АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2069/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до релігійної громади Вознесіння Господа Нашого ОСОБА_7 Української Автокефальної Православної Церкви Харківсько-Полтавської Єпархії про визнання членом релігійної громади,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним позовом, яким, після подальших уточнень, просив визнати його відповідно до книги членства Парафії, оформленої настоятелем релігійної громади Вознесіння Господа Нашого ОСОБА_7 Української Автокефальної Православної Церкви ОСОБА_8 в період з 05.08.2007 по 04.11.2007 членом даної релігійної громади, яка знаходиться за адресою м. Канів, вул. Пилипенка, 1 та входить до складу Харківсько Полтавської єпархії Української Автокефальної Павославної Церкви (оновленої).

В обґрунтування заявлених вимог указав на те, що згідно Указу №15 від 08.04.2007 архієпископом Харківським і Полтавським УАПЦ ОСОБА_9 в м. Каневі (мікрорайон Костянець) настоятелем релігійної громади парафії призначено ОСОБА_8 В період з 05.08.2007 по 04.11.2007 було оформлено книгу членства Парафії, до якої відповідно до п.4.1. Статуту Парафії за реєстраційним порядковим номером 150 від 14.10.2007 (дата прийняття в членство) значиться прізвище, імя та по батькові позивача. Даний факт у відповідних графах книги засвідченого його особистим підписом. В даній книзі настоятелем Парафії ОСОБА_8 в записі адреси проживання позивача записано «вул. 70-річчя Жовтня 15/2», тобто помилково пропущено слово «Великого», а слід було правильно написати адресу його проживання за даними паспорта серії НС №379071, виданого Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області 10.02.1998, «вул. 70-річчя Великого Жовтня».

Протягом останніх двох років, починаючи з 02.06.2013, тобто з дня заволодіння настоятелем РГ ВГНІХ - священиком Харківсько-Полтавської єпархії УАПЦ (оновленої) ОСОБА_10 будівлею Церкви, якого призначено на дану посаду цією ж єпархією Указом №5 від 15.01.2008, даний настоятель-керівник релігійної громади стверджує, що він, як і всі інші члени Парафії за даною ОСОБА_11, не являюсь членом даної Парафії. Таке його безпідставне ствердження обмежує його та й інших членів Парафії права, свободи та інтереси в діяльності релігійної громади (Парафії), тобто в реалізації своїх прав, передбачених пунктом 4 Статуту релігійної громади.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2016 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги історію діяльності релігійної громади із дня утворення і до нині у якій досліджуються причини не взяття позивача в члени релігійної громади (внаслідок його боротьби із протиправною та злочинною діяльністю осіб, які фінансували будівництво церкви, та незаконного настоятеля церкви ОСОБА_10, рейдерським захопленням будівлі церкви, розколом релігійної громади Парафії); суд не врахував приховування відповідачем ОСОБА_11 Членства в Парафії; рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.12.2008, яким скасовано рішення зборів релігійної громади про перехід до іншої єпархії, фактично встановлено членство позивача у попередній єпархії, яка входить до складу ХПЄ УАПЦ (о); докази, на які послався суд, не підтверджують того факту, що позивач є членом іншої Парафії; не визнавати членом релігійної громади можуть лише збори членів громади або суд; позивач не може брати участь у релігійній діяльності Парафії за керівництва ОСОБА_10, так як така діяльність є хибною; суд протиправно відхилив клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи довідки Черкаської і Кіровоградської єпархії УАПЦ від 12.07.2016 про те, що релігійна громада Вознесіння Господа Нашого ОСОБА_7 Христа по вул. Пилипенка, 1 у м. Каневі канонічно не підпорядкована до цих єпархій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач є членом іншої релігійної громади - Вознесіння Господа нашого ОСОБА_7 Української Автокефальної Православної церкви Черкаської і Кіровоградської єпархії, а також не приймає участі у релігійному житті громади, членство у якій він просить встановити у судовому порядку.

Однак погодитися з правильністю таких висновків суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Предметом позову (тобто правовою заінтересованістю позивача отримати певне матеріальне благо) у даній цивільній справі є вимога про встановлення юридичного факту членства позивача у певній релігійній громаді, а підставою позову (обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об'єктивуються у поданих доказах) є твердження про те, що відповідач не визнає його членства у певній Парафії (релігійній громаді).

Фактично позивач порушує перед судом питання про встановлення юридичного факту його членства у релігійній громаді Вознесіння Господа Нашого ОСОБА_7 Української Автокефальної Православної Церкви (оновленої) Харківсько Полтавської єпархії.

Перелік фактів, які мають юридичне значення, та можуть бути встановлені судом у справах окремого провадження регламентується ст. 256 ЦПК України. Частиною 1 цієї статті передбачено конкретний перелік фактів, а в ч.2 зазначено про те, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому в п.1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення, фактів, що мають юридичне значення» судам надано розяснення про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених вище умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Колегія суддів враховує, що у порядку окремого провадження можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а в даній справі позивач ніяким чином не зазначає про те, для забезпечення реалізації якого саме цивільного права йому необхідно встановити даний факт та яке він має юридичне значення.

Відповідно до положень п.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вказана підстава включає в себе перш за все справи непідвідомчі суду, а також випадки звернення в суд з вимогами, які не підлягають правовому захисту.

У даному випадку колегія суддів вважає, що позивач не мав правових підстав порушувати перед судом питання про встановлення юридичного факту за наявності документів, які посвідчують факт, що має юридичне значення, та без вказівки на те, для реалізації якого саме цивільного права позивача йому необхідно встановити юридичний факт.

У даній справі представник відповідач ОСОБА_10 пояснив суду, що документи, які підтверджують юридичний факт, про встановлення якого порушує питання у даній справі позивач ( книга членства Парафії та відповідні рішення парафіяльної громади про включення осіб до її членів), передана на зберігання у Консисторію (єпархіальному управлінні) Харківсько Полтавської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви (оновленої) у м. Харків.

Тобто встановити юридичний факт, який є предметом позову у даній справі, позивач може шляхом звернення до Консисторії, як установи, відповідальної за зберігання первинних документів, що в розумінні вказаних вище розяснень Пленуму ВСУ у п.1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення, фактів, що мають юридичне значення», є процесуальною перешкодою для розгляду по суті його вимог у даній справі, адже має місце інший порядок встановлення юридичного факту та позивач має іншу можливість одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, та про встановлення якого позивач порушує перед судом питання у даній справі.

Отже дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, а провадження у справі має бути закрито.

Зазначених обставин суд першої інстанції при вирішенні спору у справі по суті не врахував.

Згідно ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Таким чином рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2016 слід скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права (ст.ст.205, 213, 256 ЦПК України) та закрити провадження у справі у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ст.205, ст. ст. 303, 304, 307, 310, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до релігійної громади Вознесіння Господа Нашого ОСОБА_7 Української Автокефальної Православної Церкви Харківсько-Полтавської Єпархії про визнання членом релігійної громади скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до релігійної громади Вознесіння Господа Нашого ОСОБА_7 Української Автокефальної Православної Церкви Харківсько-Полтавської Єпархії про визнання членом релігійної громади закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :