Справа № 190/1272/16-ц
Провадження №2/190/453/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м.Пятихатки

Пятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Легкошерст Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П'ятихатки цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічний позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання договору недійсним,

в и р і ш и в:

Публічне акціонерне товариство «комерційний банк «Надра» звернулось до суду з позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договром.

В обгрунтування заявлених вимог заначили, що 05 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1923-АП, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 7392,08 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14,6% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 04 лютого 2014 року. Цим же договором було визначено поручителем ОСОБА_2, відповідно до якого, поручитель зобов'язувалась перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору.

Проте відповідачі зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконали, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 14 січня 2016 року, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 2750,39 доларів США, що еквівалентно 65024,61 грн., заборгованості за відсотками 1306,24 доларів США, що еквівалентно 30882,07 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 46748,67 грн., штраф 4459,25 грн.

З урахуванням всіх обставин позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 4056,63 доларів США, 51207,92 грн. штрафних санкцій та судові витрати по справі в розмірі 2206,72 грн.

Відповідач по справі ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання договору «Автопакет» №8/2007/840-К/1923-АП недійсним, мотивуючи його тим, що підписання зазначеного договору про надання споживчого кредиту стало наслідком чисельного порушення норм чинного законодавства та прав Позичальника, як споживача кредитної послуги з боку ПАТ КБ "Надра". А саме позивач посилається на те, що а ні перед укладенням договору, ні протягом його дії, Банк не повідомив його про умови надання кредиту та не надав у повному обсязі інформації про умови кредитування, не попередив про валютні ризики, про те, що вартість кредиту може істотно зрости, ніж це очікувалося під час укладення договору. У звязку з підвищенням курсу долару по відношенні до гривні, подальше виконання договору порушило співвідношення його майнових інтересів. Крім того, зміст даного правочину суперечить чисельним нормам законодавства України, а саме: банк при укладанні договору позбавив позичальника права вільно обирати страхову компанію на весь період дії кредитного договору; у тексті договору банк надає собі права будь-коли безпідставно, на власний розсуд вимагати повернення всього кредиту. Фактично, ще в момент підписання договору його поставлено в невигідне становище. Всі ці невідповідності окремих істотних умов договору вимогам цивільного законодавства тягнуть їх недійсність, що має наслідком недійсності кредитного договору в цілому. У звязку з цим просив визнати договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/1923-АП від 05 листопада 2007 року, укладений між ним та відповідачем ВАТ «Комерційний банк «Надра» недійсним з моменту його укладення.

Позивач за первісним позовом публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в судове засідання свого представника не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Зустрічний позов отримано ними 29.07.2016 року, заперечення проти позову до суду не надходили.

Відповідач ОСОБА_1 первісний позов не визнав і пояснив, що дійсно між ним та Банком 05.11.2007 року укладений договір «Автопакет», згідно якого він отримав кредит у розмірі 7392,08 доларів США. Кредитні зобовязання виконував до 2013 року, проте у звязку з тим, що курс долара по відношенню до гривні значно збільшився він не зміг здійснювати погашення кредиту у розмірі встановленому договором. Згоден сплатити заборгованість по тілу кредиту в розмірі 2750,39 доларів США, в іншій частині позову ПАТ КБ «Надра» просив відмовити. Поданий ним зустрічний позов про визнання недійсним договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/1923-АП від 05 листопада 2007 року в підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідч за первісним позовом ОСОБА_2 позов визнала частково та пояснила, що дійсно відповідно до укладеного між ними договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/1923-АП від 05 листопада 2007 року вона взяла на себе зобовязання за виконання договірних зобовязань ОСОБА_1 Проте, оскільки на сьогоднішній день курс долара по відношенню до гривні значно виріс, погашати кредит вони не мають можливості. Визнає тіло кредиту в розмірі 2750,39 доларів США, у решті заявлених вимог Банку просила відмовити.

Вислухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

05 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра», який було перейменовано у ПАТ КБ Надра», та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір «Автопакет» № 8/2007/840-к/1923-АП, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 7392,08 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14,6% на рік на суму залишку заборгованості. Термін повного погашення кредиту 04 лютого 2014 року/а.с.43-48/.

Згідно п. 2.2.1 цього договору позичальник повертає кредит та сплачує відсотки шляхом сплати суми мінімального необхідного платежу у розмірі 176,19 доларів США у строк до 18 числа поточного місяця.

Згідно п. 2.2.3. договору у випадку непогашення заборгованості Банк застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені договором.

Згідно умов договору «Автопакет» № 8/2007/840-к/1923-АП від 05.11.2007 року ОСОБА_2 поручилась перед банком за виконання ОСОБА_1 умов даного договору .

Крім того, 01 жовтня 2010 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № 8/2007/840-к/1923-АП від 05 листопада 2007 року, а 20 грудня 2011 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачами укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 8/2007/840-к/1923-АП від 05 листопада 2007 року /а.с.34-42,18-26/.

