Провадження № 2/161/786/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 лютого 2016 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Рудської С.М.,

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

13.11.2015 року позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Свій позов мотивує тим, відповідач ОСОБА_2, який проживає поверхом вище неодноразово її підтоплював, а саме 29 вересня 2015 року, а також 03, 05, 06, 10 та 17 жовтня 2015 року, внаслідок чого у її квартирі підтоплені ванна кімната та туалет, чим їй (позивачу) заподіяно збитки. Зазначає, що після чергового виклику майстрами ТОВ «М.Ж.К.» 08 жовтня 2015 року було складено Акт обстеження внутрішньо квартирних мереж квартири відповідача, згідно з яким останнього зобовязано надати працівникам ТОВ «М.Ж.К.» вільний доступ до внутрішньо квартирної мережі водовідведення для виявлення та усунення причин підтоплення або ліквідувати причину підтоплення власними силами в місячний термін. Проте, це рішення комісії відповідач проігнорував, натомість 08 листопада 2015 року повторно затопив помешкання позивача. Вказує, що такими діями відповідача їй (позивачу) завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним протягом тривалого часу, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Оскільки добровільно відшкодувати завдані збитки та усувати наслідки підтоплення відповідач відмовляється позивач просить суд з врахуванням додаткового обгрунтування позовних вимог від 22.12.2016 року стягнути на її користь з відповідача 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

До початку судового засідання у справі від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо постановлення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих на те суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

За погодженням з представником позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає за адресою: пр.Молоді, будинок, 3б, квартира 65, м.Луцьк (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: пр.Молоді, будинок, 3б, квартира 69, м.Луцьк.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень… Докази надаються сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і за якими у сторін та інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 29 вересня 2015 року, 03, 05, 06, 10, 17 жовтня 2015 року та 08 листопада 2015 року сталося залиття квартири позивача по пр.Молоді, будинок, 3б, квартира 65 у м.Луцьку з вище розташованої квартири 69, яка належить відповідачу ОСОБА_2

По факту залиття, 05 жовтня 2015 року майстрами ТОВ «М.Ж.К.» було складено акт обстеження квартири, відповідно до якого встановлено, що внаслідок підтоплення з квартири №69, що розташована поверхом вище, в квартирі де проживає позивач підтоплені ванна кімната (стеля міжпанельнийц шов h=1,81 м.п., Sзаг.= 2,8 м2) та туалет (стеля міжпанельнийц шов h=0,9 м.п., Sзаг.=1,4 м2) (а.с.6).

Крім того, в даному акті вказано, що при проведенні обстеження, причини та місця витоків в квартирі №69 виявити неможливо, оскільки внутрішньоквартирна мережа водовідведення в ванній кімнаті забетонована, ванна закладена цеглою та оздоблена керамічною плиткою, що унеможливлює доступ до мереж та усунення несправностей (а.с.6).

Факт затоплення квартири АДРЕСА_1, де проживає позивач з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 також підтверджується актами обстеження даної квартири майстрами ТОВ «М.Ж.К.» від 05.10.2015 року, 06.10.2015 року, 08.10.2015 року, 10.11.2015 року та від 20.11.2016 року (а.с.6-9).

Слід зазначити, що з акту складеного майстрами ТОВ «М.Ж.К.» 06.10.2015 року вбачається, що з метою виключення причини підтоплення кв.65 з системи опалення в ванній кімнаті кв.65 в поверховому перекриття вибито отвір. Підтоплення, яке відбуваєтся з кв.69 з системою опалення не повязано (а.с.9).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданому у відповідності до ЦПК, у межах заявлених ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, що приймають участь у справі.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Зобов'язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). За загальним правилом, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача. Відповідальність без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Суд вважає доведеним, що дії відповідача у даному випадку були неправомірними і внаслідок цих неправомірних дій, зокрема і відмови в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, позивачці було завдано моральну шкоду, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях останньої з приводу пошкодженого майна та неможливості нормального користування ним протягом тривалого часу, порушення звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із ступеня та характеру завданих позивачці моральних страждань, що були викликані діями відповідача.

Проте, суд вважає, що розмір моральної шкоди, заявленої позивачкою є завищеним, і з урахуванням додаткового обґрунтування позовних вимог вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивач являється інвалідом ІІ групи довічно і звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Таким чином, досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткого задоволення позову.

На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану їй моральну (немайнову) шкоду, в розмірі 5000 (пяти тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_3