У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що постановою Калуського міськрайонного суду від 29 квітня 2014 року, яка набрала законної сили, визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області (далі - УПФ України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області) щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати їй пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобов'язано УПФ України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату їй призначеної пенсії як інваліду 2 групи згідно ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», починаючи з 01 січня 2014 року з урахуванням проведених виплат.

Позивач зазначила, що дану постанову УПФ України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області виконало тільки частково, здійснивши перерахунок пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року. Сума недоплаченої пенсії згідно листа від 19 січня 2015 року № 4/Б-15 становить 24 261 грн 04 коп. Вказана сума пенсії залишилась невиплаченою.

У зв'язку з наведеним та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила стягнути з відповідача кошти в розмірі 38 772 грн 97 коп., з яких: невиплачена пенсія - 24 261 грн 04 коп., індекс інфляції - 13 794 грн 07 коп., 3% річних за весь період невиплати пенсії - 717 грн 86 коп. відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», а також витрати за надання правової допомоги в розмірі 2 923 грн 20 коп.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з УПФ України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 38 772 грн 97 грн., з яких: невиплачена пенсія - 24 261 грн 04 коп., індекс інфляції - 13 794 грн 07 коп., 3% річних за весь період невиплати пенсії - 717 грн 86 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2015 року в частині стягнення з УПФ України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на користь ОСОБА_2 3% річних за період невиплати пенсії в розмірі 717 грн 86 коп. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до УПФ України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про стягнення 3% річних за період невиплати пенсії в розмірі 717 грн 86 коп. відмовлено.

В решті рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі УПФ України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про відому в задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого у незміненій частині погодився апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, обґрунтовано встановив, що неправомірними діями УПФ України в м. Калуші та Калуському районі позивачу, як інваліду 2 групи згідно ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» завдано збитків у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 24 261 грн 04 коп. та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для їх відшкодування.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити управлінню Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про стягнення коштів, за касаційною скаргою на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак