АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6903/16 Головуючий 1 інст. - Грищенко І.О.
Справа № 638/9352/16-ц
Категорія : інші Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кокоші В.В., Міненкової Н.О.

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 серпня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 серпня 2016 року відкрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до Дзержинського районного суду міста Харкова.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказує, що на спірні правовідносини поширюються правила не загальної, а виключної підсудності, справа має розглядатися судами Автономної Республіки Крим за місцем знаходження нерухомого майна, що є предметом іпотеки. З урахуванням дії ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» підсудність справи має бути змінена загальними судами міста Києва, що визначається Апеляційним судом міста Києва.

Сторони і їх представники та третя особа про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином про що свідчать направлені ними клопотання до початку судового розгляду, поважних причин у відповідності до вимог передбачених ЦПК України неявки до суду не надали.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, розглянути справу у відсутність сторін та їх представників, третьої осіби відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції, осільки належних та допустимих доказів поважності причин неявки у судове засідання апеляційного суду, згідно до вимог чинного цивільно процесуального закону не надано.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що справа підсудна Дзержинському районному суду міста Харкова.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються у суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області відповідач ОСОБА_2 проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 41 Постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам слід пам'ятати, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ часткиіз цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст. 114 ЦПК України), є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, якщо, наприклад, пред'явлені позовні вимоги стосуються нотаріально посвідченого договору про відчуження нерухомості, то позов подається з дотриманням правил про виключну підсудність, тобто до суду за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стосовно інших справ щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні жодних спеціальних норм ані в ЦПК, ані в ЗУ «Про нотаріат» не закріплено.

У зв'язку з цим застосовуються правила ч. 1 ст. 109 ЦПК щодо підсудності справ за місцезнаходженням відповідача,

Зі змісту заявлених ОСОБА_1 вимог вбачається, що спір між сторонами виник не з приводу нерухомого майна, а з приводу порушення вимог закону при вчиненні виконавчого напису нотаріусом, тому правила про виключну підсудність у даному випадку не застосовуються.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно відкрито провадження у справі за загальними правилами територіальної підсудності, визначеними ст. 109 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства, оскільки судом розглядається спір про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а не з приводу нерухомого майна.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 313, п.1 ч.1 ст.312, ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Кокоша

Н.О.Міненкова