АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1328/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Кімстачов О. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І., Ювшина В. І.
при секретаріГончар Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2016 року у справі за заявою ОСОБА_6, заінтересовані особи: Старобабанівська сільська рада Уманського району Черкаської області, ОСОБА_8, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а :

18 лютого 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме перебування в родинних стосунках померлих ОСОБА_9 та ОСОБА_10, як доньки та батька, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Посухівка, Уманського району, Черкаської області помер його рідний дід по лінії матері - ОСОБА_10.

ОСОБА_6 зазначає, що він є законним спадкоємцем майна своєї матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Тому відповідно в порядку трансмісії померлого діда, у встановленому законом шестимісячний термін вступив в спадщину та оформив право власності на майно належне матері. Але під час оформлення виявилося, що в свідоцтві про народження покійної матері відсутня інформація про прізвище батька. Вказане позбавляє заявника, як спадкоємця, реалізувати та користуватися своїми майновими правами.

Тому просить суд встановити юридичний факт, а саме: перебування в родинних стосунках померлих ОСОБА_9 та ОСОБА_10, як доньки та батька відповідно.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2016 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що із заяви ОСОБА_6 про встановлення родинних відносин вбачається спір про право заявника на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10, оскільки встановлений строк для прийняття спадщини закінчився і в свідоцтві про народження матері заявника ім'я батька дитини записане зі слів матері.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикцію щодо її розгляду.

Встановлено, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Суд вірно вказав в оскаржуваній ухвалі, що на час його смерті діяли і підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року, які відповідним чином регулювали коло спадкоємців за законом та порядок прийняття спадщини.

Про те, що мати заявника ОСОБА_9 - ОСОБА_9 прийняла спадщину після ОСОБА_10 дані відсутні.

Як зазначає заявник, його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На день її смерті діяли норми Цивільного кодексу України, 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року.

В заяві та апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 зазначає, що після смерті матері він оформив право власності на спадкове майно, але під час оформлення виявилося, що в свідоцтві про народження матері відсутня інформація про прізвище батька. Тут же він зазначає, що дана обставина позбавила його, як спадкоємця, можливості реалізувати та користуватися спадковими правами.

Тому дані про те, що ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті його матері також відсутні.

Тобто, в даному випадку з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Це вбачається також і з того, що Старобабанівська сільська рада Уманського району Черкаської області та ОСОБА_8 - син померлого ОСОБА_10, залучені до участі у справі, як заінтересовані особи, які також можуть претендувати на спадкове майно після смерті ОСОБА_10.

Слід зауважити, що ОСОБА_6 звернувся з заявою про встановлення родинних відносин між двома особами, які вже померли, тобто фактично в інтересах своєї померлої матері ОСОБА_9, в якої на день смерті ОСОБА_10 не було права на спадкування після смерті останнього, оскільки він у свідоцтві про народження не був записаний її батьком і його батьківство не було встановлено у передбаченому законом порядку за життя ОСОБА_9

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 234 і пунктом1 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами і доповненнями) роз'яснено, що в порядку окремого провадження можуть розглядатись справи про встановлення фактів за умови, що їх встановлення не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, роз'яснивши заявнику право подати позов на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах процесуального законодавства, носять суб'єктивний характер та не мають підстав, за наявності яких можливе скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. ч. 6 ст. 235, 303, 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_6, заінтересовані особи: Старобабанівська сільська рада Уманського району Черкаської області, ОСОБА_8, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :