Ухвала

іменем україни

27 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.,Закропивного О.В., Луспеника Д.Д.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: публічне акціонерне товариство "БМ Банк", Управління комунальної власності Львівської міської ради, про визнання недійсним наказу, скасування свідоцтва та запису у Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "БМ Банк" на рішення Франківського районного суду м. Львова від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 31 травня 1991 року вона разом із дочкою - ОСОБА_5 спільно проживали та були зареєстровані у АДРЕСА_2. У лютому 2015 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_5 є єдиним власником спірної квартири, яка була набута нею в порядку приватизації, незважаючи на те, що вони разом вели спільне господарство, проживали у квартирі, оплачували комунальні послуги та вели поточний догляд за станом житлового приміщення.

ОСОБА_4 вказувала на те, що ОСОБА_5 порушено її право на приватизацію частини вказаної квартири, а тому просила суд задовольнити її позов та визнати недійсним наказ управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 1666-Ж-Ф від 28 серпня 2008 року, скасувати свідоцтво та реєстрацію права власності № НОМЕР_1 від 28 серпня 2008 року, видане згідно наказу № 1666-Ж-Ф та скасувати відповідний запис у Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 24509723, згідно із яким квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним наказ управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 1666-Ж-Ф від 28 серпня 2008 року.

Скасовано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 28 серпня 2008 року.

Скасовано запис у Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 24509723, за яким квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ "БМ Банк", посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить указані судові рішення скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Франківського районного суду м. Львова від 09 липня 2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року залишене без змін, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Установивши, що на час приватизації спірної квартири позивач хоч і була знята з реєстраційного обліку, однак проживала та користувалась вказаною квартирою, суди, належним чином оцінивши подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Такі висновки судів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 30 січня 2013 року в справі № 6-125цс12, яка є обов'язковою для всіх судів

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "БМ Банк" відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
О.В. Закропивний
Д.Д. Луспеник