Провадження №2/359/23/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ОСОБА_3 та партнери» до ОСОБА_4 про тлумачення пункту договору та стягнення частини гонорару з урахуванням індексу інфляції за весь час про-строчення та трьох відсотків річних від простроченої суми,

встановив:

В листопаді 2014 року ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» звернулось до суду з вказаним позовом та обґрунтовувало його тим, що 15 жовтня 2012 року позивач уклав з ОСОБА_4 договір про надання юридичних послуг №56. Згідно з п.4.3 цього договору ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» зобовязалось надати відповідачу юридичні послуги, спрямовані на отримання ним страхового відшкодування від СК «Український страховий дім». Згідно з п.4.5 цього договору ОСОБА_4 зобовязався оплатити ці послуги в порядку та на умовах, передбачених додатковою угодою. Як вбача-ється з цієї угоди, гонорар був визначений в розмірі 25% від суми отриманого страхового відшкодування. Відповідач зобовязався сплатити ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» гонорар після отримання ним страхового відшкодування від СК «Український страховий дім». Однак згідно з п.2.2.6 договору про надання юридичних послуг у випадку дострокового розірвання цього договору ОСОБА_4 зобовязався сплатити позивачу час-тину гонорару за надані послуги. ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» надало відповідачу дві усні консультації, ознайомилось з матеріалами справи, розробило страте-гію юридичного супроводу, склало та предявило позов до суду, приймало участь в пя-тьох судових засіданнях. Вартість цих послуг становила 8900 гривень. 9 квітня 2013 року ОСОБА_4 подав вимогу про розірвання договору в односторонньому порядку. Тому у нього виник обовязок сплатити позивачу грошові кошти в розмірі 8900 гривень. Відпові-дач відмовився добровільно виконати цей обовязок. Тому ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» просив суд стягнути з ОСОБА_4 частину гонорару в розмірі 8900 гри-вень, суму інфляції за весь час прострочення в розмірі 1388 гривень 40 копійок та три від-сотки річних від простроченої суми в розмірі 414 гривень 76 копійок.

В ході розгляду цивільної справи ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» не-одноразово змінював розмір позовних вимог та доповнив позов ще однією вимогою: про-сить розтлумачити п.2.2.6 договору про надання юридичних послуг №56 від 15 жовтня 2012 року; стягнути з відповідача частину гонорару в розмірі 4200 гривень, суму інфляції за весь час прострочення в розмірі 3293 гривень 39 копійок та три відсотки річних від про-строченої суми в розмірі 358 гривень 67 копійок.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечує проти задоволення позову. В об-грунтування своїх заперечень він посилається на те, що заочним рішенням Бориспільсько-го міськрайонного суду від 17 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляцій-ного суду Київської області від 22 травня 2014 року, ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» було відмовлено у стягненні з ОСОБА_4 збитків, заподіяних односторон-ньою відмовою від договору про надання юридичних послуг. Предявляючи повторно аналогічний позов з додатковою вимогою, ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» прагне уникнути тих наслідків, які виникли після ухвалення цих судових рішень. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові дока-зи, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов під-лягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 15 жовтня 2012 року ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» уклало з відповідачем договір про надання юридичних послуг №56 (а.с.9-10 т.1). Згідно з п.4.3 цього договору позивач зобовязався надати ОСОБА_4 юридичні послуги, спрямо-вані на отримання ним страхового відшкодування від СК «Український страховий дім». Згідно з п.4.5 цього договору відповідач зобовязався оплатити ці послуги в порядку та на умовах, передбачених додатковою угодою.

В той же день сторони уклали додаткову угоду (а.с.11 т.1), за якою гонорар був виз-начений в розмірі 25% від суми отриманого страхового відшкодування. ОСОБА_4 зобо-вязався сплатити позивачу гонорар після отримання ним страхового відшкодування від СК «Український страховий дім».

Відповідно до ч.1 ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений сто-роною (сторонами).

Згідно з ч.2 цієї статті на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішен-ня про тлумачення змісту правочину.

Встановлено, що відповідач не погоджується з тим, як тлумачить ТОВ «ЮК «Мико-ла ОСОБА_3 та партнери» зміст п.2.2.6 договору про надання юридичних послуг. Ця об-ставина зумовила виникнення між ними спору з приводу права позивача на отримання частини гонорару у випадку дострокового розірвання договору ОСОБА_4

З огляду на це суд вважає, що з метою врегулювання правовідносин, які виникли між сторонами, та вирішення цього спору належить здійснити тлумачення п.2.2.6 догово-ру про надання юридичних послуг таким чином: «У випадку дострокового розірвання цьо-го договору відповідач зобовязаний сплатити ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партне-ри» частину гонорару за фактично виконану роботу».

Однак договором про надання юридичних послуг не передбачений спосіб визна-чення вартості цієї роботи та розміру частини гонорару. В матеріалах цивільної справи міститься чимало прайсів та звітів позивача про вартість виконаної роботи. Проте ОСОБА_4 не підписував жоден з вказаних документів. Ця обставина свідчить про те, що він не ознайомлювався та не погодився з вартістю виконаних робіт. Позивач визначив їх вартість одноосібно.

З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» частини гонорару відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої пятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 цієї статті не допускаються зловживання правом в будь-яких формах.

Встановлено, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 17 лю-того 2014 року (а.с.61-62 т.1), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 травня 2014 року, ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» було від-мовлено у стягненні з відповідача збитків, заподіяних односторонньою відмовою від дого-вору про надання юридичних послуг. Предявляючи повторно аналогічний позов з додат-ковою вимогою, позивач прагне уникнути тих наслідків, які виникли після ухвалення цих судових рішень.

Суд вважає, що ця обставина є додатковою підставою для відмови ТОВ «ЮК «Ми-кола ОСОБА_3 та партнери» у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення з від-повідача частини гонорару.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошо-вого зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або зако-ном.

Встановлено, що ОСОБА_4 не порушив зобовязання по сплаті позивачу частини гонорару.

З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» суми інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Встановлено, що ТОВ «ЮК «ОСОБА_3 та партнери» сплатило судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1 т.1). Предявлений ним позов задоволений частково.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_4 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 121 гривні 80 копійок (243,60 : 2).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ОСОБА_3 та партнери» до ОСОБА_4 про тлумачення пункту договору та стягнення частини гонорару з урахуванням індексу інфляції за весь час про-строчення та трьох відсотків річних від простроченої суми задовольнити частково.

Пункт 2.2.6 договору про надання юридичних послуг №56, укладеного 15 жовтня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ОСОБА_3 та партнери» та ОСОБА_4, тлумачити таким чи-ном:

«У випадку дострокового розірвання договору про надання юридичних послуг ОСОБА_4 зобовязаний сплатити товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ОСОБА_3 та партнери» частину гонорару за фактично виконану роботу».

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_4 Федоро-вича на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ОСОБА_3 та партнери» частини гонорару з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою від-повідальністю «Юридична компанія «ОСОБА_3 та партнери» витрати на оплату судового збору в розмірі 121 гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5