Справа №202/2704/16-ц
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2016 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Марченко Н.Ю., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг водопостачання і водовідведення.

У прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити за наступних підстав:

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В своїй заяві стягувач просить стягнути з боржників заборгованості за період з 1999 року по 1 березня 2016 року в розмірі 6443 грн. 45 коп.

Заява про видачу судового наказу подана до суду 26 квітня 2016 року.

З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення зроблено в 2011 році. Крім того, до суми заборгованості стягувачем також включено сальдо станом на 1999 рік у сумі 191,62 грн.

Таким чином на час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу по частині вимог сплинув строк позовної давності.

Відповідно до ч. 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тобто у разі розгляду питання про стягнення заборгованості більш ніж за три роки в порядку наказного провадження, боржник позбавляється можливості застосування наслідків спливу строку позовної давності, що в свою чергу порушує його права.

Отже зобов'язання боржника не можуть вважатися безумовними та підлягають доказуванню разом з пред'явленою до стягнення грошовою сумою.

Згідно з розясненнями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо із заяви і доданих документів вбачається пропуск позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Крім того, на час виникнення частини заборгованості боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був неповнолітнім.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. 100 ч. 3 п. 2 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У прийняті заяви Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг водопостачання і водовідведення за період з 1999 року по 1 березня 2016 року в розмірі 6443 грн. 45 коп. відмовити.

Роз'яснити заявнику право відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України звернутися до суду з такими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.Ю. Марченко