Справа 206/3801/16-ц
Провадження 2/206/964/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"01" вересня 2016 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Гуртовий В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Управління - Реєстраційна служба Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що відповідач ОСОБА_2 є її чоловіком, з яким вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 1989 року. Вона є наймачем 2-окімнатної квартири АДРЕСА_1. Загальна площа квартири складає 63,1кв.м, а житлова - 31,8кв.м. Вказані обставини підтверджуються особовим рахунком № 1000667, який відкритий на її ім'я. В квартирі зареєстровані вона, відповідач ОСОБА_2, її дочка ОСОБА_3, її син ОСОБА_4 та її неповнолітня онука ОСОБА_3 Крістіна, ІНФОРМАЦІЯ_1. Житловий будинок №29 по вул. Іларіонівській в м. Дніпро знаходиться на балансі комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради. Відповідач ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає з 1998 року. Він забрав з квартири всі свої особисті речі та залишив її. Куди пішов проживати їй невідомо. Вона йому в квартирі проживати не перешкоджала і хотіла зберегти сім'ю з відповідачем.

З 1998 року відповідач в спірній квартирі не проживає, жодного разу в квартирі не з'явився, що свідчить про те, що він втратив інтерес до спірної квартири. Місце проживання відповідача їй невідоме. Факт не проживання відповідача в спірній квартирі з 1998 року підтверджується актом від 23 травня 2016 року, який був складений з участю сусідів.

В зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в спірній квартирі, вона позбавлена можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг, несу додаткові витрати на оплату комунальних послуг, в зв'язку з чим її сім'я перебуває в скрутному матеріальному становищі. Крім того, вона та члени її сім'ї не можемо приватизувати спірну квартиру.

На підставі викладеного просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.2-3).

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Зазначила, що відповідач у квартирі не мешкає з 1998 року. Квартира не приватизована.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Пояснила, що відповідач їй вітчим, вона його не бачила з 1998 року, він додому не приходив.

Представник третьої особи Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився направив на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності та ухвалити рішення згідно чинного законодавства (а.с.20).

Представник третьої особи Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Управління - Реєстраційна служба Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема через оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я" (а.с.23) причина неявки суду невідома. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, третю особу, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_2.

З довідки № 1840 від 23.05.2016 року КП "ЖГ Самарського району" ДМР в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 - основний квартиронаймач, ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_6 - онука, ОСОБА_2 - чоловік (а.с.5).

З акту про не проживання складеного ОСОБА_7, ОСОБА_8, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_4 ОСОБА_2 не проживає з 1998 року й по теперішній час (а.с.6). 3

Також, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердила факт не проживання в спірній квартирі відповідача ОСОБА_2 з 1998 року.

У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тощо.

В силу ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло.

У відповідності до ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

У відповідності до ст. 71 ЖК України, та роз'яснень, даних у п. 10 постанови N 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею.

Також вказаною нормою закону передбачені випадки, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців.

За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Дослідивши надані докази та за відсутністю підстав вважати, що за відповідачем зберігається житлове приміщення, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 71, 72 Житлового кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем, а відповідачем у разі відмови у перегляді заочного рішення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем з дня відмови у перегляді заочного рішення.

Суддя А.О. Сухоруков