Провадження 2/760/229/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Січкар Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 10-29/3249 від 13.04.2007 року в розмірі 234201,56 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 5364149,09 грн. та судовий збір в розмірі 80462,24 грн.

В позові посилається на те, що 13 квітня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 10-29/3249, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 99750,00 дол. США, зі сплатою процентів 11,95 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 12 квітня 2032 року.

Позивач зазначає, що він свої зобов'язання за вказаним вище кредитним договором виконав в повному обсязі.

Разом з тим, відповідач-1 порушив строки повернення кредиту та сплати процентів, у зв'язку з чим у останнього станом на 30.10.2015 року перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 234201,56 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 5364149,09 грн., яка складається з: 93774,00 дол. США (еквівалент НБУ 2147798,29 грн.) - заборгованість за кредитом; 94163,52 дол. США (еквівалент НБУ 2156719,81 грн.) - заборгованість по відсоткам; 12599,43 дол. США (еквівалент НБУ 288577,10 грн.) - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 33664,62 дол. США (еквівалент НБУ 771053,90 грн.) - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Також, позивач посилається на те, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача-1 за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 (далі відповідач-2) було укладено Договір поруки № 02-10/1254 від 13.04.2007 року, згідно якого поручитель зобов'язується перед банком солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань по Кредитному договору № 10-29/3249 від 13.04.2007 року.

Посилаючись на викладене вище, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач-1 - ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.

Представник відповідача-2 ОСОБА_2 - ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що договір поруки є припиненим в силу ст. 559 ЦК України, оскільки було збільшено відповідальність поручителя без його згоди, а саме збільшено відсоткову ставку та не пред'явлено вимогу до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, просила відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача-2, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що 13 квітня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 10-29/3249 (а.с.9-11).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 99750,00 дол. США, зі сплатою 11,95 процентів річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який визначений в пп. 1.1.1. п. 1.1. ст. 1 договору, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 12 квітня 2032 року.

Встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі.

Відповідно до п.4.2. Кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4., цього договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочи, що діє у цей період.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, відповідач-1 скористався кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, а тому станом на 30.10.2015 року у відповідача-1 утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 234201,56 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 5364149,09 грн., яка складається з: 93774,00 дол. США (еквівалент НБУ 2147798,29 грн.) - заборгованість за кредитом; 94163,52 дол. США (еквівалент НБУ 2156719,81 грн.) - заборгованість по відсоткам; 12599,43 дол. США (еквівалент НБУ 288577,10 грн.) - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 33664,62 дол. США (еквівалент НБУ 771053,90 грн.) - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.6-8).

Доказів на спростування вказаної вище заборгованості, відповідачами не надано.

Крім того, судом встановлено, що в забезпечення вищезгаданого Кредитного договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 (далі відповідач-2) було укладено Договір поруки № 02-10/1254 від 13.04.2007 року, згідно якого поручитель зобов'язується перед банком солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань по Кредитному договору № 10-29/3249 від 13.04.2007 року (а.с.13-14).

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З розрахунку заборгованості вбачається, що в листопаді 2008 року відсоткову ставку за користування кредитом з 11,95 % позивачем було збільшено до 14 %.

При цьому, відповідних зміни до Договору поруки від 13.04.2007 року укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, внесено не було.

Разом з цим, п.3.3.2 Договору поруки передбачено, що кредитор зобов'язаний до моменту виконання зобов'язань забезпечених порукою, не змінювати умов договору кредиту без попереднього письмового погодження поручителя.

Відповідної додаткової угоди, з поручителем укладено не було. Вказані обставини визнані представником позивача в суді.

Таким чином, збільшивши відсоткову ставку за користування кредитними коштами, позивачем було збільшено відповідальність поручителя без його згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином вбачається, що відповідальність поручителя в розумінні вимог ч.1 ст.559 ЦК України збільшилася без згоди поручителя, у зв'язку з чим договір поруки від 13.04.2007 року є припиненим.

Також, згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 6.2.) про його дію до повного виконання всіх вимог, забезпечених порукою, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п.4.5. Договору кредиту, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7., 3.3.8. цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що остання сплата грошових коштів на погашення заборгованості та виконання умов Договору кредиту була здійснена відповідачем-1 21.10.2008 року.

За таких обставин, у ПАТ «Укрсоцбанк» виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, з 21.10.2008 року, протягом наступних шести місяців.

Вбачається, що позивач звернувся до поручителя шляхом пред'явлення позову лише 18.11.2015 року, тобто вже після спливу встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку.

При цьому, суд враховує, що саме пред'явлення позову, а не будь-якої іншої вимоги, є належним пред'явленням вимоги до поручителя, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі №6-53 цс 14 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.09.2014 року, яке є обов'язком до виконання в розумінні вимог ст. 360-7 ЦПК України.

Виходячи з того, що порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, який спрямований на забезпечення виконання основного зобов'язання, а обсяг зобов'язань поручителя визначається, як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначений обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель, збільшення процентної ставки без згоди поручителя та не пред'явлення вимогу до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання, свідчить про припинення поруки.

З огляду на викладене, вимоги пред'явлені позивачем до відповідача-2, як поручителя про стягнення кредитної заборгованості, суд вважає необґрунтованими, оскільки порука є припиненою в силу ч. 1,4 ст. 559 ЦК України, а тому вони не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги межі заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по Кредитному договору № 10-29/3249 від 13.04.2007 року в розмірі 234201,56 доларів США.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 80 462,24 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 554, 559, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 197, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним договором №10-29/3249 від 13.04.2007 року в розмірі 234 201,56 дол. США.

В задоволенні позову до ОСОБА_2, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 80462,24 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: