Справа № 529/87/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що відповідач на підставі укладеного 14 січня 2008 року договору без номера отримала кредит в сумі 10 000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % в рік за користування ним на суму залишку заборгованості, однак свої зобовязання по поверненню кредитних коштів не виконує, внаслідок чого станом на 30 листопада 2015 року виникла заборгованість на загальну суму 19 421 грн. 35 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 8909 грн. 25 коп., за процентами - в сумі 8170 грн. 20 коп., за пенею та комісією - в сумі 940 грн. 88 коп., а також штафів в сумі 500 грн. - фіксована частина та 901 грн. 02 коп. - процентна складова, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної заборгованості та судових витрат по справі.

Від представника позивача до суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що вона дійсно одержала у позивача кредит на вказану вище суму і в даний час його не повертає у зв'язку з фінансовими труднощами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вислухавши пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 14 січня 2008 року відповідач на підставі Заяви та Умов та Правил надання банківських послуг /далі - Умови та Правила/ одержала у позивача кредит в сумі 10 000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік за користування ним на суму залишку заборгованості. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язалась погашати заборгованість по кредиту, відсотках, перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, передбачені Договором. У випадку невиконання обов'язків по договору за вимогою Банку відповідач зобов'язалась виконувати обов'язки по поверненню кредиту, в тому числі і простроченого Овердрафта. У випадку виникнення заборгованості Держателя по Картковому рахунку клієнт зобов'язаний погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення. Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення його дії, він автоматично продовжується на такий же термін.

З поданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що з січня 2015 року відповідач припинила вносити платежі і станом на 30 листопада 2015 року загальна заборгованість по кредиту складає 19 421 грн. 35 коп., що свідчить про порушення відповідачем умов кредитного договору. При цьому до даного часу жодна з сторін не звернулась до іншої з пропозицією про розірвання Кредитного договору.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Положення ст. 623 ЦК України вказують, що боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ст. ст. 1048 та 1050 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Ст. 631 ЦК України визначає, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту в сумі 19 421 грн. 35 коп., а також судових витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 527, 549-551, 610-612, 623, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Стягти з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", КОД , рахунок 3111, МФО 305299, заборгованість за кредитним договором від 14 січня 2008 року в сумі 19 421 /дев'ятнадцять тисяч чотириста двадцять одна/ грн. 35 коп. станом на 30 листопада 2015 року.

Стягти з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", КОД , рахунок № 3111, МФО 305299, в рахунок відшкодування судових витрат 1378 /одну тисячу триста сімдесят вісім/ грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: