Справа № 296/2197/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, ДП Інформаційний центр Міністерства юстиції України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності та виключення з акту опису майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та виключити 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 з акту опису й арешту майна, складеного 09.12.2013 року державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.07.1980 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.05.2013 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 32 000,00 грн. та 320,00 грн. судового збору.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19.09.2013 року задоволено позов ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 45 043,69 грн. та 450,44 грн. судового збору.

09.12.2013 року державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Корольовським районним судом м. Житомира, складено акт опису й арешту майна, згідно якого було описано та накладено арешт на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2.

Вважає, що накладення арешту на квартиру є незаконним, оскільки квартира набута ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя.

Позивачем неодноразово уточнювались позовні вимоги, відповідачі та треті особи без самостійних вимог на предмет спору та після остаточного уточнення позовних вимог (а.с.128, 151, 249) просить визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, визнати за позивачем право власності на 1/2 частину зазначеної квартири та виключити 1/2 частину квартири з акту опису й арешту майна від 09.12.2013 року.

У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Після оголошеної перерви у судове засідання повторно не зявився, про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.272), причини неявки не повідомив.

Представник відповідача - Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що на виконанні перебувало зведене виконавче провадження, до якого входило декілька виконавчих проваджень, у тому числі на виконання рішень Корольовського районного суду м. Житомира. За боржником ОСОБА_2 одноособово було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка була реалізована 06.03.2015 року на прилюдних торгах і свідоцтво на право власності на яку видано ОСОБА_3. При цьому, під час складення акту опису й арешту майна, складення звіту про оцінку від боржника ОСОБА_2 і його дружини ОСОБА_1 жодних заяв і скарг не надходило.

Представник відповідача ДП Інформаційний центр Міністерства юстиції України у судовому засіданні позов не визнав і надав письмові заперечення.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору (а.с.234) ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав, оскільки за результатами прилюдних торгів, які відбулися, ОСОБА_3 став переможцем і на час розгляду справи є власником квартири. Щодо позовної вимоги про визнання права власності, то вважає, що позивачем невірно обраний спосіб захисту. Після оголошеної перерви у судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність (а.с.256).

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви просить розглядати справу у її відсутність (а.с.135). Надала суду письмові заперечення та пояснила, що вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки відповідач набув право власності на квартиру одноособово. Крім того, про акт опису та арешту майна позивачу відомо ще з 2013 року, а строк оскарження даного акту 10 днів. На виконанні у виконавчій службі знаходиться зведене виконавче провадження щодо стягнення боргу з відповідача, яке виконане шляхом реалізації квартири, та власником квартири є інша особа добросовісний набувач.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Аналогічна норма міститься в ст.60 СК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року. Так, згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 26.07.1980 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ТП № 409565 (а.с.8).

Як вбачається з довідки ЖБК Космос від 07.04.2015 року№214 перший внесок за квартиру АДРЕСА_1 внесено у 1987 році, остання сплата пайового внеску здійснена у липні 1992 року та пай сплачено повністю (а.с.58).

Згідно ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Статтею 15 Закону України Про власність встановлено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно свідоцтва про право власності від 01.08.2006 року (а.с.60) на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №580 від 27.07.2006 року (а.с.92-93) право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2, що також підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради (а.с.61).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.05.2013 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики у розмірі 32 000,00 грн. і 320,00 грн. судового збору (а.с.4).

Відповідно до ч.1, п.5 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.57 України Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Як вбачається з матеріалів зведеного виконавчого провадження №ЄДРВП 35587429 (а.с.152-233) постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції від 23.10.2013 року при примусовому виконанні виконавчого листа №296/3771/12-ц, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 12.06.2013 року, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3, що належить боржнику.

Зазначена постанова (а.с.192) у встановленому порядку не оскаржувалась і є чинною.

09.12.2013 року державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №296/3771/12-ц, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 12.06.2013 року, складено акт опису й арешту квартири АДРЕСА_3. Боржник ОСОБА_2 описане майно прийняв на відповідальне зберігання, копію акту опису й арешту майна отримав, заяв і зауважень не надходило.

23.09.2014 року представником ОСОБА_2 за заявою отримано матеріали зведеного виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту.

06.03.2015 року спірну квартиру у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, реалізовано на прилюдних торгах.

Зокрема, з протоколу №59167 від 06.03.2015 року проведення електронних торгів, які відбулися, вбачається, що переможцем торгів по лоту №42674 став і квартира АДРЕСА_4 придбана за 502 044,02 грн. ОСОБА_3.

При цьому, електронним торгам від 06.03.2015 року передували електронні торги, які не відбулися, а саме від 05.12.2014 року (а.с.201) та від 16.01.2015 року (а.с.203).

Листом від 17.03.2015 року Корольовський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції повідомив ДП Інформаційний центр Міністерства юстиції України про надходження на депозитний рахунок коштів у сумі 502 044,02 грн. від переможця електронних торгів ОСОБА_3 по лоту №42674 від реалізації квартири АДРЕСА_4.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.155-156) від 26.03.2015 року власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва №3008, виданого 26.03.2015 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Згідно ч.2 ст.388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Таким чином, у разі набуття подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно положень ст.22 КпШС України, ст.ст.60, 61 СК України під час перебування у зареєстрованому шлюбі квартири АДРЕСА_4 ця квартира може бути визнана такою, що була обєктом права спільної сумісної власності подружжя з дати повного внесення пайових внесків до дати реєстрації права власності на квартиру 26.03.2015 року за ОСОБА_3.

Враховуючи, що спірна квартира 06.03.2015 року була реалізована на прилюдних торгах у порядку, встановленому для виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження, та з 26.03.2015 року належить на праві власності добросовісному набувачу ОСОБА_3, тому в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання на час вирішення спору спірної квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання за позивачем права власності на 1/2 частину зазначеної квартири та виключення її з акту опису й арешту майна від 09.12.2013 року.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.ст.10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко