Номер провадження: 22-ц/785/3765/16
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В. Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання нечинним та скасування наказу,

встановила:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ДП «Адміністрація морських портів України» про визнання нечинним та скасування наказу.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила забезпечити її позов, шляхом призупинення дії наказу ДП «Адміністрація морських портів України» від 05.10.2015 року № 327, а також заборонити ДП «Адміністрація морських портів України» вчиняти будь-які дії, направлені та пов'язані з вивільненням працівників.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 січня 2016 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ДП «Адміністрація морських портів України» про визнання нечинним та скасування наказу було відкрито та справа призначена до розгляду.

Також ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 січня 2016 року у задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову було відмовлено.

18 лютого 2016 року ОСОБА_2 повторно звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій також просила призупинити дію наказу ДП «Адміністрація морських портів України» від 05.10.2015 року № 327, а також заборонити ДП «Адміністрація морських портів України» вчиняти будь-які дії, направлені та пов'язані з вивільненням працівників до розгляду справи по суті.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року в задоволені заяви про забезпечення позову в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ДП «Адміністрація морських портів України» про визнання нечинним та скасування наказу відмовлено.

На ухвалу суду про відмову в задоволені заяви про забезпечення позову від 18 лютого 2016 року , ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якої просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що судом неповно досліджені та з'ясовані обставини справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином (а.с. 51-53).

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Зі змістом ст.. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд, першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову, про яке ставить питання ОСОБА_2 в своєму клопотанні свідчить про фактичне вирішення спору по суті.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси на розгляді знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання нечинним та скасування наказу ДП «Адміністрація морських портів України» від 05.10.2015 року № 327-к «Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС».

З метою забезпечення позову до суду від позивачки надійшла заява про забезпечення позову шляхом призупинення дії наказу ДП «Адміністрація морських портів України» від 05.10.2015 року № 327 «Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС» до закінчення розгляду справи по суті та заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, направлені та пов'язані із вивільненням працівників до цього наказу.

Згідно вимог ст. ст. 151,153 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Серед видів забезпечення позову передбачено заборону вчиняти певні дії.

За змістом цих норм заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, про що зазначено в абзаці 1 п. 4 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

З урахуванням наведених обставин суд прийшов до правильного висновку про відмову застосування заходів забезпечення позову, які є тотожніми з заявленими позовними вимогами, та фактично забезпечуючи позовні вимоги такими засобами, суд вирішить питання по суті спору.

Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала суддею першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва