Справа № 307/79/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і ОСОБА_1,

при секретарі: Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 17 лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 у січні 2015 р.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування зазначала, що з 23.12.04 р. р. перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому 13.10.05 р. народився син ОСОБА_4 Близько двох років відповідач покинув сім`ю і проживає окремо у своїх батьків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, вихованням сина не займається, про сім`ю не піклується. Дитина проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Вона постійного місця роботи немає, малозабезпечена. Відповідач виїжджає на заробітки в Чехію та РФ.

Рішенням Тячівського районного суду від 17.02.15 р. позов задоволено повністю (а.с.28).

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення як незаконне та необґрунтоване. Доводить про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального права. Указує, що суд розглянув справу за його відсутності; перебуває у фактичних шлюбних стосунках із іншою жінкою, яка має народжувати; утримує батьків-пенсіонерів: матір і батька, який хворіє на серце та переніс інфаркт, дружину, з якою перебуває у шлюбних стосунках, та її дитину; сплата аліментів у розмірі 1000 грн. є для нього дуже великою.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення зміні, з таких мотивів.

Суд першої інстанції виходив з обґрунтованості й доведеності позову.

Колегія суддів частково не погоджується із цим висновком через його неповну відповідність фактичним обставинам справи.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

За правилами ст.ст. 182, 183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Окрім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

Установлено, що сторони мають від шлюбу одну малолітню дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який згідно з довідкою виконкому Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району від 23.12.2014 р. проживає із матірю і перебуває на її утриманні (а.с.8). Відповідач цей факт не заперечує.

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов, складеним депутатом Нижньоапшанської сільської ради виборчого округу № 24, позивачка разом із сином проживає у будинку її батьків, сім`я малозабезпечена, потребує матеріальної допомоги, так як батько не піклується про дитину, допомоги не надає (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду справи в апеляційному суді Закарпатської області ОСОБА_2 подав копію свідоцтва про реєстрацію 12.01.2016 р. шлюбу з громадянкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, і копію свідоцтва про народження 17.01.2016 р. ОСОБА_7 (батько ОСОБА_8, мати ОСОБА_9В.), що є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до суми в розмірі 800 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Довід апелянта про перебування на його утриманні батьків-пенсіонерів не заслуговує на увагу, оскільки такі одержують пенсію (а.с.46-47), а доказів того, що вони потребують додаткової матеріальної допомоги та саме відповідач зобов'язаний надавати цю допомогу, немає.

Твердження апелянта про необхідність зменшення розміру аліментів до 600 грн. не заслуговує на увагу як необґрунтоване.

Батько і мати, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини в більшому розмірі.

Керуючись ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 СК України, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.3, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Рішення Тячівського районного суду від 17 лютого 2015 р. змінити, зменшивши розмір аліментів до суми в 800 (вісімсот) грн.

3. Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: