ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/1801/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1;

відповідача ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_4.) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2.) про стягнення додаткових витрат на утримання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є його донькою від першого шлюбу. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2012 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і довічно. Посилаючись на зростання цін на споживчі товари, ліки, а також на погіршення стану його здоров'я, при цьому на незначний розмір його пенсії (2 038,95 грн.), позивач просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на придбання продуктів, ліків, штучного кришталика для проведення хірургічної операції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач та її представник в свою чергу заперечили проти задоволення позовних, вказавши на їх необґрунтованість та недоведеність.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером та отримує пенсію у розмірі 2 038,95 грн. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є його донькою від першого шлюбу.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2012 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і довічно.

У позовній заяві позивач вказує, що з часу набрання законної сили зазначеним рішенням суду, економічна, фінансова та соціальна ситуація в країні змінилася, розміру його пенсії та аліментних зобов'язань не достатньо для забезпечення нормального рівня життя, лікування та збирання коштів на хірургічну операцію, а відтак відповідач повинен у відповідності до ст. 203 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) сплачувати йому додаткові витрати на утримання та лікування.

За змістом ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно зазначеної норми, підставами виникнення обов'язку повнолітніх дітей брати участь у додаткових витратах на батьків виникає у разі наявності у останніх однієї з трьох умов, зокрема ці витрати викликані тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Водночас, позивачем до позовної заяви не додано доказів та в судовому засіданні його представником не доведено наявності у позивача тяжкої хвороби, його інвалідності або немічності, а додані виписки з історії хвороби, інша медична документація такими не є у розумінні ст. 203 СК України, оскільки стосуються вікових хвороб.

Окрім того, статтею 206 СК України визначено, що у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Відповідно до приписів ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Водночас, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на його утримання, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим, не доведеним та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись стст. 203, 206 Сімейного кодексу України, стст. 10, 11, 57, 60, 88, 174, 209, 213 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.