АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1140/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2963/16Головуючий у 1-й інстанції Науменко Н. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Лутовинівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області, Козельщинська державна нотаріальна контора про визнання заповіту нікчемним.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати заповіт померлої 13 січня 2015 року його тітки ОСОБА_4, який складено 10 листопада 2011 року та посвідчено секретарем Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області ОСОБА_5, нікчемним з підстав порушення вимог закону щодо його форми та посвідчення.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

По справі встановлено, що 13 січня 2015 року померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_2.

08 липня 2015 року позивач ОСОБА_2, який є племінником ОСОБА_4, тобто спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення після померлого 27 листопада 2006 року батька ОСОБА_6, подав до Козельщинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ОСОБА_4

Постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори від 04 вересня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із наявністю посвідченого Лутовинівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області 10 листопада 2011 року за реєстром № 150 заповіту ОСОБА_4, який є чинним та позбавляє права на спадкування усіх спадкоємців за законом, у тому числі ОСОБА_2

Згідно вказаного правочину ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно, а саме: дім, присадибну ділянку, господарські будівлі та два паї, що знаходяться в ТОВ АФ «Добробут», ОСОБА_3, яка 21 січня 2015 року в порядку ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 12 січня 2016 року у визнанні оспореного позивачем заповіту недійсним з підстав невідповідності його волевиявленню заповідача відмовлено.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що секретар Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області ОСОБА_5, на яку рішенням Лутовинівської сільської ради № 14 від 19.11.2010 року покладено обовязки по реєстрації актів цивільного стану та вчинення нотаріальних дій, в межах наданих їй повноважень відповідно до вимог ст.ст. 37, 41 Закону України «Про нотаріат», п. 7 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5, мала право на посвідчення заповіту ОСОБА_4, а сам заповіт відповідає вимогам закону щодо його форми та порядку посвідчення.

Згідно висновків суду спірний заповіт підписано ОСОБА_7 за заповідача, оскільки з урахуванням похилого віку ОСОБА_4, стану її здоровя, описаного свідками, через який вона не могла пересуватися без сторонньої допомоги і в неї тремтіли руки, що значно обмежувало можливості в реалізації функції написання, вона не могла підписати власний заповіт, а формальне невнесення у заповіт даних щодо особи свідків, при яких посвідчувався заповіт, не може бути підставою для визнання правочину (заповіту) таким, що не відповідає закону по формі, оскільки суттєво не впливає на форму заповіту.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, належним та допустимим доказам у справі, не узгоджуються з нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст.ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Загальні вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлено ст.ст. 1247, 1248 ЦК України, згідно яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення.

Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Зокрема, згідно ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (ч. 1 ст. 1257 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що заповіт не підписаний особисто заповідачем, хоча за життя ОСОБА_4 могла ставити особистий підпис у документах, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, а при вчиненні нотаріальної дії секретар Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області ОСОБА_5 взагалі не зясовувала причин, з яких заповідач не може власноручно підписати заповіт, та порушила встановлений законом порядок посвідчення заповітів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 3 ст. 58, ст. 59, ч. 4 ст. 60 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування, а отже, і рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Згідно п.п. 13, 33 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 22/5 від 25 серпня 1994 року,зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 1994 року № 256/466 (далі - Інструкція), що діяла на час посвідчення заповіту ОСОБА_4, заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем.

Якщо заповідач внаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за довіреністю заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними в пункті 13 цієї Інструкції.

Громадянин, на користь якого заповідається майно, не вправі підписувати його за заповідача.

Нотаріально посвідчувані заповіти, довіреності, заяви та інші документи підписуються у присутності посадової особи виконавчого комітету, яка вчиняє нотаріальну дію.

Якщо громадянин внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин не може власноручно підписати заповіт, довіреність, заяву чи інший документ, за його довіреністю і в його присутності та в присутності посадової особи виконавчого комітету, яка вчиняє нотаріальні дії, заповіт, довіреність, заяву чи інший документ може підписати інший громадянин. Про причини, з яких громадянин, заінтересований у вчиненні нотаріальної дії, не міг підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі.

Заповіт чи довіреність не може підписувати особа, на користь якої їх посвідчено.

Якщо громадянин, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії, неписьменний або сліпий, посадова особа виконавчого комітету, крім того, зобов'язана прочитати йому текст документа і зробити про це на документі відмітку. Наприклад: "За неписьменного заповідача за його довіреністю та у його присутності заповіт після прочитання його тексту вголос підписав громадянин ОСОБА_8, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3". Якщо сліпий громадянин письменний, він сам підписує документ.

Таким чином, підписання заповіту за заповідача іншою особою можливо лише за наявності виключних обставин, які унеможливлюють вчинення заповідачем власноручного підпису у тексті правочину, що має бути встановлено посадовою особою, яка посвідчує заповіт, із зазначенням у посвідчувальному написі конкретних причин, з яких його текст не може бути підписаний особисто заповідачем, що по справі стосовно ОСОБА_4 встановлено не було і суду не доведено.

Навпаки, спроможність ОСОБА_4 ставити власноручний підпис на документах та усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними встановлено такими, що набрали законної сили, рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 12 січня 2016 року, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 31 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Лутовинівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області, Козельщинська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

Відсутність у заповіті ОСОБА_4 від 10.11.2011 р. власноручного підпису заповідача свідчить про недотримання обовязкової письмової форми правочину та його нікчемність.

Висновки суду першої інстанції про обмежену можливість ОСОБА_4 особисто підписати власний заповіт ґрунтуються на припущеннях та недопустимих доказах і суперечать фактичним обставинам справи.

Крім того, із тексту заповіту не вбачається, що заповіт зачитувався заповідачу вголос секретарем сільської ради ОСОБА_5 та був прочитаний ОСОБА_7, яка підписала заповіт за ОСОБА_4, що є істотним порушенням вимог щодо його посвідчення.

Також всупереч вимог ст. 1253, ч. 2 ст. 1248 ЦК України особи свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, у присутності яких посвідчувався заповіт, секретарем Лутовинівської сільської ради ОСОБА_5 не встановлювались, що підтверджується відсутністю відповідних відомостей у тексті заповіту та копійпаспортів чи інших документів, на підставі яких було встановлено особу свідків, у справах виконкому. Наявність обставин, що виключають участь даних осіб в якості свідків при посвідченні заповіту ОСОБА_4 не перевірялась.

Вказані порушення вимог закону при посвідченні заповіту ОСОБА_4 впливають на його юридичну значимість та чинність правочину, тому висновки місцевого суду про формальний характер встановлених порушень є безпідставними.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2016 року скасувати.

Постановити по справі нове рішення.

Встановити, що заповіт померлої 13 січня 2015 року ОСОБА_4 від 10 листопада 2011 року, посвідчений секретарем Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області ОСОБА_5, є нікчемним.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.Б.Бутенко

Судді: /підписи О.І. ОСОБА_11 Панченко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1