Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у.№ 310/1019/16 Головуючий у 1-й інстанції: Ревуцький С.І.
Провадження № 22ц/778/3579 /16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 6.12.2003р. помер ОСОБА_6 Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира була заповідана позивачу згідно заповіту від 22.10.2002 р. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Спадкоємцем першої черги за законом є дружина спадкодавця - ОСОБА_4, яка також звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та із заявою про відмову від обовязкової частки спадкового майна за заповітом. 16.07.2014 р. відповідачу було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину вказаної квартири, як на майно подружжя, набуте в шлюбі. В той же час в 2015 році позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на іншу 1/2 частину вказаної квартири у звязку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу, який знаходиться у відповідача і надавати його позивачу вона відмовляється. Тому позивач звернулась до суду та в своєму позові просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири № 115 по вул. Європейській (Кірова) 62 в м. Бердянську Запорізької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 16.12.2003р.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку квартири № 115 по вул. Європейській (Кірова) 62 в м. Бердянську Запорізької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 16.12.2003р.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, під час ухвалення рішення суд у числі інших вирішує також питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку судом першої інстанції ці вимоги закону виконано у повному обсязі.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з захисту законного права позивача на спадкування за заповітом, в оформленні якого виникли труднощі в позасудовому порядку.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім того ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. А згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Встановлено, що 16.12.2003 року помер ОСОБА_6, яким заповідано належну йому квартиру, розташовану за адресою: м. Бердянськ, вул. Кірова (Европейська) 62, кв. 115 позивачу ОСОБА_5 (а.с. 11-13, 16).

Встановлено, що право власності на ? частину спадкової квартири набула відповідач ОСОБА_7»янова Є.П., як дружина померлого, в якості майна подружжя набуте за час шлюбу у спільну сумісну власність. Від обов»язкової долі на спадщину після померлого чоловіка на заповідальне спадкове майно відмовилася в передбачений законом строк і спосіб. Позивач заяву про прийняття спадщини за заповітом подала до нотаріальної контори в передбачений законом строк. Зазначене підтверджується наданою суду завіреною копією спадкової справи.

У січні 2015р. позивач звернулася до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право спадкування належної їй ? частки спадкового майна за заповітом.

Оскільки заявником не надано правовстановлюючого документа про право власності за спадкодавцем на спадщину, у видачі свідоцтва було відмовлено (а.с. 10).

У лютому 2016 року позивач звертається до суду з цим позовом і просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частину квартири за адресою: м. Бердянськ, вул. Кірова (Европейська), 62 кв. 115.

Згідно до п/п 4.12. пункту 4 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 №296/5 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

А в силу п /п 4.15. пункту 4 Глави 10 указаного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 слідує, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки правовстановлюючі документи на спадкову квартиру у позивача відсутні, остання обґрунтовано звернулася до суду з цим позовом.

Позивач зазначив, що не заперечувалось у судовому засіданні і відповідачкою, правовстановлюючий документ на спірну квартиру на імя спадкодавця перебуває у відповідачки, яка відмовляється його видавати позивачу для оформлення спадщини.

Доводи апеляції про те, що права позивача відповідачем не порушені, оскільки позивач не зверталася до відповідача для одержання правовстановлюючого документу на спірну квартиру, а також не зверталася до нотаріальної контори про витребування цих документів, а тому немає спору, є безпідставними, оскільки позивач на власний розсуд вибирає спосіб захисту свого права, і вибраний ним спосіб захисту передбачений законом.

Доводи апеляції про безпідставність застосування ст. 392 ЦК України, не знайшли свого підтвердження, оскільки з рішення суду не вбачається, що право власності визнано за позивачем за цією статтею.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність вимог позивача про визнання за ним права власності на спірну квартиру.

З урахуванням викладеного, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судом першої інстанції постановлене на повно зясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: