РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9486/15-ц

пр. № 2/759/316/16

24 лютого 2016 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Лук"яненко Л.М.

при секретарі Скляренко В.В. , Коваленко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києва

цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності ,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом з урахуванням уточнених позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності , посилаючись на ті обставини, що перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 з 19.10.2007 по 17.03.2015 рік . Від цього шлюбу у них є спільна дитина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

07.03.2013 під час перебування у шлюбі ними було придбано автомобіль Hundai Tucson 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3 , проте за кошти, які подарувала їй мати ОСОБА_5 , так як 27.02.2013 року мати продала свою квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.02.2013 року . На той час у них з чоловіком не було заробітку, який надав би нам можливість придбати транспортний засіб. Крім того, у нас були чималі витрати на дитину, на ремонт у квартирі та придбання меблів. Про те після відкриття провадження по справі дізналась , що згідно із інформацією, отриманою від УДАІ ГУМВС України у м. Києві, автомобіль Hundai Tucson 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3 (далі - автомобіль), що є предметом спору, був перереєстрований на підставі довідки-рахунку № ААЕ290509 від 21.07.2015 року на ОСОБА_3.

Автомобіль був проданий після відкриття провадження у справі та без відома ОСОБА_1, чим безумовно порушені її права,

Також за період шлюбу за рахунок спільних сімейних грошових коштів вони з відповідачем придбали наступне майно: 24.06.2009 під час перебування у шлюбі нами також було придбано однокімнатну квартиру № АДРЕСА_1 .Між нею та відповідачем не було укладено жодного договору відчуження на користь відповідача частки у праві спільної сумісної подружжя так само, як і шлюбного договору, у якому визначався би правовий майна.

Виходячи із зазначеного вище, вважає , що має право на володіння та користування квартирою, і також розпорядження нею за згодою відповідача. Проте ОСОБА_2 змінив замки та не пускає її з дитиною у квартиру. Позбавлена права і користуватися своєю власністю , тому просить визнати за нею - ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль Hundai Tucson 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3 ; витребувати автомобіль Hundai Tucson 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3 із чужого незаконного володіння ; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? квартири АДРЕСА_1, в порядку поділу спільного майна подружжя ; визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на телевізор фірми «Philips» (діагональ 40), акустичну систему фірми «Sony», комбайн фірми «Philips», блендер фірми «Gorenje», холодильник «Hotpoint-Ariston», пральну машина фірми «Electrolux» та комод фірми «Мегх» в порядку поділу спільного майна подружжя ; вселити її- ОСОБА_1 із дочкою ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1 ; зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_4 квартирою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю .

Відповідач ОСОБА_2 та його представник з позовом не згодні , посилаючись на ті обставини , що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 17 березня 2015 року шлюб між сторонами розірвано . Ще до знайомства з позивачем відповідач 09 жовтня 2006 року уклав з ЗАТ « Національна будівельна компанія « договір № НБ -0192 « Про участь у будівництві об*єкту нерухомості ( квартири ) « та відповідачем оплачено об*єкт нерухомості до укладання шлюбу . Замки в квартирі не змінював , перешкод в користуванні не здійснює . Крім того , автомобіль , який був дійсно придбаний в період шлюбу був придбаний за кошти надані відповідачу в борг громадянином США та його матір*ю , а тому спірна квартира та автомобіль є приватною власністю відповідача . Що стосується вимог про визнання права власності на побутову техніку , то стороною не надано доказів як її придбання , так і її наявності .

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з*явилась , про день слухання справи повідомлена належним чином , просить слухати справу у її відсутність , надала суду письмову заяву згідно якої позов не визнає , пояснила , що дійсно купила спірний автомобіль у ОСОБА_2 - колишнього чоловіка за 8 000 дол.США , гроші за автомобіль передали громадянину США для погашення боргу .

Вивчивши письмові докази по справі, допитавши свідків, вислухавши учасників процесу суд вважає встановленими слідуючі обставини справи .

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2007 року . Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано .

