УХВАЛА

іменем україни

07 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

КадєтовоїО.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 1996 року по 1999 рік зі ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення суду з відповідача стягувалися аліменти до досягнення дочкою повноліття. На даний час дочка вже досягла повноліття і, починаючи з вересня 2014 року, навчається на денній формі в Гродненському державному університеті ім. Янки Купали в державі Білорусь. Оскільки відповідач, будучи платоспроможним, ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки, яка потребує матеріальної допомоги на час навчання, не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно до закінчення нею навчання у навчальному закладі.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від

05 травня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, щомісячно, до закінчення нею навчання на денному факультеті в Гродненському державному університеті ім. Янки Купали, республіки Білорусь, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_7 23 років (за винятком канікул та виробничої практики). Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп. Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Житомирської області від 15 березня 2016 року рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 травня 2015 року змінено шляхом зменшення розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на повнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 та виключено з абзацу 2 резолютивної частини рішення словосполученя: «але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму» та «на денному факультеті в Городненському державному університеті ім. Янки Купали, республіки Білорусь». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 березня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_7 навчається у Гродненському державному університеті ім. Янки Купали в республіці Білорусь на денній формі з 01 вересня 2014 року по 31 січня 2019 року.

Згідно із договором про підготовку спеціалістів з вищою освітою на платній основі від 09 липня 2013 року оплата за 2014 - 2015 рік становить 3 100 дол. США.

Тобто ОСОБА_7 потребує матеріальної допомоги.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився частково суд апеляційної інстанції, виходив з наявності підстав для покладення на відповідача обов'язку з утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, і можливості надання відповідачем матеріальної допомоги позивачу.

Крім того, змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із майнового стану відповідача.

Однак із такими висновками повною мірою погодитись не можна, виходячи з такого.

Згідно зі с. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_7 має право на отримання аліментів у зв'язку з навчанням і до досягнення нею 23 років, такий обов'язок поширюється на обох батьків за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача коштів, суди не надали належної оцінки обставинам справи про те, що позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню доньку відповідача, посилаючись на те, що вона утримує доньку, однак із матеріалів справи встановлено, що донька проживає окремо.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч. 1 ст. 29 ЦПК України).

Зокрема, суди у порушення вимог ст. ст. 212, 213-215, 316 ЦПК України не з'ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог; які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.Суди не звернули уваги та не розмежували вимоги про стягнення аліментів на дитину (розділ ІІІ глава 15 СК України) та вимоги про стягнення матеріальної допомоги на повнолітню доньку, яка навчається (розділ ІІІ глава 16 СК України). Крім того, суд першої інстанції не залучив до участі у справі доньку сторін, не з'ясував її думку щодо отримання аліментів на навчання ОСОБА_3

З'ясування цих обставин має суттєве значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин рішення судів не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно до ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованогосуду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова