Справа № 310/6984/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участі заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини. В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Донецьку, на тимчасово окупованій території, ОСОБА_2 народила дівчинку, що засвідчено медичним свідоцтвом про народження, виданим Центральною міською лікарнею №6 м. Донецьк. Заявник звернувся до відділу РАЦС м. Бердянська для реєстрації народження дитини і видачі йому свідоцтва про народження дитини українського зразка, але йому було відмовлено через те, що медичне свідоцтво про народження видано органом, який здійснює свою діяльність на непідконтрольній Україні території. Просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Донецьку, Україна, дитини жіночої статі, вказати данні про батьків: мати - ОСОБА_2, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько - ОСОБА_3, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Заяву підтримує, просить її задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, оскільки проживають на тимчасово окупованій території України. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник заінтересованої особи - Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно зі ст.ст. 234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Згідно ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження дитини.

Постановою Верховної ради України №254-УІІІ від 17.03.2015р. « Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і сіла Донецької та Луганської областей.

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 о 09 год. 25 хв. в КУ «Центральна міська лікарня №6 м. Донецька», яка знаходиться на тимчасово окупованій території, онука заявника ОСОБА_2 народила дівчинку вагою 2935 гр. На підтвердження чого заявник надав дублікат медичного свідоцтва № 1066 від 09.09.2016р.,обмінну карту пологового будинку, пологового відділення лікарні «Талон 1. Відомості жіночої консультації про вагітну, протокол УЗД від 27.04.2016р., епікриз після операції кесарева розтину 26.08.2016 року.

З копії паспорта ОСОБА_2 видно, що місце її проживання зареєстровано в АДРЕСА_1

ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який був зареєстрований Донецьким міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Донецькій області 30.03.2013 року, актовий запис №193, що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с.20).

При розгляді цієї справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації особистих немайнових прав заявника та дитини, суд оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі з урахуванням дублікату медичного свідоцтва про народження № 1066 від 09.09.2016 року, який виданий КУ «Центральна міська лікарня №6 м. Донецька», що знаходяться на тимчасово окупованій території України, приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявник знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,59,60,208-209,213-215,256-259, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт того, що громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Донецька, Україна, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, народила ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Донецьку, Україна, дитину жіночої статі. Батьком дитини є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець м. Донецька, громадянин України, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня його отримання.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

СуддяІ. П. Прінь