Справа № 500/3100/16-ц
Провадження № 2/500/2072/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2016 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовними вимогами та просить встановити факт відповідності адресного номеру житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, до рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 773/10 від 29.10.1956 року, договору забудови, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори 15.02.1957 року, реєстровий № 2-909, виданого на ім'я ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати її правонаступником прав та обов'язків забудовника ОСОБА_7 на 13/15 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 була відведена земельна ділянка для будівництва житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Згодом відбулась перенумерація та житловий будинок, який був побудований на даний час знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 13/15 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємці за законом першої черги спадкове майно не прийняли. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ після реконструкції на 13/15 частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, який був би зареєстрований у встановленому законом порядку відсутній, у зв'язку з чим набуття прав на спадкове майно може бути виключно у судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих від 29.10.1956 року за № 773/10, було вирішення відвести ОСОБА_7 земельну ділянку площею 600 кв.м. по АДРЕСА_2. ОСОБА_7 була відведена земельна ділянка площею 600 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 13.02.1957 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 2-909.

Згідно архівної довідки № 8-Г від 22.03.2016 року, наданої КУ «Ізмаїльський архів», є рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області № 381 від 08.07.1977 року про перейменування вулиці Пароходна на вулицю Білгород - Дністровська, є рішення Ізмаїльської міської ради одеської області про перенумерацію будинку по вулиці Пароходна з № 156 на № 212.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 44004541 від 28.05.2016 року, наданої приватним нотаріусом Гіренко М.М., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - відсутня.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у встановлений законом строк з заявами про прийняття спадщини не звертались та разом із спадкодавцем не мешкали, крім цього в судовому засіданні вони не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Спадкоємців другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті ОСОБА_7, немає.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 є онукою ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 27.01.1994 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, де батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_11, та свідоцтвом про народження ОСОБА_5, яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_5», де батьками вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_13.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1

З 02.02.2006 року за вищевказаною адресою зареєстрована та мешкає онука ОСОБА_7 - ОСОБА_3.

В період спільного проживання вони вели спільне господарство, були пов'язані взаємними правами та обов'язками, отже ОСОБА_3 має право на спадкування за законом як спадкоємиця четвертої черги після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, кв. 1, що підтверджено довідкою № 2249 від 13.04.2016 року, наданою управлінням житлово - комунального господарства Ізмаїльської міської ради Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. від 31.08.2016 року за № 413/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ після реконструкції на 13/15 частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, який був би зареєстрований у встановленому законом порядку відсутній, у зв'язку з чим набуття прав на спадкове майно може бути виключно у судовому засіданні.

Проаналізувавши докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, отже ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, тому позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 130,174,213-215, ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1264, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт відповідності адресного номеру житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, до рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 773/10 від 29.10.1956 року, договору забудови, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори 15.02.1957 року, реєстровий № 2-909, виданого на ім'я ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати ОСОБА_3 правонаступником прав та обов'язків забудовника ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на 13/15 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Я.Присакар