Справа № 0308/8207/12
Провадження № 6/161/143/16
У Х В А Л А

23 лютого 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції звернувся в суд з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 право виїзду за межі України, мотивуючи подання тим, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 48403993 згідно виконавчого листа №0308/8207/2012, виданого 30.10.2012р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - Мілени, 09.09.2009року народження, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2012року. Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження 11.08.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку. Зроблено запит до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України про джерела отримання доходів та про отримання пенсії. Згідно результатів обробки запитів до Державної податкової служби та до Пенсійного фонду України боржник офіційно не працевлаштований, пенсії не отримує. Відкриті рахунки у банках та інших фінансових установах відсутні. З метою встановлення майнового стану боржника, державним виконавцем направлено запити до Луцького ВРЕР УДАІ, Головного Управління Держземагентства у Волинській області. Згідно відповідей, які надійшли до Другого відділу ДВС Луцького МУЮ встановлено, що боржник рухомим та нерухомим майном на праві приватної власності не володіє; на обліку у Луцькому міському центрі зайнятості як особа, яка шукає роботу, не перебуває. У обласному військкоматі на обліку не перебуває. В подальшому на неодноразові виклики боржник не зявлявся та на вимогу державного виконавця погасити заборгованість по аліментах не реагував. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження. У звязку з наведеним, у ОСОБА_1 утворилась заборгованість по аліментах, що відповідно до розрахунків, який складено державним виконавцем станом на 01.02.2016 року становить 31969,33 грн. При цьому, згідно відповіді Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 неодноразово перетинає кордон України.

Посилаючись на наведене, заявник просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1, 06.05.1984р.н., РНОКПП НОМЕР_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань перед стягувачем.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязання за рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Необхідність у тимчасовому обмеженні у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника, як заходу забезпечення виконання виконавчого документа випливає з наступних основних причин: боржник не виконав зобов'язання ( майнове або немайнове ) згідно виконавчого документа; боржник не вчинив жодних дій щодо погашення заборгованості у наданий йому строк; виконавче провадження знаходиться на стадії примусового виконання; боржник не з'являється до державного виконавця на виклики, ігнорує їх; згідно відповіді УГІРФО УМВС у Волинській області боржнику видано закордонний паспорт; виїзд боржника за кордон унеможливить виконання рішення суду; виїзд за кордон свідчить про наявність у боржника вільних коштів; невиконанням судових рішень та рішень інших органів боржник порушує права стягувача; невиконання законних вимог виконавця свідчить про перешкоджання виконанню рішень.

Як слідує із змісту ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань, або розірвання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження згідно виконавчого листа №0308/8207/2012, виданого 30.10.2012р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - Мілени, 09.09.2009року народження, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2012року.

У відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження 11.08.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48403993, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку.

Постанови про відкриття виконавчого провадження направлені боржнику для відому та виконання. Боржнику надано строк для самостійного виконання виконавчого документу. У наданий Законом строк для самостійного виконання боржник виконавчий документ належним чином не виконав. Жодних підтверджуючих документів, що унеможливлюють виконання рішення суду боржник не надав, хоча згідно чинного законодавства був зобов'язаний це зробити.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження, боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішень; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі, про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтись за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою примусового виконання рішення суду та перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем направлено запити до Державної податкової служби України , до Пенсійного фонду України про джерела отримання доходів та про отримання пенсії. Згідно результатів обробки вказаних запитів , боржник офіційно не працевлаштований, пенсії не отримує. Відкриті рахунки у банках та інших фінансових установах відсутні.

Згідно ст. 377-1. ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Разом з тим, статтею 313 частиною 4 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно Закону України « Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України », Постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України » у виїзді за кордон України громадянину України може бути тимчасово відмовлено, зокрема у випадку, якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання.

Таким чином, законом передбачено обмеження у здійсненні права на пересування. Таке обмеження виникає за наступних юридичних умов: щодо боржника видано виконавчий документ майнового або негайного характеру; державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження щодо боржника; виконавчий документ у строк для самостійного виконання не виконано; державний виконавець подав до суду подання про обмеження виїзду боржника за межі України; подання погоджене начальником відділу державної виконавчої служби; військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби надається право, в т. ч. не пропускати через державний кордон України осіб, яким Державною прикордонною України за порушення законодавства з суду та правоохоронних органів не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

З відповіді Державної прикордонної служби України вбачається, що боржник ОСОБА_1 неодноразово перетинає кордон України.

При цьому, останнім не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження, згідно якого у ОСОБА_1 наявна заборгованість по аліментах, що відповідно до розрахунків, який складено державним виконавцем, станом на 01.02.2016 року, становить 31969,33 грн.

Враховуючи наведене, наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобов'язань, суд приходить до висновку про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 14, 217, 377-1 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. 11. п. 18. Закону України «Про виконавче провадження» , ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», Закону України « Про державну прикордонну службу», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», суд, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця задовольнити.

Тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1, 06.05.1984р.н., РНОКПП НОМЕР_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань перед стягувачем.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта