до умов, запропонованих банком в письмових Умовах надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), на підставі поданої відповідачем заяви, в якій міститься його підпис про ознайомлення з цими умовами надання кредиту фізичним особам, а також тарифами банку. Відповідно до укладеного з відповідачем договору банк надав строковий кредит в сумі 1401,40 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,09 % у місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом , на строк 24 місяців, з кінцевим терміном погашення суми кредиту та сплати відсотків в строк по 27.03.2008 року включно, що стверджується заявою ОСОБА_1 копія якої приєднана до матеріалів справи./а.с.5/

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до умов заяви позичальника №DNH4KP30331173 від 27.03.2006 р. кредит надавався відповідачу ОСОБА_1 для розрахунку за товар і сплати комісії банку за послуги .

У вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_1 ознайомився і згідний з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт).

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із запропонованими Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним та банком кредитно-заставний договір.

Позивач в позові зазначає, що Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі.

Як вбачається з кредитного договору ОСОБА_1 отримав кошти від ЗАТ КБ «Приватбанк» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. За порушення умов договору у розділі 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачена відповідальність позичальника. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, як це передбачено ст. 207 ЦК України і це узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК України.

Відповідно до п. 2.2. умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» та заяви позичальника №DNH4KP30331173 від 27.03.2006 р. позичальник доручив банку перерахувати кредитні кошти в сумі 1078,00 гривень на рахунок підприємства торгівельно-сервісної мережі ДП « Фокстрот Ужгород» ТзОВ « Фокстрот» за придбання товару , а також суму комісії.

Однак, як стверджує позивач, у порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту та відсотків, в звязку з чим розмір заборгованості відповідно до розрахунку станом на 22.10.2015 року складає 12656,93 грн. (дванадцять тисяч шістсот пятдесят шість гривень, 93 копійки), з яких:

- 599,54 грн. (пятсот девяносто девять гривень, 54 копійки) заборгованість за кредитом;

- 3546,50 грн. (три тисячі пятсот сорок шість гривень, 50 копійок) заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 7431,99 грн. (сім тисяч чотириста тридцять одна гривня, 99 копійок) пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

- 500,00 грн. (пятсот гривень, 00 копійок) штраф (фіксована частина);

- 578,90 грн. (пятсот сімдесят вісім гривень, 90 копійок) - штраф (процентна складова). /а.с.3-4/

Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов'язок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільногозаконодавства.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.3.2.2. умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» позичальник зобовязався погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви Позичальника.

Відповідно до п.3.2.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» позичальник зобовязався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви, Умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту.

Відповідно до умов підписаної відповідачем заяви, банк надав строковий кредит на придбання товару в сумі 1401,40 гривень.

Відповідно до умов підписаної відповідачем заяви, відповідач зобовязався погашати заборгованість щомісяця в період з 21 по 28 число кожного місяця, щомісячний платіж у сумі 75,10 гривень для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії.

Відповідно до п.4.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, за користування кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту відповідач зобовязався щомісяця в період сплати сплачувати відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах та Заяві.

Відповідно до п.4.2 вказаних Умов, згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту передбачених Заявою та пп. 3.2.2., 3.3.3 даних Умов, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійномі розмірі від розміру зазначеному у Тарифах та Заяві. Розрахункові відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються відповідачем окремо понад зазначену в Заяві суми щомісячного платежу по Кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу.

Згідно п.4.3 вказаних Умов погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до статті 4 Умов до складу яких входять платежі за винагородою, процентами та кредитом відповідач сплачує банку винагороду визначену в п.4.6.даних умов.

Згідно п. 4.4. нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом 360 днів в році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту.

Відповідно до п.4.6. вказаних Умов відповідач зобовязався сплатити банку винагороду в розмірах й у строки, що зазначені в Заяві та даних Умовах.

Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним.

Відповідно до п.5.1. вказаного кредитного договору у випадку порушення відповідачем зобовязань передбачених Заявою та п.п. 3.2.2 та 3.2.3 даних умов, щодо сплати винагород та процентів, а також повернення основної суми кредиту, передбаченого статтею 4 Умов, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу.

Приписами ч.3 ст. 549 ЦК України встановлено, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Пунктом 5.3. вищезгаданих Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Така домовленість сторін цього договору не суперечить положенням ст. 549 ЦК України та не свідчить про подвійну відповідальність за одне й те саме порушення. Фіксована та процентна частини штрафу є складовими передбаченої договором санкції і один одного не замінюють.

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до умов укладеного договору №DNH4KP30331173 від 27.03.2006 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків.

Відповідно до умов заяви, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» відповідач ОСОБА_1 зобовязався щомісяця погашати заборгованість за кредит, а також остаточно погасити кредит в строк остаточного погашення.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Отже, правовідносини між сторонами кредитного договору не припинені , що не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Тобто, відсотки є платою за користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так як своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1 не виконував належним чином, чим істотно порушено інтереси позивача по справі, в звязку з чим у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст. ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, враховуючи, що відповідач умови кредитного договору в частині своєчасності сплати боргу не виконав, допустив невиконання вимог закону та порушив право позивача на своєчасне отримання наданого кредиту та виплат, передбачених кредитним договором, а відтак суд приходить до висновку про те, що права позивача підлягають поновленню, а позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору №DNH4KP30331173 від 27.03.2006 року заборгованість в сумі 12656,93 грн. (дванадцять тисяч шістсот пятдесят шість гривень, 93 копійки), підлягають до задоволення з мотивів викладених вище.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 623, 624, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 (Піжу) Вільмоша Еміловича про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP30331173 від 27.03.2006 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (Піжу) Вільмоша Еміловича, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNH4KP30331173 від 27.03.2006 року в сумі 12656,93 грн. (дванадцять тисяч шістсот пятдесят шість гривень, 93 копійки), з яких: 599,54 грн. (пятсот девяносто девять гривень, 54 копійки) заборгованість за кредитом; 3546,50 грн. (три тисячі пятсот сорок шість гривень, 50 копійок) заборгованість по процентам за користування кредитом; 7431,99 грн. (сім тисяч чотириста тридцять одна гривня, 99 копійок) пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. (пятсот гривень, 00 копійок) штраф (фіксована частина); 578,90 грн. (пятсот сімдесят вісім гривень, 90 копійок) - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 (Піжу) Вільмоша Еміловича, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» сплаченої суми судового збору в розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень, 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3