Справа № 367/5934/16-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

22 серпня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мікуліна А.В.,

при секретарі Мидловець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 22.01.2013 року між позивачем та ТОВ «Порше Лізинг Україна» було укладено договір про фінансовий лізинг за №00006085, відповідно до умов якого відповідач придбав для позивача об'єкт лізингу, а саме транспортний засіб Audi Q7, 2012 р.в., колір - чорний. Вартість об'єкту лізингу складає еквівалент 107 366,26 дол. США. Зазначений транспортний засіб був переданий лізингодавцем ОСОБА_1 відповідно до акту прийому-передачі від 22.01.2013 р. Вартість транспортного засобу Audi Q7 (який є об'єктом лізингу) складає 875 035,02 грн. 23.01.2013 року позивач сплатив відповідачу грошову суму в розмірі - 298 227 грн. 16 коп. За умовами договору та згідно плану відшкодування, вартість об'єкту лізингу становить 107 366 дол. США 26 цент., авансовий платіж 42 946 дол. США 50 цент., обсяг фінансування 64 419 дол. США 76 цент. Строк лізингу 60 місяців.

Позивач, також, аргументує позов тим, що в порушення норм чинного законодавства України, предмет фінансового лізингу не визначений належним чином, зокрема відсутні технічні та індивідуальні характеристики автомобіля, його колір. Більше того, специфікацію до договору сторони між собою не підписували. Також, відсутні будь - які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звернутися споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару.

Тому просить, визнати договір про фінансовий лізинг за №00006085 від 22.01.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» недійсним з моменту його укладення.

Представник позивача подала до суду заяву, в якій зазначила про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позов просила задовольнити, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся, причини та докази поважності неявки суду не повідомив, подав до суду заперечення, в якому позовні вимоги вважав безпідставними та необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України, у задоволенні позову просив відмовити. Суд, керуючись статтею 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.01.2013 р. між ОСОБА_1 (лізингоодержувач) та ТОВ «Порше Лізинг Україна» (лізингодавець) був укладений договір про фінансовий лізинг за №00006085. Об'єктом лізингу по вказаному договору є транспортний засіб Audi Q7, 2012 р.в., колір - чорний. Вартість об'єкту лізингу складає еквівалент 107 366,26 дол. США. Також судом встановлено, що зазначений транспортний засіб був переданий лізингодавцем ОСОБА_1 відповідно до акту прийому-передачі від 22.01.2013 р. Згідно із видатковою накладною №004084 від 30.01.2013 р., вартість транспортного засобу Audi Q7 (який є об'єктом лізингу) складає 875 035,02 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно із ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, враховуючи вказані вище норми Закону, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу. Умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно порушують принцип добросовісності та призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін і завдають шкоди споживачеві.

Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені вище норми Закону, оскільки пунктами договору про фінансовий лізинг №00006085 від 22.01.2013 р., укладений між ОСОБА_1 (лізингоодержувач) та ТОВ «Порше Лізинг Україна» (лізингодавець), розмір лізингової плати може змінюватися залежно від зміни ситуації на грошовому ринку, однак формули перерахунку не передбачає, а також те, що лізингодавець має право на свій власний розсуд збільшувати або зменшувати лізингові платежі, суд дійшов висновку, що такі положення вказаного договору є несправедливими, порушують права позивача, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним вказаного договору про фінансовий лізинг з моменту його укладення.

Крім того, суд зауважує, що будь-який споживач, відповідно до положень статті 692 ЦК України та юридичної природи договору фінансового лізингу, має беззаперечне право знати обсяг своїх фінансових зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 203, 215, 628, 806 Цивільного кодексу України, статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів», статтями 6-8, 10, 15, 30, 60, 62, 64, 88, 212-215, 224, 226 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Задовольнити позов.

Визнати недійсним договір про фінансовий лізинг №00006085 від 22.01.2013 р., укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Лізинг Україна» з моменту його укладення.

Стягнути із ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - з дня отримання копії рішення.

Суддя: А. В. Мікулін