Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 384/69/16-ц

№пр. 2/384/29/2016

24 лютого 2016 року

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді Сорокіної О.О.,

з участю секретаря судового засідання Сачко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Вільшанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 09 вересня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем. Зазначає, що в даний час вони разом як одна сім'я не проживають, дочка проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. У зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 26 червня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.6).

Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданою Маловільшанською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 05 лютого 2016 року за №104, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачкою в с. Мала Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має змогу утримувати власну дитину та сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу).

Згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Мала Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Мала Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Вільшанський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Сорокіна