У х в а л а

7 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Лященко Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним,

в с т а н о в и в :

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2014 року в позові ОСОБА_2 відмовлено; позов ОСОБА_3 задоволено: визнано недійсним договір позики у формі розписки від 2 грудня 2009 року.

Додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 3 грудня 2014 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2015 року рішення Галицький районного суду м. Львова від 12 листопада 2014 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 3 грудня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 116 тис. 800 доларів США, що еквівалентно 1 млн 368 тис. 898 грн; відсотки за договором позики - 40 тис. 910 доларів 4 центи США, що еквівалентно 479 тис. 469 грн 88 коп. та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання - 14 тис. 803 доларів 2 центи США, що еквівалентно 173 тис. 493 грн 5 коп. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у вищезазначеній справі на підставі пункту 5 частини 4 статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_1 порушує питання про скасування вищезазначеної ухвали суду касаційної інстанцій та передачу справи на розгляд по суті з підстави, передбаченої пунктом другим частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: статті 42, частини 3 статті 213, пункту 3 частини 1 статті 214, пункту 3 частини 1 статті 215 ЦПК України.

Подана заява підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права лише при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

ОСОБА_1 фактично оскаржує ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2015 року якою йому відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України, проте така ухвала не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для прийняття зазначеної заяви до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 353, 355 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2015 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Н.П. Лященко