УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Київської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 18 травня 2015 року ним та ОСОБА_5 складено розписку про отримання останньою від нього 3 тис. доларів США в якості авансу за майбутній продаж нежилого приміщення.

Враховуючи те, що договір купівлі-продажу об'єкту нерухомого майна між сторонами не був укладений, просив стягнути з відповідачки на його користь зазначену суму грошових коштів.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 1 березня 2016 року ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 травня 2016 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 1 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 3 тис. доларів США, що еквівалентно 75 401 грн 10 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, вірно застосувавши положення ст. ст. 533, 570 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що оскільки сторони не уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, то отримані відповідачкою згідно із розпискою грошові кошти підлягають стягненню на користь позивача.

Колегія погоджується з таким висновком.

Із матеріалів справи вбачається, що 18 травня 2015 року сторонами складено та підписано розписку, відповідно до якої ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3 тис. доларів США як завдаток за приміщення по АДРЕСА_1, зобов'язалася повернути їх у повному обсязі до 2 липня 2015 року у випадку, якщо угода купівлі-продажу даного об'єкту не відбудеться до 1 липня 2015 року (а.с. 3).

Договір купівлі-продажу нерухомого майна не був укладений.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Апеляційний суд правильно зазначив, що спірна сума не може вважатися завдатком, оскільки вона була передана позивачем відповідачці в рахунок майбутніх платежів при укладенні договору купівлі-продажу приміщення, таким чином, указані грошові кошти є авансом та підлягають поверненню.

Суд стягнув кошти на користь позивача на підставі розписки.

Попередній договір купівлі-продажу майна, в порядку встановленому законом, сторонами не укладався.

За таких обставин, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову.

Доводи касаційної скаргивисновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до оцінки доказів, однак відповідно до ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик