Справа № 163/1622/16-ц Провадження № 22-ц/773/1382/16 Головуючий у 1 інстанції: Павлусь О.С.
Категорія: 50 Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді - Лівандовської-Кочури Т.В.,

суддів Грушицького А.І., Свистун О.В.,

за участю:

секретаря Концевич Я.О.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, які продовжують навчання, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 12 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітніх дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які продовжують навчання в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 22 червня 2016 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дітьми 23 років; додаткових витрат на оплату навчання дітей в розмірі ? частки витрат на навчання, згідно договорів про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення ними 23 років; аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з червня 2013 року по день подання позову.

В обґрунтування заявлених вимог покликалася на те, що ОСОБА_4 в період з 01 вересня 2013 року по 31 серпня 2015 року, а ОСОБА_3 в період з 01 вересня 2014 року по 30 травня 2016 року навчалися у Львівському національному аграрному університеті на денній формі навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр на платній формі навчання. З 01 вересня 2015 року по 30 січня 2017 року ОСОБА_4 навчається за спеціальністю «Облік і аудит» за кошти державного фінансування ОС «Магістр», а ОСОБА_3 рекомендована до зарахування на ОС «Магістр» денної форми навчання за такою ж спеціальністю за кошти державного фінансування, у звязку з чим потребують матеріальної допомоги, яку відповідач ОСОБА_1 в добровільному порядку не надає.

Рішенням Любомльського районного суду від 12 серпня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просила його скасувати як незаконне та необґрунтоване через неповноту зясування судом обставин, що мають начення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обємі.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 відносно задоволення апеляційної скарги заперечив, просив її відхилити, з огляду на безпідставність наведених у ній доводів. Позивач ОСОБА_2 подала на адресу апеляційного суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка в період з 01 вересня 2013 року по 31 серпня 2015 року, а ОСОБА_3 в період з 01 вересня 2014 року по 30 травня 2016 року навчалися у Львівському національному аграрному університеті на денній формі навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр на платній формі навчання. З 01 вересня 2015 року по 30 січня 2017 року ОСОБА_4 навчається за спеціальністю «Облік і аудит» за кошти державного фінансування ОС «Магістр», а ОСОБА_4 рекомендована до зарахування на ОС «Магістр» денної форми навчання за такою ж спеціальністю за кошти державного фінансування (а.с. 7-10, 41).

Відповідно до договорів № № 479, 339 про навчання, підготовку, перепідготовку бакалавра у Львівському національному аграрному університеті від 29 серпня 2013 року та від 29 серпня 2014 року вартість навчання ОСОБА_4 за період з 01 вересня 2013 року по 31 серпня 2015 року становила 13 920 грн., а вартість навчання ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року до завершення навчання 15 100 грн.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_2 наділена правом звернення до суду із вимогами про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, проте, аліменти на їх утримання підлягають стягненню на користь повнолітніх дітей, а не на користь матері. Стягнення додаткових витрат на повнолітніх дітей, які продовжують навчання не передбачено чинним законодавством, як і стягнення аліментів за минулий час.

Проте, з такими висновками в повній мірі погодитись не можна, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Разом з тим, вирішуючи питання про відмову у стягненні з відповідача аліментів, суд не надав належної оцінки обставинам справи про те, що позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів в інтересах повнолітніх дітей, покликаючись на те, що вона утримує дочок, які проживають разом з нею, і дана обставина відповідачем не оспорюється.

З огляду на викладене, позивач ОСОБА_2 вправі звернутись до відповідача з позовом про стягнення на свою користь аліментів на утримання повнолітніх дітей, які проживають разом із матірю та перебувають на її утриманні, які відповідно до ст. 199 СК України зобовязаний сплачувати відповідач, як батько, який є працездатним та має можливість надавати таку допомогу.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Волинській області і отримує пенсію за вислугу років, яка за період з січня 2016 року по червень 2016 року складає 6 963 грн. 36 коп. (а.с. 47).

За таких обставин, відсутня сукупність обставин, зокрема нерегулярність, мінливість доходів та отримання частини доходу в натурі, яка є підставою для визначення аліментів, що стягуються у твердій грошовій сумі, а відтак аліменти підлягають стягненню у частці від заробітку відповідача.

З аналізу загальних норм Сімейного кодексу у батьків є рівні обов'язки щодо утримання своїх повнолітніх дітей.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, врахувавши те, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції були надані докази в підтвердження продовження навчання лише однієї із повнолітніх дочок- Романюк ОСОБА_5, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 22 червня 2016 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

За змістом позовних вимог ОСОБА_2 також просить стягнути з ОСОБА_1 в порядку ст. 185 СК України додаткові витрати на дітей, як частину понесених витрат на навчання, згідно договорів про надання освітніх послуг за навчання.

Відповідно до ст. 185 СК України, на яку ОСОБА_2 покликалася у позовній заяві, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була заявлена, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Зазначена правова норма міститься у главі 15 СК «Обов'язок матері, батька утримувати дитину та його виконання». Статтею 180 цього Кодексу, якою розпочинається вказана глава, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Всі наступні статті глави 15 також стосуються врегулювання правовідносин, пов'язаних з утриманням батьками саме неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, встановлений ст. 185 СК України не розповсюджується на повнолітніх дітей.

З матеріалів справи вбачається, що кошти за навчання були сплачені позивачем ОСОБА_2 на момент досягнення дітьми повноліття, тому додаткові витрати, якими є оплата за навчання, виходячи з положень ст. 185 СК України, стягненню, у даному випадку, не підлягають.

Підстави для присудження аліментів за минулий час і стягнення додаткових витрат понесених на навчання відсутні і суд, у відповідності до зазначених норм матеріального права, правильно відмовив у задоволені позовних вимог в цій частині.

Таким чином, висновок суду першої інстанції в частині відмови в позові про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зроблений з порушенням норм матеріального права, що згідно зі статтею 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в означеній частині і ухвалення нового рішення, про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки- Романюк ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 22 червня 2016 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 12 серпня 2016 року у даній справі в частині відмови в позові про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчатись в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 22 червня 2016 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді