У х в а л а

іменем україни

08 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» про витребування земельної ділянки із незаконного користування, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 11 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 02 січня 2011 року між нею та Приватним сільськогосподарським підприємством «Надія», яке в подальшому внаслідок злиття реорганізовано в Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» (далі - ТОВ «Агрофірма «Аршиця»), було укладено договір оренди землі, предметом якого є земельні ділянки, що належать їй на підставі державних актів на право приватної власності на землю, площею 2,75 га кожна, терміном на 5 років.

Зазначала, що 10 липня 2015 року між сторонами укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди землі, відповідно до умов якої земельну ділянку сільськогосподарського товарного виробництва площею 2,75 га, кадастровий номер НОМЕР_1, нею було передано в оренду до 2027 року, тоді як земельна ділянка площею 2, 75 га, кадастровий номер НОМЕР_2, орендарем використовувалась відповідно до договору оренди землі від 02 січня 2011 року.

У січні 2016 року вона звернулась до ТОВ «Агрофірма «Аршиця» про повернення земельної ділянки площею 2,75 га, кадастровий номер НОМЕР_2, у зв'язку з закінченням строку договору оренди, проте відповідач відмовив їй у поверненні земельної ділянки, мотивуючи це тим, що термін дії договору оренди закінчується 25 червня 2017 року, тобто через п'ять років з моменту державної реєстрації договору оренди землі, яка була здійснена 25 червня 2012 року.

Посилаючись на наведене, просила суд витребувати у ТОВ «Агрофірма «Аршиця» із незаконного користування земельну ділянку розміром 2, 75 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована в адміністративних межах Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, та передати їй вказану земельну ділянку у встановленому законом порядку.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2016 року, залишеним без зімну ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 11 липня 2016 року, позов задоволено.

Витребувано у ТОВ «Агрофірма «Аршиця» із незаконного користування земельну ділянку, що належать ОСОБА_4 на праві приватної власності, розміром 2,75 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована в адміністративних межах Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, та передано її ОСОБА_4 у встановленому законом порядку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Агрофірма «Аршиця» просить скасуватиоскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що сторони узгодили свої права і обов'язки в момент підписання договору оренди землі - 02 січня 2011 року, строк дії договору розпочався саме з цієї дати, при цьому момент його державної реєстрації не впливає на момент, з якого договір починає діяти.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 06 березня 2013 року у справі № 6-5ц13 та від 19 лютого 2014 року у справі № 6-162ц13.

З огляду на вказані обставини, суди попередніх інстанції дійшли правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

І.М. Фаловська