Справа № 360/407/14-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А.М.
Провадження № 22-ц/780/4181/16 Доповідач у 2 інстанції Поліщук М. А.
Категорія 1 07.09.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Антоненко В.І., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Топольському В.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3на додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 25 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області, треті особи - Управління Держземагенства у Бородянському районі Київської області, Державна інспекція сільського господарства у Київській області, про усунення перешкод у користуванні та володінні земельною ділянкою, визнання державних актів на право власності на земельні ділянки нечинними, скасування рішень сільської ради, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 11 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Додатковим рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 травня 2016 року вирішено питання про розподіл судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області на користь ОСОБА_4 на відшкодування її витрат по сплаті судового збору по 81 (вісімдесят одній) гривні 20 копійок з кожного, на відшкодування витрат по оплаті судової земельно-технічної експертизи - по 1804 (одній тисячі вісімсот чотири) гривні з кожного, на відшкодування витрат по наданню правової допомоги - по 1666 (одній тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 67 копійок з кожного.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду ОСОБА_2.і ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу в якій, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у присудженні відшкодування судових витрат.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив із того, що позов задоволено частково і саме з вини всіх трьох відповідачів, які своєчасно не прийняли необхідних заходів для скасування рішення сільської ради від 20 липня 2007 року та державного акту, а позивач не може реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки.

Проте з такими висновками повністю погодитись не можна, так як вони не відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд не врахував вимог ч.1 ст.88 ЦПК України щодо пропорційності присудження судових витрат позивачеві в залежності від розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом в якому просила визнати недійсними та скасувати:

- рішення Луб'янської сільської ради від 14 вересня 2006 року в частині безкоштовної передачі у приватну власність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, та площею 0,16 га - для ведення особистого селянського господарства за вищевказаною адресою;

- рішення Луб'янської сільської ради від 20 липня 2007 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державних актів на право власності відповідачів на земельну ділянку площею 0,2503 га за тією ж адресою;

- рішення Луб'янської сільської ради від 28 липня 2008 року в частині безоплатної передачі у приватну власність відповідачів земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,31 га;

- Державний акт серії НОМЕР_1 на право власності відповідачів на земельну ділянку площею 0,2503 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданий 16 жовтня 2008 року;

- Державний акт серії НОМЕР_2 на право власності відповідачів на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданий 19 липня 2011 року;

- Державний акт серії НОМЕР_3 на право власності відповідачів на земельну ділянку площею 0,3078 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданий 4 листопада 2011 року, а також зобов'язати Луб'янську сільську раду внести зміни до земельно-шнурової книги та погосподарської книги щодо відомостей про площу земельної ділянки, яка надавалась в користування ОСОБА_5 для будівництва житлового будинку розміром 0,12 га в АДРЕСА_1 за рішенням загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Серп і Молот» від 20 січня 1983 року, стягнути з відповідачок на її (позивачки) користь на відшкодування завданої моральної шкоди 50 000 грн.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 11 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійсним рішення дев'ятої сесії п'ятого скликання Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області від 20 липня 2007 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,2503 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, передачу безоплатно у власність вказаної земельної ділянки ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4, площею 0,2503 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_1, виданий 16 жовтня 2008 року на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 7 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 березня 2016 рокузалишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході судового розгляду справи ОСОБА_4 понесла судові витрати: по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. (т.1 а.с.1); на проведення судової земельно-технічної експертизи в сумі 5 412 грн., що підтверджується квитанцією № 11895.331.1 від 25.07.2014 року (т.2 а.с. 140); витрати за надання правової допомоги в сумі 5000грн. (т.3 а.с. 86).

У п.36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" судам роз'яснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Оскільки, рішенням суду першої інстанції було фактично задоволено 1/3 позовних вимог ОСОБА_4, якою при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. та під час розгляду справи здійснено оплату за проведення судової земельно-технічної експертизи у сумі 5 412 грн., то відшкодуванню підлягає 81,20 грн. - судового збору та 1804 грн. - витрат на проведення судової земельно-технічної експертизи.

Що стосується стягнення витрат на правову допомогу у сумі 5000 грн., колегія суддів приходить до висновку, що ці вимоги є необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" судам роз'яснено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. ст. 79, 84, 88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вбачається, що на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано лише квитанцію від 15.07.2015 року про прийняття адвокатом від позивача 5000грн., а

детального розрахунку витрат на правову допомогу, наданих ОСОБА_4 її представником за довіреністю ОСОБА_6, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного та вимог ч.1 ст.88 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 25 травня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким на користь ОСОБА_4 із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме витрати по оплаті судового збору у сумі по 27,07 грн. з кожного та витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи у сумі по 601,34 грн. з кожного.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 88, 220 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 25 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення:

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської областіна користь ОСОБА_4судові витрати по оплаті судового збору у сумі по 27 грн. 07 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської областіна користь ОСОБА_4судові витрати по оплаті судової земельно-технічної експертизи у сумі по 601,34 грн. з кожного.

В частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: