Справа № 740/2501/16-ц
Провадження № 2/740/832/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2016 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Марченка М.М.

при секретарі Заколодній Ю.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ніжина цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

13.07.2016 року за вх. № 8109 ОСОБА_2 звернулась в суд з позовною заявою до територіальної громади в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування. В позові зазначає, що вона, ОСОБА_2, є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5. В травні 1963 року її батько у встановленому порядку отримав земельну ділянку по АДРЕСА_1 для індивідуального будівництва. В травні 1963 року батько також отримав дозвіл на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1. В 1965 році батьки побудували будинок, що підтверджується паспортом про технічний стан житлового будинку виданого Ніжинським МБТІ 12.11.1965 року. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року „Про порядок застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх приватною власністю. Таким чином, починаючи з 1948 року громадяни будують житлові будинки в містах, селищах міського типу та в сільській місцевості лише на праві приватної власності. Відповідно до постанови КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не потребує прийняття індивідуального житлового будинку, що розташовані на території міських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. в експлуатацію для державної реєстрації права власності на нього. Таким чином, її батько ОСОБА_5 та її мати ОСОБА_4 відповідно до шлюбного законодавства України 1965 року, є власниками в рівних частинах (по 1 /2 частині) будинку по АДРЕСА_1. Проте своє право власності на нерухоме майно вони не зареєстрували. За розпорядженням міського голови міста Ніжина від 18.02.2016 р. АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4. Факт її смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається поряд з іншим з 1 /2 частини будинку по АДРЕСА_1 На момент смерті матері позивач та її батько були зареєстровані та постійно проживали разом з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою № 593 від 11.03.2016 року, виданною громадським вуличним комітетом виконкому Ніжинської міської ради. Таким чином, у відповідності до статті 1268 Цивільного кодексу України, вони прийняли спадщину після смерті матері, що також підтверджується матеріалами спадкової справи № 22/2016. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 1087, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається поряд з іншим з 3/4 частин будинку по АДРЕСА_1 На момент смерті батька вона була зареєстрована та постійно проживала разом з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою № 362 від 16.02.2016 року, виданною громадським вуличним комітетом виконкому Ніжинської міської ради. Таким чином, у відповідності до статті 1268 Цивільного кодексу України, вона прийняла спадщину після смерті батька, що також підтверджується матеріалами спадкової справи № 23/2016. Коли в травні 2016 року вона звернулась до приватного нотаріуса Бублик Т.М. за отриманням свідоцтв про право на спадщину на частини житлового будинку, перевіривши подані документи приватний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказаний житловий будинок з підстав відсутності правовстановлювальних документів та неможливості встановлення належності нерухомого майна спадкодавцям. На підставі цього нотаріус винесла постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Главами 84-89 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Це знайшло також підтвердження і в ч.2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування", відповідно до якої за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. В той же час, у ч.3 пункту 23 цієї ж постанови ПВСУ зазначено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Її звернення до нотаріуса з заявою для оформлення спадщини і у прийнятті таких заяв їй нотаріусом не відмовлено, а постановами приватного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, тобто, відсутність умов для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину підтверджена відмовою нотаріуса у видачі йому такого, право на спадщину та оформлення права на спадщину відповідно до норм ЦК України мають різні значення, тому відповідно до ч.3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування" позов підлягає розгляду в суді. За таких обставин вона змушена звернутися до суду з цим позовом про визнання за нею права власності на нерухоме майно, що залишилося в порядку спадкування. Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема є визнання права. Відповідно з статтею 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно з статтею 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вартість будинку станом на 14.06.2016 р. складає 61961,00 грн. Просила визнати за нею ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1 / 4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_4, та визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на 3 / 4 частини житлового будинку № АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 яка діє на підставі додвіреності від 18.03.2016 р., позовні вимоги підтримала та просила визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1 / 4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_4, а також визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на 3 / 4 частини житлового будинку № АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_5.

