Справа № 353/620/16-ц
Провадження № 2/353/349/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., ознайомившись з матеріалами за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 18139,47 грн.

Оскільки позовна заява не відповідала вимогам передбаченим ст. 119 ЦПК України, Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25.07.2016 р. наведену позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу пятиденний строк, з часу отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідно п.п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів, визначається сумою яка стягується.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовною вимогою майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати 551,20 грн. та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати 6890,0 грн.

Як вбачалось зі змісту позовних вимог позивачка звернулась до суду з позовною вимогою майнового характеру про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, однак у позовній заяві не вказала ціну позову щодо вимог майнового характеру та не надала документи, які підтверджують сплату судового збору.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Позивачі у справах про стягнення додаткових витрат на дитину у цьому переліку відсутні, а тому за цю вимогу мав бути сплачений судовий збір за ставками для вимог майнового характеру.

Відповідно до поштового повідомлення копію Ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25.07.2016 р. про усунення недоліків, яка була направлення за вказаною для листування адресою, була вручена уповноваженій особі за довіреністю 29.07.2016 року, про що свідчить підпис «Круць», проте жодних недоліків, зазначених в ухвалі суду, не було усунуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначенні ст.ст. 119 та 120 ЦПК України, не сплатить суму судового збору, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Враховуючи те, що станом на 12.09.2016 року позивачка не сплатила судовий збір та не усунула жодних з недоліків позовної заяви, вважаю, що вищевказані обставини позбавляють суд можливості постановити будь-яке рішення по справі, а тому позовну заяву про стягнення додаткових витрат на утримання дитини слід вважати не поданою та повернути позивачці.

Керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити ОСОБА_1, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду ІваноФранківської області протягом пяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги через Тлумацький районний суд та набирає законної сили в порядку встановленому ст. 223 ЦПК України.

Суддя У.Ю. Луковкіна