Справа № 500/543/16-ц
Провадження № 2/500/1450/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 15.08.2016 року уточнила та просить встановити факт спільного проживання з померлою 22 грудня 2012 року ОСОБА_5, в період часу з вересня 2009 року по 22 грудня 2012 року за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Платова, 28 та визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом, право власності на житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Дунайська, 57, мотивуючи тим, що вищевказаний житловий будинок належить ОСОБА_5. 22.12.2012 року померла ОСОБА_5, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Дунайська, 57. При звернені до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що було пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що з вересня 2009 року по 22 грудня 2012 року включно, спадкодавець ОСОБА_5 мешкала за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Платова, 28, разом із ОСОБА_4, у звязку з хворобою ОСОБА_5 потребувала постійного догляду, який здійснювала за нею позивач.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач та її представник в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення.

Представник Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Дунайська, 57 належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 2-4984.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 319976 від 25.12.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 померла 22.12.2012 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Дунайська, 57.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 23.02.2010 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 769, ОСОБА_5 заповіла належні їй на праві особистої приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою щодо нього за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Дунайська, 57 ОСОБА_4.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 34321989 від 19.06.2013 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_5 від 23.02.2010 року, зареєстрований за № 769 не змінювався та не скасовувався.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що дійсно ОСОБА_5 мешкала разом з ОСОБА_4 за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Платова, 28, ОСОБА_4 здійснювала за нею догляд, оскільки остання була похилого віку.

Тобто, ОСОБА_4 вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу ОСОБА_10 за № 218/01-16 від 09.09.2013 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що ним було пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1241, 1268 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_4 з померлою 22 грудня 2012 року ОСОБА_5, в період часу з вересня 2009 року по 22 грудня 2012 року за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Платова, 28.

Визнати за ОСОБА_4, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 22.12.2012 року, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Дунайська, 57.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_11