Справа №472/210/16-ц 23.05.2016 23.05.2016
Провадження №22-ц/784/1280/16
Єдиний унікальний номер 472/210/16-ц
Номер провадження 22-ц/784/1280/16
Головуючий у І інстанції Кучерявенко С.С.
Доповідач в апеляційній інстанції Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Прокопчук Л.М.,

суддів - Маляренко І.Б., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: заявника ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи : ОСОБА_4, ОСОБА_5, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и л а:

29 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, де зазначала, що з січня 2010 року проживала разом із своєю матір'ю у житловому будинку розташованому по АДРЕСА_1.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її матері ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку площею 5,93 га, розташовану в межах території Подільської сільської ради Веселинівського району. За життя її мати заповіту не склала і відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом набула вона та її брати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 При зверненні до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено в зв'язку з тим, що вона не проживала постійно зі спадкодавцем та пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Тому просила встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_6 (а.с. 2-4).

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду (а.с. 76).

В апеляційній скарзі заявниця ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на необґрунтованість та неправильне визначення судом обставин справи (а.с. 83-85).

В судовому засіданні апеляційного суду заявник та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заінтересовані особи, належно повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідача, пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін та відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що між спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 - заявником та заінтересованими особами, які всі є дітьми померлої, виник спір з приводу спадщини, яка залишилась після смерті їх матері, оскільки заінтересовані особи пояснили в судовому засіданні, що вони також бажають успадкувати спадщину. Судом також встановлено, що ОСОБА_6 була зареєстрована в АДРЕСА_1 а заявник в АДРЕСА_2.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. ст. 234, 235 ЦПК України суд в окремому провадженні чи позовному порядку (при наявності спору між спадкоємцями) встановлює факти, якщо від доведення цих фактів залежить виникнення права на спадкування.

Згідно із ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31 березня 1995 року у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За такого судом можуть встановлюватися факти, що мають юридичне значення, лише у разі відсутності спору про право.

Оскільки судом встановлено, і це не оспорюється заявником, що крім неї є інші спадкоємці за законом, які бажають успадкувати спадщину, яка відкрилась після смерті матері, встановлення факту постійного проживання в порядку окремого провадження може вплинути на їх спадкові права та обов'язки, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що заяву слід залишити без розгляду.

Крім того апеляційний суд враховує роз'яснення ВССУ, викладені у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", відповідно до якого заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. З матеріалів справи вбачається, що заявник зареєстрована АДРЕСА_2, про що мається відмітка у її паспорті (а.с. 12-13).

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, є необґрунтованими. Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді