УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», яке є правонаступником ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», звернулося з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 26 червня 2008 року укладено кредитний договір з ОСОБА_4, за умовами якого останній отримав кредит на придбання автомобіля в сумі 13 019,42 євро під 13,5 % річних строком до 25 червня 2015 року.

В цей же день, 26 червня 2008 року укладено тристоронній договір поруки між Банком, позичальником ОСОБА_4 та поручителем ОСОБА_2 За цим договором ОСОБА_2 зобов'язався нести солідарну відповідальність перед банком разом з позичальником за його кредитним зобов'язанням.

Позивач посилався на те, що строк повернення кредитних коштів у повному обсязі настав, проте позичальник неналежно виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим утворилася заборгованість станом на 29 червня 2015 року в загальній сумі 159 548,06 грн, яку просив стягнути в солідарному порядку з позичальника та поручителя.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 лютого 2016 року задоволено позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 159 548,06 грн заборгованості за кредитним договором та 1 595,48 грн судового збору на користь держави. Відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до поручителя ОСОБА_2

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 09 серпня 2016 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня 2016 року про виправлення описки, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 лютого 2016 року у частині відмови у задоволенні позову ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 44 943,21 грн заборгованості станом на 29 червня 2015 року, із яких: 1 421,78 євро, що еквівалентно 32 885,94 грн - заборгованість за кредитом, 427,95 євро, що еквівалентно 9 898,54 грн - за процентами, 2 158,73 грн - штраф, на виконання солідарного зобов'язання із ОСОБА_4, що виникло за кредитним договором, укладеним 26 червня 2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 494,38 грн судового збору.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалу апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до поручителя ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що його порука припинена, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, з урахуванням того, що останній щомісячний платіж за кредитним зобов'язанням здійснено позичальником у серпні 2014 року, а до суду ПАТ «Всеукраїнський АкціонернийБанк» звернувся 30 червня 2015 року.

Разом із тим, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

25 червня 2015 року закінчився строк кредитного договору, 30 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості.

Таким чином, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову до поручителя ОСОБА_2, апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що порука ОСОБА_2 не припинена щодо відповідної частини зобов'язань, зокрема в межах шестимісячного строку за період з 25 грудня 2014 року по 25 червня 2015 року, а тому з поручителя на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, виходячи з наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 29 червня 2015 року (за період 25 грудня 2014 року по 25 червня 2015 року).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-272цс16 від 29 червня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовомПублічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова