УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Литвиненко Н. В при секретарі Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 03.10.1999 року помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з відповідними надвірними побудовами, розташованого по вул.Шепотиленко, 72 в м.Маріуполі, а також двох тисяч простих іменних акцій ПАТ «ММК імені Ілліча». Позивач на момент смерті батька був зареєстрований та проживав у вказаному домоволодінні, здійснював догляд за ним та присадибною ділянкою, робив ремонтні роботи та у відповідності до ст. 529 ЦК України (в редакції від 18.07.1963 року) вважається таким, що прийняв спадщину. Крім нього спадкоємцями першої черги за законом є його мати ОСОБА_2, яка прийняла спадщину та сестра ОСОБА_3, яка спадщину не прийняла. Таким чином йому та матері належить по 1/2 частині спірного домоволодіння. У серпні 2000 року у позивача з його матірю ОСОБА_2 стався конфлікт, в ході якого він вимушений був переїхати на інше місце проживання та стосунки з того моменту не підтримував. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, йому стало відомо, що спадщину прийняла його мати та в її заяві про прийняття спадщини було вказано, що інших спадкоємців окрім неї немає. 07.06.2000 року відповідачкою ОСОБА_2 були отримані свідоцтва про право на спадщину за законом. Вважає ці свідоцтва про прийняття спадщини за законом, видані на імя ОСОБА_2 частково недійсним, оскільки також позивач є спадкоємцем першої черги за законом. На підставі викладеного, просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька, померлого 03.10.1999 року, визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на імя ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, померлого 03.10.1999 року частино незаконним, а саме 1/2 частки всього спадкового майна житлового будинку №72 по вул.Шепотиленко в м.Маріуполі, двох тисяч простих іменних акцій ПАТ «ММК імені Ілліча», а також визнати за ним право власності на 1/2 частку вказаного спадкового майна.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні подав до суду клопотання про призначення по справі судової експертизи по оцінці ринкової вартості 1/3 частини домоволодіння № 72 по вул. Шепотиленко в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, провадження якої просив доручити експерту ОСОБА_6 У звязку із тим, що нові власники домоволодіння №72 по вул.Шепотиленко в м.Маріуполі не допускають експерта для проведення оцінки ринкової вартості домоволодіння просив призначити експертизу за матеріалами інвентарної справи на вказане домоволодіння.

Згідно ч.1 ст. 143 ЦПК України, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За таких підстав, з метою зясування обставин, що мають значення для справи та потребують спеціальних знань, керуючись ст.ст. 143-144, 202 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

.

Суддя: ОСОБА_7