Виноградівський районний суд Закарпатської області
__________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/93/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26.02.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Бак М.Д.,

при секретарі судового засідання - Лемак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 червня 2007 року в сумі 10858,40 грн., а також витрати по оплаті судового збору.

В обгрунтування позову позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.06.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Кредитний договір, укладений з відповідачем є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України. Згідно Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

За умовами даного кредитного договору, зокрема, згідно Умов та правил надання банківських послуг, він, позивач, отримав право зміни (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент.

Ним, позивачем, нараховувалися відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується "Правилами користування платіжною карткою". Положеннями Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід"ємних частин договору. Зокрема, можливість зміни розміру відсоткової ставки за кредитом за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в Умовах та правилах надання банківських послуг.

Він, позивач, виконав свої зобов"язання за договором у повному обсязі, що виявилося у наданні відповідачеві кредиту у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти на виконання умов договору, чим у порушення умов кредитного договору, а також вимог законодавства не виконав зобов"язання за кредитним договором. В результаті цього станом на 30.11.2015 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 10858,40 грн., з яких 7517,96 грн. - заборгованість за кредитом; 2485,28 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 505,16 грн. - штраф (процентна складова).

За таких обставин, а також враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов"язання за договором, він, позивач, з метою захисту своїх законних прав вимушений звернутися до суду.

Представник позивача, якого про час та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому порядку, в судове засідання не з"явився. Разом з позовною заявою позивачем подано до суду клопотання від 12.01.2016 про розгляд справи у відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 20).

Відповідач, будучи в порядку ст.74 ЦПК України повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, своєчасно, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 25, 27), в судове засідання повторно не з"явився, причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань не надходило, а відтак на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи та ухвалення рішення за відсутності відповідача у заочному порядку, позивач у клопотанні від 12.01.2016 року не заперечив проти такого розгляду справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У ч. 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

До предмету доказування у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором входять факт укладення договору у встановленому порядку, виконання сторонами своїх зобов"язань за кредитним договором, зокрема, надання кредитних коштів позивачем та виконання відповідачем взятих на себе зобов"язань щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів та інших платежів згідно договору тощо.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 11.06.2007 року з відповідачем було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті позивача, складає договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України.

На підтвердження факту укладення кредитного договору та його умов позивачем додано до позовної заяви копію заяви (а.с. 7), у якій викладено персональні дані та інші відомості про ОСОБА_1, внизу аркуша вказано про те, що "Ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, прошу відкрити рахунок і надати перераховані нижче послуги".

На звороті заяви є розділ "Виявляю бажання оформити на своє ім"я кредитку" та проставлено відмітки у клітинках "Кредитка "Універсальна", "55 днів пільгового періоду", бажаний кредитний ліміт 1000.00, вибір валюти - UAH. В подальшому є надрукований текст, а також проставлено дату - 31.10.07 та підпис клієнта, кредитну картку та ПІН отримав - 31.10.07, Розділ 5. Банківські послуги та Відмітки банку - закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк".

У згаданому вище надрукованому тексті відсутній виклад того, на що позивачем вказано у позовній заяві, зокрема, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті позивача, складає договір. У заяві вказано про те, що клієнт ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження.

Також до позовної заяви додано копію Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 8-13) та розрахунок заборгованості за договором № б/н від 11.06.2007 року (а.с. 4-6).

Виходячи з викладеного вище, суд прийшов до висновку, що позивачем не надано суду докази, які б підтверджували те, що між сторонами виникли кредитні правовідносини та докази того, у якому розмірі та на яких умовах відповідачеві надавався кредит, відповідно якими були обов"язки відповідача.

Досліджена заява, на яку позивач зсилається як на складову укладеного між сторонами договору, не є належним доказом, оскільки не містить інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення даної справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення, зокрема, не підтверджує обставини, на які покликається позивач в обгрунтування позовних вимог, зокрема, щодо укладення та умов кредитного договору з відповідачем.

Так, позивач вказує про укладення з відповідачем договору 11.06.2007 року, заява датована 31.10.2007 року. У позовній заяві позивач зазначає про отримання відповідачем кредиту у розмірі 21600,00 грн., проте згідно заяви бажаний кредитний ліміт 1000.00 грн. У розрахунку заборгованості у графі "Сальдо поточної заборгованості за кредитом" сума 21600,00 грн. не відображена у період із 11.06.2007 року до 30.11.2015 року. У заяві відсутній запис про згоду відповідача на те, що заява разом з іншими документами, складає між ним та банком договір.

З огляду на викладене вище, оцінивши докази у справі в їх сукупності за правилами ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до переконання, що укладення між сторонами кредитного договору, з приводу виконання якого виник спір, не підтверджено доказами, а тому позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 158, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

у позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Відповідачем може бути подано до Виноградівського районного суду заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_2