Відповідач Ніжинська міська рада, Чернігівської області в судове засідання не з'явився, якій про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому 09.08.2016 року за вх. № 9215, представник відповідача ОСОБА_9, яка діє на підставі довіреності від 21.03.2016 р. надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без участі представника відповідача Ніжинської міської ради, Чернігівської області, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Суд вважає можливим розгляд справи без нез'явившогося відповідача, якій просив розглядати справу без його участі та проти задоволення позову не заперечували, на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав.

В копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 01.12.1957 року зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_10 уклали шлюб 01.12.1957 року, після укладення шлюбу прізвища: чоловіка - ОСОБА_5, дружини - ОСОБА_5.

В копії свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 22.11.1958 року зазначено, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Ніжині, Чернігівської області, батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_4.

З копії рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради депутатів трудящих № 220 від 15.05.1963 р. вбачається, що ОСОБА_5 надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці № АДРЕСА_1 площею 600 кв. м.

З копії дозволу на проведення робіт № 1394 вбачається, що відділом комунального господарства виконкому Ніжинської міської ради депутатів трудящих дозволено ОСОБА_5 будівництво на земельній ділянці АДРЕСА_1

З копії інвентаризаційної справи на домоволодіння № 30 по АДРЕСА_1, м. Ніжина вбачається, що його власником є ОСОБА_5.

З копії технічного паспорту на садибний житловий будинок від 18.02.2016 р. вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 600 кв. м.

З довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11.03.2016 р. № 594 вбачається, що АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1

В копії свідоцтва про смерть НОМЕР_6 від 13.05.2005 р. зазначено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у віці 70 років в м. Ніжині, Чернігівської області.

В копії довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11.03.2016 року за № 593, зазначено, що ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року і на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті склад її сім`ї був: донька ОСОБА_2, онука ОСОБА_15, чоловік ОСОБА_5. На протязі 6-ти місяців з дня смерті та по теперішній час за вищевказаною адресою зареєстровані: донька ОСОБА_2, онука ОСОБА_11.

З постанови приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М. від 23.05.2016 року № 205/02-31 вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № АДРЕСА_1 Чернігівської області після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок.

В копії свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 25.02.2007 р. зазначено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у віці 76 років в м. Ніжині, Чернігівської області.

В копії довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 16.02.2016 року за № 362, зазначено, що ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року і на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті склад його сім`ї був: донька ОСОБА_2, онука ОСОБА_11. На протязі 6-ти місяців з дня смерті та по теперішній час за вищевказаною адресою зареєстровані: донька ОСОБА_2, онука ОСОБА_11, правнучка ОСОБА_12, правнучка ОСОБА_14.

З постанови приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М. від 23.05.2016 року № 206/02-31 вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № АДРЕСА_1 Чернігівської області після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок.

В копії висновку про вартість об'єкта оцінки - житлового будинку, загальною площею 82,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 зазначено, що ринкова вартість вказаного будинку становить 61961 грн. 00 коп.

З копії довідки КП «Ніжинське МБТІ» № 499 від 20.07.2016р. вбачається, що станом на 31.12.2012р. право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в КП «Ніжинське МБТІ» не зареєстровано.

З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 20.07.2016 року № 63926400 вбачається, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні.

З копії спадкової справи № 22/2016, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М., після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вбачається, що 11.05.2016 року ОСОБА_2, дочка померлої подала заяву про прийняття спадщини, а 23.05.2016р. подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 не видавалось.

З копії спадкової справи № 23/2016, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М., після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, вбачається, що 11.05.2016 року ОСОБА_2, дочка померлого подала заяву про прийняття спадщини, а 23.05.2016р. подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 не видавалось.

В ч.2 ст. 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що не оформлено право власності на спадкове майно - 1 / 4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 матері позивача ОСОБА_2 та не оформлено право власності на спадкове майно - 3 / 4 частини житлового будинку АДРЕСА_1, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 батька позивача ОСОБА_2. Після їх смерті дочка ОСОБА_2 прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок не має можливості в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказаний будинок. Тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1 / 4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_4, а також визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на 3 / 4 частини житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_5.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1 / 4 ( одну четверту) частину житлового будинку № АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на 3 / 4 ( три четвертих) частини житлового будинку № АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя