Справа № 275/488/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді: Данилюк О. С.

при секретарі с/з ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, Шоста Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши наступне. Так, 06 листопада 2014 року на 86-ому році помер його батько ОСОБА_5. Після смерті батька залишилось спадкове майно - житловий будинок деревяний, загальною площею 65,2 кв.м., з яких житлова - 34,3 кв.м., що знаходиться в селі Озера Брусилівського району Житомирської області по вулиці Київській, 4, який його батько придбав за життя і заповів йому 15 серпня 2006 року. Останні роки свого життя батько позивача переважно мешкав у вище зазначеному селі, хоча і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі № 4 будинку № 17 по вулиці 40-річчя Жовтня, де по сьогодні мешкає його сестра з родиною. При цьому в с. Озера по вул. Київській, 4, ніхто не був зареєстрований і не проживав після смерті батька у 2014 році. Вказав, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом, його сестра ніколи не претендувала і по сьогодні не претендує на цей будинок в Житомирській області. Всі витрати, повязані з похованням батька та поминальними днями, поніс він. 10 червня 2016 року Шостою Київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 407/2016 щодо майна померлого 06 листопада 2014 року його батька ОСОБА_5. 06 липня 2016 року він звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться в селі Озера Брусилівського району Житомирської області по вулиці Київській, 4, який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Брусилівською державною нотаріальною конторою 15 вересня 1998 року за № 1620. Проте, державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як вищевказаний договір купівлі-продажу не було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації на імя померлого, через що він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Київська, 4, в с. Озера Брусилівського району Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого 06 листопада 2014 року.

В судовому засіданні представник позивача за договором адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засіданні не зявилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_3 визнала, не заперечувала проти задоволення його позову судом, просила справу розглядати в її відсутність.

Представник третьої особи Шостої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглядати в їх відсутність.

Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції в м. Києві в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, 06.11.2014 р. помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с. 5).

За життя ОСОБА_5 придбав житловий будинок деревяний, загальною площею 65,2 кв.м., з яких житлова - 34,3 кв.м., що знаходиться в селі Озера Брусилівського району Житомирської області по вулиці Київській, 4, що підтверджується копією договору купівлі-продажу вказаного будинку, укладеного 15.09.1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та посвідченого нотаріусом Брусилівської державної нотаріальної контори Житомирської області (а.с. 9).

15.08.2006 року ОСОБА_5 складено заповіт, згідно якого все його майно, яке знаходиться в с. Озера Брусилівського району Житомирської області, він заповів ОСОБА_3 (а.с. 10).

При цьому згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, позивач у справі, є сином ОСОБА_5 (а.с. 7).

Згідно довідки центру надання адміністративних послуг Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації№ 3570 від 17.06.2016 р. ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ОСОБА_4 та її дітьми (а.с. 60).

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 21.04.2016 року ОСОБА_3 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 (а.с. 53-54).

10.06.2016 року за заявою ОСОБА_3 відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_5, померлого 06.11.2014 року (а.с. 50, 57).

Постановою державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 06.07.2016 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, розташований за адресою: вул. Київська, 4, в с. Озера Брусилівського району Житомирської області, після смерті ОСОБА_5, померлого 06 листопада 2014 року, оскільки договір купівлі-продажу вказаного будинку не було зареєстровано в БТІ на імя померлого (а.с. 12).

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Так, згідно ч. 1 ст. 128 ЦК України (в ред. 1963р.), який діяв на момент укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 224 ЦК (в ред. 1963р.) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. При цьому ст. 227 цього Кодексу передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, була затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.1998р. та передбачала державну реєстрацію права власності всіх обєктів нерухомості, розташованих на території України, обовязкову для всіх власників майна, незалежно від форми власності, яка проводилась на підставі правовстановлюючих документів, серед яких були договори купівлі-продажу майна, за рахунок коштів власників нерухомого майна (пункти 1.4., 1.6., 1.7 розділу І Інструкції).

Таким чином, діюче на момент придбання ОСОБА_5 житлового будинку, який знаходиться в селі Озера Брусилівського району Житомирської області по вулиці Київській, 4, законодавство не повязувало виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації, з огляду на що суд вважає, що вказаний будинок входить до складу спадщини померлого ОСОБА_5

До аналогічних висновків прийшов і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних й кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначивши, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК 2003 року та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (абз. 26 п. 3.1. листа).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на спірний будинок в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а тому за ОСОБА_3 необхідно визнати право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 4 по вул. Київській у с. Озера Брусилівського району Житомирської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого 06 листопада 2014 року.

На підставі викладеного, ст.ст. 1218, 1223, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 128, 224, 227 ЦК України в ред. 1963р., Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, Шоста Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Київська, 4, в с. Озера Брусилівського району Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого 06 листопада 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_8