Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/113/16-ц
Провадження №: 2/332/227/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря Іванової Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: Колективна автостоянка «Буран» про визнання права власності на гараж за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: Колективна автостоянка «Буран» про визнання права власності на гараж за набувальною давністю, обґрунтовуючи вимоги наступним.

Позивач на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_2 з 28.10.2004 року є власником гаража №66 блок №4, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе.

З 28.10.2004 року та по теперішній час позивач є членом зазначеного гаражного кооперативу, добросовісно, відкрито та безперервно володіє вищезазначеним гаражем. У 2015 році ОСОБА_1 звернулась до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області з метою реєстрації права власності на гараж, але їй було відмовлено в оформленні права власності, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на гараж.

Крім того, позивач звернулась до Запорізької міської ради із заявою про визнання права власності на зазначений гараж, але ОСОБА_1 було відмовлено та для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Оскільки позивач відкрито володіє вищевказаним гаражем понад 11 років, тому звернулась до суду про визнання права власності на зазначене майно.

Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від представника Територіальної громади Запорізької міської ради ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Від представника Колективної автостоянки «Буран» - ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

На підставі свідоцтва про права особистої власності на гараж №99 від 01.12.1993 року ОСОБА_6 належить гараж №66 блок 4, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, що також підтверджується технічним паспортом на зазначене майно (а.с. 6-8).

Згідно витягу з розпорядження Заводської райадміністрації №1182 від 28.10.2004 року вищевказаний гараж, який раніше належав ОСОБА_6 переоформлений на ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідно до довідки голови правління колективної автостоянки «Буран» ОСОБА_1 є членом колективної автостоянки «Буран» та з 28.10.2004 року на неї зареєстрований спірний гараж, яким вона постійно користується (а.с. 10).

Як вбачається із державного акту на право постійного користування землею №396 колективній автостоянці «Буран» в районі Південного шосе була надана земля для постійного користування для будівництва боксових гаражів особистого автотранспорту (а.с. 36-39).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи та які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Так, позивач придбала зазначений гараж на підставі договору купівлі-продажу, який був укладений 28.10.2014 року між нею та ОСОБА_6 Тобто, з 28.10.2014 року та по теперішній час позивач відкрито та добросовісно володіє майном понад 11 років.

Відповідно до вимог ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державної реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Позивач зверталась до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, але їй було відмовлено, у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ, оскільки договір купівлі продажу був складений у простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що позов визнаний відповідачем, відсутні заперечення від третьої особи у справі, а також зважаючи на встановлення судом відкрите володіння позивачем зазначеним гаражем понад 11 років, що свідчить про фактичне набуття нею права власності на це майно (набувальна давність), суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 197, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 331, 344 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) право власності на гараж №66 блок №4, загальною площею 31,1 кв.м., що розташований на колективній автостоянці «Буран» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Ю.І. Ретинська