Справа № 634/1201/15-ц
Провадження № 2/634/64/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016 року Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Зимовського О.С.,

за участю секретаря - Ковбаса С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Сахновщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Аграрний Дім ім. Горького» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення,

встановив:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ТОВ «Аграрний Дім ім. Горького». В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,59 Га., згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-XP №028708, виданого на підставі рішення Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 11 вересня 2001 року, №41/2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 17 жовтня 2001 року, за №285, кадастровий номер :01:000:0686. Вказана земельна ділянка знаходиться в оренді ТОВ «Аграрний Дім ім. Горького», згідно договору оренди земельної ділянки № 345 від 25 травня 2005 року, зареєстрованого у Сахновщинському РВ ЦДЗК 27.03.2008 року за № 67.

Вказав, що зазначений договір оренди він не підписував і з його сторони не було волевиявлення на його укладення. Про існування договору йому стало відомо лише 20 грудня 2012 року. Також зазначив, що у цивільній справі № 634/1420/13-ц міститься висновок судово-почеркознавчої експертизи № 5306 від 06 червня 2014 року, підписи від імені ОСОБА_1 в примірниках «№1» та «№2», договорів оренди земельної ділянки

№ 345 від 25 травня 2005 року розташовані на зворотній стороні другого аркуша документа в графі «Орендодавець» виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 345 від 25 травня 2005 року, повернути земельну ділянку площею 4,59 Га., стягнути з відповідача судовий збір.

Також просив поновити йому строк звернення до суду з позовом, посилаючись на те, що лише у 2012 році отримав примірник спірного договору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з мотивів викладених у позовній заяві, не заперечували, що позивач отримував орендну плату, оскільки земельна ділянка перебувала у користуванні відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд в позовних вимогах відмовити в повному обсязі та вказала, що договір є дійсним, оскільки позивач з 2009 року отримував орендну плату, а це є обставиною, що свідчить про досягнення згоди з усіх істотних умов договору. Крім того, вказаний договір зареєстрований у Державному реєстрі земель, тобто проведено його державну реєстрацію у порядку, передбаченому законодавством України, а не підписання договору позивачем не є підставою для визнання недійсності даного договору. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею

4,59 Га., згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-XP №028708, виданого на підставі рішення Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 11 вересня 2001 року, №41/2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 17 жовтня 2001 року, за №28, яка розташована на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, кадастровий номер :01:000:0686 (а.с. 6)

Вказана земельна ділянка знаходиться в оренді ТОВ «Аграрний Дім ім. Горького», згідно договору оренди земельної ділянки №345 від 25 травня 2005 року, зареєстрованого у Сахновщинському РВ ЦДЗК 27.03.2008 року за №67 (а.с. 7,8).

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч.1 ст. 210, ч.3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України і ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже і оспорюваним.

У дослідженій в судовому засіданні цивільній справі № 634/1420/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Аграрний Дім ім. Горького» про визнання договору оренди земельної ділянки неукладеним міститься висновок судово-почеркознавчої експертизи № 5306 від 06 червня 2014 року, підписи від імені ОСОБА_1 в примірниках «№1» та «№2» договорів оренди земельної ділянки № 345 від 25 травня 2005 року розташовані на зворотній стороні другого аркуша документа в графі «Орендодавець» виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Таким чином суд вважає, що спірний договір був укладений без волевиявлення

ОСОБА_1, що є підставою для визнання спірного договору відповідно до частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України недійсним.

Доводи представника відповідача про те, що позивач отримував орендну плату, а тому схвалив договір оренди та відповідність даного договору вимогам Закону України «Про оренду землі» та проведення його державної реєстрації у порядку, передбаченому законодавством України є необґрунтованими, оскільки не спростовують висновків щодо відсутності волевиявлення позивача на вчинення оспорюваного правочину.

Крім того, позивач не заперечував існування між ним та відповідачем договірних відносин, оскільки починаючи з 2001 року передав в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку, а тому факт отримання позивачем орендної плати з 2009 року не може свідчити про його обізнаність в існуванні оспорюваного ним договору.

Щодо причин пропуску позивачем строку позовної давності протягом якого позивач мав право звернутись до суду за захистом порушеного права, суд вважає, що вказаний строк не пропущений.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Про існування договору позивачу стало відомо у 2012 році і він звертався до відповідача для захисту свого порушеного права, як в позасудовому порядку, так і до суду з позовом про визнання договору земельної ділянки неукладеним. Крім того, сам по собі факт отримання позивачем коштів від відповідача в якості орендної плати з 2009 року не свідчить про обізнаність його щодо порушеного права.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року по справі № 6-48цс15.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з ТОВ «Аграрний Дім ім. Горького» на користь ОСОБА_1, витрати повязані з розглядом справи, а саме: 487 грн. 20 коп. за сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 345 від 25 травня 2005 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» Сахновщинського району Харківської області, зареєстрований у Сахновщинському РВ ЦДЗК 27.03.2008 року, № 67.

Зобовязати ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» Сахновщинського району Харківської області повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,59 га., згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-XP №028708, виданого на підставі рішення Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 11 вересня 2001 року, №41/2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 17 жовтня 2001 року, за №285, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, кадастровий номер :01:000:0686.

Стягнути з ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» Сахновщинського району Харківської області р/рахунок 601 в АТ «АльфаБанк» м. Київ, МФО 300346, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати понесенні при розгляді справи, а саме: 487 грн. 20 коп. за сплату судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Сахновщинський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Копія вірна.Суддя