Додатковою угодою від 20 грудня 2011 № 3 до договору «Автопакет» від 8/2007/840-к/1923-АП від 05 листопада 2007 року, укладеною між зазначеними вище сторонами, було досягнуто домовленості щодо прощення на підставі ст. ст. 598, 605 ЦК України нарахованих штрафів у розмірі 88,45 доларів США /а.с.17/.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності з ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1050 цього ж Кодексу за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником.

ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати за договором, у звязку із чим виникла заборгованість станом на 14.01.2016 року у розмірі 6222,61 доларів США, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 2750,39 доларів США, що еквівалентно 65024,61 грн., заборгованості за відсотками 1306,24 доларів США, що еквівалентно 30882,07 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 46748,67 грн., штраф 4459,25 грн./а.с.13-16/.

Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги підтверджуються матеріалами справи, інших доказів на їх підтвердження чи спростування відповідачами надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» про стягнення заборгованості є законними та обгрунтованими.

Однак, відповідно до ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. При порушенні позичальником строків виконання зобов'язання позивачем була застосована подвійна цивільно-правова відповідальність одного й того ж виду.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Дані положення також викладені в правовій позиції Постанови Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15. А тому, вимоги позивача щодо стягнення штрафу, не підлягають задоволенню.

Таким чином позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» про стягнення заборгованості

підлягають частковому задоволенню, а саме - 2750,39 доларів США, що еквівалентно 65024,61 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1306,24 доларів США, що еквівалентно 30882,07 грн. заборгованість за відсотками, 46748,67 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.

Щодо заявлених ОСОБА_1 зустрічних позовних вимог про визнання кредитного договору недійсним, суд вважає, що зустрічний позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе встановлену ст. ст. 15 і 23 цього Закону відповідальність.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Сукупною вартістю кредиту є інформація про процентну ставку, вартість сукупних послуг та інших фінансових зобов'язань позивача, варіанти погашення кредиту, кількість платежів, їх періодичність та обсяги.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою ст. 203 ЦК України. Тобто, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його волі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, сторони у відповідності до ст. 6 ЦК України мали право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та могли відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, зокрема визначивши всі умови кредитного договору, ознайомившись і погодивши їх, підписавши відповідний договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положенням ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинено, якщо він підписаний сторонами.

Таким чином, при укладені Кредитного договору позивач своїм підписом під умовами Кредитного договору, фактично засвідчив факт письмового ознайомлення з умовами кредитування, за якими надавався даний кредит, та засвідчив свою згоду з викладеними умовами, що висвітлені у договорі.

Враховуючи вищезазначене, суд вбачає, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання зобов'язань, уклавши 05 листопада 2007 року Кредитний договір 8/2007/840-к/1923-АП, відповідно до умов якого позивач ОСОБА_1 отримав кредит.

Посилання позивача за зустрічним позовом на те, що при укладенні договору він не міг передбачити, що курс долара по відношенню до гривні може зрости, суд до уваги не приймає, оскільки незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, обидві сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладання договору не мали будь -яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

Доводи ОСОБА_1 на те, що банк нав'язав йому страхову компанію є неспроможніми, оскільки за умовами договору позичальник має право на вибір застрахувати предмет застави у одній із страхових компаній, що входять до переліку, акредитованих банком /п.4.3.17 Договору/.

Аналізуючи укладений сторонами кредитний договір, обсяг та зміст прав і обов'язків сторін, які передбачені зазначеним договором, умови повернення споживчого кредиту, відсотків за його користування, які є частиною договору, та також сплати неустойки у разі прострочення виконання договірних зобов'язань, враховуючи, що при підписанні спірного кредитного договору, позивач погодився з його умовами, не заперечував проти надання кредиту на визначених Банком умовах, суд приходить до висновку, що умови договору не суперечать загальним засадам цивільного законодавства, принципу добросовісності і його наслідком не є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позивача.

При цьому позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не скористав своїм правом на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та не просив змінити або роз'яснити окремі положення оспорюваного кредитного договору та звернувся до суду про визнання кредитного договору недійсним з підстав невідповідності закону тільки після звернення кредитора до суду з позовом про стягнення заборгованості за цим договором.

ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору діяв вільно, виходячи з власних інтересів при прийнятті рішення про вибір контрагента та вступ з ним у договірні відносини, на власний розсуд визначився з характером договору, погодивши його істотні умови, отримав кредитні кошти, здійснював оплату платежів по 2013 рік, тобто майже 5 років, не порушуючи питання про відсутність істотних умов договору, незрозумілість його змісту та не погодження з ними, аж до подачі позову Банком про стягнення заборгованості, а тому правові підстави позивача, наведені на обґрунтування позовних вимог, суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача стягуються з відповідача на його користь пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме в розмірі 2139,82 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Надра» заборгованість за договором «Автопакет» № 8/2007/840-К/1923-АП від 05.11.2007 року, а саме заборгованість за тілом кредтиту 2750,39 доларів США, що еквівалентно 65024,61 грн., заборгованість за відсотками 1306,24 доларів США, що еквівалентно 30882,07 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості 46748,67 грн..

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Надра» сплачений судовий збір у розмірі 2139,82 грн.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання договору недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Стороною яка не приймала участь в судовому засіданні апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 серпня 2016 року.

Головуючий суддя Ю.В. Легкошерст