АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2027/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1452/16Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. Чічіль В. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

За участю секретаря: Шевченко І.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 23 березня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2 про скасування ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2010 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

23 березня 2016 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про скасування ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2010 року у справі №2н-1615/09 про тимчасове обмеження у праві виїзду з України терміном з 01 квітня 2010 року по 01 січня 2099 року. У вказаній заяві ОСОБА_2 прохала: скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2010 року про тимчасове обмеження у праві виїзду з України з 01 квітня 2010 року по 01 січня 2099 року.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 березня 2016 року заяву ОСОБА_2 про скасування ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2010 року у справі №2н-1615/09 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду з України повернуто із посиланням на норму п. 24-1 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, якою передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Із вказаною ухвалою не погодилась ОСОБА_2, та подала на неї апеляційну скаргу, в якій прохає ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 23.03.2016 року скасувати й матеріали справи повернути до суду першої інстанції для вирішення питання у новому складі суду.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно з нормою п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення інспектора ПС 1-ї категорії ВПС «Вільхуватка» прапорщика Українця О.В. 21 травня 2015 року ним прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянці України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1, виданий 14.09.2004 року Октябрським РВ ГМУ УМВС України в Полтавській області), у зв`язку із наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, що зазначену особу за ухвалою Октябрського районного суду Полтавської області від 15 березня 2010 року тимчасово обмежено у праві виїзду з України терміном з 01.04.2010 року по 01.01.2099 рік (а.с. 5).

Як вже зазначалось вище, ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 березня 2016 року заяву ОСОБА_2 про скасування ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2010 року у справі №2н-1615/09 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду з України повернуто заявнику із посиланням на норму п. 24-1 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, якою передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Також суд першої інстанції послався на те, що питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень і не може бути вирішено у обраний ОСОБА_2 спосіб - у судовому порядку.

Такий висновок суду першої інстанції не суперечить вимогам процесуального закону, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

У п.8 ст.19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу, відповідно до визначених законом завдань, покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Обов'язок щодо направлення завіреної належним чином копії ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань в Адміністрацію Державної прикордонної служби покладається на державного виконавця, що викладено також в листі Міністерства юстиції України № 25-32/507 від 06.06.2008 р. та спільному листі Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008р. № 25-32/463, № 25-5347.

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5, яка діє з 17.04.2012 року, у пункті 11.3 передбачає, що державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

У разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі частини першої пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю. (Аналіз судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - лист Верховного Суду України від 01.02.2013 року).

Таким чином, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця, оскільки законодавством встановлено чіткий механізм припинення вжитих судом заходів щодо тимчасового обмеження особи - боржника у праві на виїзд за межі України і такий не пов'язаний із зверненням особи до суду із заявою про зняття заходів обмеження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала про повернення ОСОБА_2 заяви постановлена без порушенням вимог процесуального права та не повинна бути скасована.

Керуючись ст.ст. 303 , 307 ч. 2 п. 1, 308, 312 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 23 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.А. Чічіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

Л. М. Хіль

З оригіналом згідно: В.А.Чічіль