09.10.2006 року ОСОБА_2 уклав з ЗАТ « Національною будівельною компанією « договір № НБ -0192 « Про участь у будівництві об*єкту нерухомості ( квартири ) « . Відповідно до п.2.1. цього Договору , підприємство зобов*язується збудувати , ввести в експлуатацію та передати у власність об*єкт нерухомості , вказаний в п.2.3 цього договору , Інвестору . Інвестор зобов*язується придбати у власність Лот Облігацій , емітованих Підприємством , у визначенні інформацією і цим договором терміни , пред*явити Лот до погашення та прийняття об*єкту нерухомості ( квартиру ) на визначених Договором умовах . 09 жовтня 2006 року між ТОВ « Деннік « та відповідачем був укладений договір комісії № КО - 95 , відповідно до якого ТОВ « Деннік « зобов*язується надавати послуги з купівлі від свого імені та за рахунок ОСОБА_2 цінних паперів , а саме « Облігацій « , а ОСОБА_2 в свою чергу прийняти та оплатити Облігації в кількості 817 штук відповідно до розрахунку придбання Лоту облігацій . Відповідно до довідки про кількість закріплених за Інвестором вимірних одиниць в закріпленому об*кту нерухомості згідно Договору про участь у будівництві об*єкту нерухомості ( квартири ) № НБ -0192 від 09 жовтня 2006 року від 29 січня 2007 року відповідачем оплачено 817 облігацій . Ці обставини також підтверджуються копіями квитанцій від 12.10.2006 року , від 16.10.2006 року , 07.12.2006 року, меморіальним ордером № 1612003 від 29.01.2007 року та виписками про залишення на рахунку в цінних паперах № 100091 від 17.10.2006 року , 14.12.2006 року та 06.02.2007 року .

Суд критично відноситься до показів ОСОБА_1 про те , що вона разом з відповідачем надавала кошти для інвестування будівництва спірної квартири . З наданих належних та допустимих доказів , спірна квартира була проінвестована відповідачем до укладення шлюбу , про те свідоцтво про право на власність ним було отримано , коли сторони перебували у шлюбі . Твердження позивача та представника про кошти , які були доплачені до вартості проінвестованого житла не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні , оскільки твердження позивача , що відсутні докази про оплату , так як вони залишились у відповідача суд не приймає до уваги , так як у відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на як вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі . Та згідно ст. 131 ЦПК України сторона зобов*язана подати свої докази суду .у відповідності до ст. 137 ЦПК України у випадках , коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі , є складнощі , суд за їх клопотанням зобов*язаний витребувати такі докази . У заяві про витребування доказів має бути зазначено , який доказ вимагається , підстави , за яких особа вважає , що доказ знаходиться в іншої особи , обставини , які може підтвердити цей доказ . Про те ні позивач , ні її представник не звертались до суду з заявою про витребування доказів . Суд за своєю ініціативою позбавлений права самостійно витребувати докази . На підставі доказів , які наявні в матеріалах справи ( а.с .58- 71 ) , достатньо вважати , що квартира за адресою була проінвестована відповідачем до шлюбу за особисті кошти , є його особистою власністю та не підлягає поділу , а тому твердження позивача щодо фінансування будівництва квартири коштами їх сім*ї є неправдивими та надуманими. Доказів витрачених сімейних коштів на будівництво квартири у позивача відсутні , а отже і вимоги в частині визнання право власності на ? частини квартири, вселення не підлягають задоволенню . Згідно ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє , користується , розпоряджається своїм майном . У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним .

Що стосується вимог про визнання права власності на побутову техніку на телевізор фірми «Philips» (діагональ 40), акустичну систему фірми «Sony», комбайн фірми «Philips», блендер фірми «Gorenje», холодильник «Hotpoint-Ariston», пральну машина фірми «Electrolux» та комод фірми «Мегх» , то суд дослідивши всі докази в сукупності вважає , вважає , що ці вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні відповідач визнав , що ним разом з позивачем було придбано комбайн фірми «Philips» ; блендер фірми «Gorenje», та комод фірми «Мегх», іншого майна , яке було заявлено в позові відсутнє , про те , існує ще майно , яке позивач забрала з квартири , а саме комп*ютер та в наявності є шафа- купе на яку позивач не просила визнати право власності , а тому з врахуванням вищенаведеного , суд вважає визнати за ОСОБА_1 право власності на : комбайн фірми «Philips» ; блендер фірми «Gorenje», та комод фірми «Мегх» в іншій частині вимог - відмовити виходячи з наступного сторона не довели про правомірність заявлених вимог, у суду немає жодних доказів для задоволення вимог в повному обсязі .

