Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про скасування рішення третейського суду,

встановив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.07.2015 року по справі № 1230/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та визнати поважним пропущений строк на оскарження рішення третейського суду.

Заява мотивована тим, що рішення третейського суду було отримано заявником 03.05.2016 року, третейським судом не було належно повідомлено її про час та місце розгляду справи, а тому вважає, що нею з поважних причин пропущено строк для звернення з вказаною заявою про скасування рішення третейського суду, крім того справа не підлягала розгляду третейським судом, оскільки позивачем не було надано доказів укладення третейської угоди, третейський розгляд спорів у сфері цивільних правовідносин це вид недержавної юрисдикції діяльності, який не є здійсненням правосуддя, а також третейським судом ухвалено рішення у спорі, який не підвідомчий третейському суду з урахуванням положень п.14 ст.6 Закону України «Про третейські суди», якою передбачено, що третейські суди можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських відносин, за винятком справ у спорах про захист прав споживачів.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали даної справи та справи Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків № 1230/15, встановив наступне.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема статтею 6 Закону України "Про третейські суди".

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо визнанням поняття права на суд, встановлений законом, не обов'язково має розумітися як суд класичного виду, інтегрований у стандартну судову систему держави (рішення у справі "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства" від 28.06.84 р., рішення справі "Літгоу та інші проти Сполученого Королівства" від 08.07.86 р., рішення у справі "Регент проти України" від 03.04.2008 р.).

Отже, третейський суд відповідає поняттю «суду» в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, а тому здійснюючи свою діяльність повинен дотримуватися в т. ч. встановлених такою нормою гарантій.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків 24.07.2015 по справі № 1230/15 позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 задоволено, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 258790,20 грн. та третейський збір у сумі 2987,90 грн.

Відповідно до положень ст.51 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, в разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Відповідно до положень ст. 389-1 Цивільного процесуального кодексу України, сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особам, які не брали участь у справі, у разі, якщо третейський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізнались або повинні були дізнатись про прийняття рішення третейським судом.

Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другої цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про третейські суди» учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники.

Як передбачено у ст. 39 Закону України „Про третейські суди", третейський розгляд здійснюється у засіданні третейського суду за участю сторін або їх представників, якщо сторони не домовилися про інше щодо їхньої участі в засіданні. Третейський суд вправі визнати явку сторін у засідання обов'язковою. Сторонам має бути направлене повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється або вручається в порядку, визначеному статтею 15 цього Закону. Третейський суд під час розгляду справи повинен забезпечити додержання принципу змагальності сторін, рівні можливості та свободу сторонам у наданні ними доказів і у доведенні перед третейським судом їх переконливості.

Особами, які беруть участь у справі про оскарження рішення третейського суду, є учасники третейського розгляду, особи, які не брали участь у розгляді справи, якщо третейський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, треті особи, а також представники цих осіб. Під учасниками третейського розгляду розуміють, в першу чергу, сторін та їх представників. Сторони третейського розгляду це позивач та відповідач. Позивачами є фізичні та юридичні особи, що пред'явили позов про захист своїх порушених чи оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів. Відповідачами є фізичні та юридичні особи, яким пред'явлено позовні вимоги. Відповідно до ст. 34 Закону України "Про третейські суди" питання щодо участі третіх осіб та їх процесуальні права у третейському розгляді вирішуються третейським судом відповідно до регламенту третейського суду або угоди сторін у третейському суді для вирішення конкретного спору. Третя особа бере участь у третейському розгляді добровільно.

Заява про скасування рішення третейського суду може бути подана учасником третейського розгляду чи будь-якою іншою особою, яка вважає, що третейський суд вирішив питання про її права та обов'язки.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що строк для звернення до суду з завою про скасування рішення третейського суду становить три місяці, які обчислюються з дня прийняття рішення третейським судом (для учасників третейського розгляду) та з дня, коли особа довідалася або повинна була довідатися про прийняття рішення третейським судом (для осіб, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов'язки).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є третьою особою по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який було розглянуто третейським судом, при цьому третейський суд не вирішував питання про її права та обов'язки, а тому строк для звернення до суду з завою про скасування рішення третейського суду для ОСОБА_1 встановлюється в термін три місяці, які обчислюються з дня прийняття рішення третейським судом.

При вирішенні питання про дотримання заявником ОСОБА_1 строків для звернення до компетентного суду з заявою про скасування рішення третейського суду, передбачених ст.389-1 Цивільного процесуального кодексу України, судом встановлено, що в матеріалах справи третейського суду існують докази про отримання ОСОБА_1 копії рішення третейського суду - 04.05.2016 року, що не заперечується заявником. В свою чергу, рішення третейського суду винесено 24.07.2015 року. При цьому, суд прийшов до висновку, що строк для подачі заяви про скасування рішення третейського суду у заявника ОСОБА_1 встановлений в строк три місяці, які обчислюються з дня прийняття рішення третейським судом.

А тому враховуючи, що заявник звернулася до суду 01.08.2016 року з заявою про скасування рішення третейського суду, тобто після спливу строку звернення до суду із заявою про скасування рішення третейського суду, суд вважає, що заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про скасування рішення третейського суду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 12, 51 Закону України «Про третейські суди», ст. 389-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.07.2015 року по справі № 1230/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: