№ 336/3377/16-ц пр.2/336/2023/2016
08 вересня 2016 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Голубкової М.А.,
при секреті ОСОБА_1,
за участю представника
позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, -
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу.
В позові зазначила, що 21.10.2015 року вона передала ОСОБА_4 у борг 17 500 грн., а останній зобовязався повернути гроші до 05.11.2015 року, про що була складена розписка та договір позики.
Однак до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув, просила стягнути з відповідача на свою користь борг у розмірі 17 500 грн., відсотки за прострочення виконання зобовязання у розмірі 8169 грн. 86 коп., а всього 25 669 грн. 86 коп., а також понесені судові витрати.
В судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_2 позов підтримав, просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач повторно не зявився у судове засідання, причина неявки суду невідома. Судова повістка разом з копіями відповідних документів надсилалися йому поштою рекомендованим листом із повідомленням за місцем його реєстрації.Поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення № 71: «За закінченням терміну зберігання». У відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України у такому разі вважається, що судовий виклик абосудове повідомлення вручене належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за можливе у відповідності до ст. 158 ЦПК України розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі.
За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Судом встановлено наступне.
21.10.2015 року ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 у борг 17 500 грн., а останній зобовязався повернути гроші до 05.11.2015 року, про що була складена розписка та договір позики.
Згідно п. 6 Договору позики якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 80 % річних від простроченої суми.
18.11.2015 року відповідачу ОСОБА_4 була направлена вимога про повернення грошових коштів, яку він отримав 30.11.2015 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення. Однак останній залишив вимогу без уваги та до теперішнього часу суму боргу не повернув.
Станом на 06.06.2016 року період прострочення становить 213 днів, тобто відповідач повинен сплатити відсотки у розмірі 8169,86 грн. (17 500 грн.*80%*213/365) та суму боргу у розмірі 17 500 грн., а всього 25 669 грн. 86 коп.
Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Згідно ст. 1046 цього ж Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Свої зобовязання відповідач не виконав, позивачу борг у встановлений строк не повернув, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.
Судовий збір, сплачений і документально підтверджений позивачем, має бути стягнуто з відповідача на його користь.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 158, 197, 208, 209, 212-215, 224-227, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 626, ст. 1046, ч. 2 ст. 1047, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, -
Позов ОСОБА_3 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 борг в сумі 25 669 (двадцять пять тисяч шістсот шістдесят девять) гривень 86 копійок та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніще трьох днів з дня його проголошення.
Суддя М.А. Голубкова