У відповідності з ч,4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вимоги позивача про те , що в період шлюбу саме за кошти її матері ОСОБА_5 07.03.2013 під час перебування у шлюбі ними було придбано автомобіль Hundai Tucson 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3 , проте за кошти, які подарувала їй мати ОСОБА_5 , так як 27.02.2013 року мати продала свою квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.02.2013 року . У них з чоловіком не було коштів в цей період , який надав би нам можливість придбати транспортний засіб. Після відкриття провадження по справі вияснилось , що згідно із інформацією, отриманою від УДАІ ГУМВС України у м. Києві, автомобіль Hundai Tucson 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3 (далі - автомобіль), що є предметом спору, був перереєстрований на підставі довідки-рахунку № ААЕ290509 від 21.07.2015 року на ОСОБА_3- колишню дружину відповідача .

Автомобіль був проданий після відкриття провадження у справі та без відома ОСОБА_1, чим безумовно порушені права позивача , суд частково погоджується з вимогами позивача , та вважає автомобіль являється спільною власністю подружжя , про те критично відноситься до пояснень позивача , що саме за кошти подаровані їй матір*ю був придбаний автомобіль , оскільки дане твердження суперечить матеріалам справи , а саме відсутній договір дарування коштів , крім того в Деснянському районному суді м.Києва слухалась справа а позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 3-я особа ПАТ КБ « ПриватБанк « про поділ майна подружжя і згідно з рішенням Деснянського районного суду м.Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ? грошової компенсації вкладів у розмірі 7 625 дол.США , та по данній справі ОСОБА_1 пояснювала , що кошти , які внесені на депозитивний рахунок є її особистою власністю, подарованою матір*ю ОСОБА_5. , які остання отримала від продажу квартири , що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 27.02.2013 року .Під час слухання справи у Деснянському районному суді м.Києва була допитана мати ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , яка пояснила , що подарувала частину грошей від продажу квартири ОСОБА_1 , які донька внесла на депозитні рахунки . Даний свідок також була допитана в судовому засіданні в даному процесі та пояснила , що подарувала кошти доньці від продажу квартири 27.02.2013 року для купівлі автомобіля . Суд критично відноситься до показів даного свідка , його пояснення нелогічні , непослідовні та суперечать пояснення даними в Деснянському суді м.Києва . Дане рішення залишено в силі Апеляційним судом м.Києва від 10.02.2016 року , про що підтвердили як сторона позивача так і сторона відповідача . У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили не доказується при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи , щодо яких встановлені ці обставини .

Суд також критично відноситься до показів відповідача , що спірний автомобіль є його особистою власністю , тому що був придбаний за кошти , які він отримував від своїх родичів зі США саме на купівлю даного автомобіля , та гроші йому потрібно повернути , оскільки відсутній договір позики , розписка , а відповідності зі ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу ).

У відповідності з ч.І ст.65 Сімейного кодексу України (право подружжя на розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя) дружина, чоловік розпоряджаються майном, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Тому суд вважає , що позовні вимоги з приводу спірного автомобіля підлягають частковому задоволенню а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля Hundai Tucson 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3 .

У відповідності до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язки , попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом . Суд не може при постановленні рішення ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до ст. 57 ЦК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін , та інших обставин , які мають значення для вирішення справи. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб , розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя « в пункті 23,24 йде мова, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з*ясувати джерело та час його придбання . Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату речі, що належала особі , а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов*язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувались за рахунок коштів , що були особистою власністю кожного з них.

У відповідності до ст.65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном , що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою .

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу .

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

У відповідності до ст.368 ч.3 ЦК України, майно ,набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю , якщо інше не встановлено договором або законом.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд важає що позов підлягає частковому задоволенню .

У відповідності до ст. 88 ЦПК України , якщо позов задоволено частково , судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог . Стягнути з відповідача на користь позивача 1 827 грн.

Керуючись ст.ст. 57,60,63,65,68,69,70,71 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб , розірвання шлюбу , визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя « ст.ст. 57-60,154,209,212,213,215,218,223 ЦПК України,- суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля Hundai Tucson 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3 .

Витребувати автомобіль Hundai Tucson 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3 із чужого незаконного володіння .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на : комбайн фірми «Philips» ; блендер фірми «Gorenje», та комод фірми «Мегх».

В іншій частині позову - відмовити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 827 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів .

Суддя :