У х в а л а

іменем україни

07 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Еверест-ХХІ» про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що 05 грудня 2013 року між підрядником Приватним підприємством «Еверест-ХХІ» (далі - ПП «Еверест-ХХІ»), та замовником Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр-Трейд» (далі - ТОВ «Укр-Трейд») було укладено договір підряду на виконання робіт та додаток № 3 до вказаного договору.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору підрядник зобов'язується за завданням замовника виготовити, доставити та встановити рекламні засоби, згідно зі специфікацією, а замовник зобов'язується прийняти виконані підрядником роботи і оплатити їх.

В додатку № 3 до договору були перелічені рекламні засоби та їх елементи, які є предметом договору та вартість яких складає 170 000 грн, яку замовник сплатив підряднику за рекламні засоби та роботу.

12 березня 2014 року ТОВ «Укр-Трейд» перерахувало ПП «Еверест-ХХІ» 23 446 грн 50 коп. в рахунок сплати виготовлення та монтаж підсистеми з профтруби, табличку системи, однак ПП «Еверест-ХХІ» вказані підрядні роботи не виконало, що підтверджується відсутністю підписаного ТОВ «Укр-Трейд» акту здачі-приймання.

Крім того, 02 березня 2015 року сторони в додатковій угоді зазначили, що під час використання рекламних засобів, виникають збої в їх функціонуванні, що свідчить про неякісне виконання підрядником робіт.

13 березня 2015 року за даним фактом було складено акт, яким встановлено неналежне функціонування блока живлення рекламних засобів, а також факт не виготовлення та не встановлення підрядником триста п'ятдесяти двох світлодіодів вартістю 22 880 грн, блоків живлення вартістю 31 500 грн, 2 кв. м банерної тканини вартістю 750 грн, 10 кв. м алюмінієвих композитних панелей вартістю 7 250 грн.

Тобто, підрядник порушив умови договору, неякісно виконав роботи та завдав матеріальної шкоди замовнику у зв'язку з чим, за умовами договору, зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 34 000 грн та повернути замовнику сплачену ним вартість вищевказаних не встановлених елементів рекламних засобів на загальну суму 62 380грн.

Позивач зазначав, що 21 квітня 2015 року між ним та ТОВ «Укр-Трейд» було укладено договір про відступлення права вимоги у зв'язку з чим у нього виникло право вимоги стягнення вищевказаних коштів з ПП «Еверест-ХХІ» на свою користь.

Враховуючи наведене, просив стягнути з ПП «Еверест-ХХІ» на свою користь штраф у розмірі 34 000 грн, 23 446 грн 50 коп. сплачених грошових коштів на виконання умов вищевказаного договору та 62 380 грн у рахунок вартості невстановлених елементів рекламних засобів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували відсутність обладнання, вартість якого позивач просить стягнути, а також факт неякісного виконання робіт відповідача за договором.

При цьому судами правильно зазначено, що на виконання умов зазначеного договору підряду ПП «Еверест-ХХІ» встановило обладнання ще у 2013 року та замовник користувався ним до 02 березня 2015 року, а отже відбулось фактичне виконання умов договору за відсутності претензій жодної зі сторін.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук