РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17621/15-ц

пр. № 2/759/1128/16

12 травня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Вольф Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що вона є бабусею дитини, з 2005р. постійно займається вихованням та утриманням онуки, дівчинка постійно проживає разом з нею в кв. АДРЕСА_2 Відповідачка доньку ОСОБА_3 не відвідує, не цікавиться її життям, здоров'ям, навчанням, не бере участі в матеріальному забезпеченні.

Відповідачка проти позову заперечує, посилаючись на те, що після смерті її колишнього чоловіка - сина позивачки позивачка на виконання його волі наполягла на тому, щоб її онука більше часу проводила з нею, бабусею, на згадку про її сина, і проживала в її квартирі в м. Бровари. Маючи вагомий матеріальний щомісячний дохід позивачка обіцяла оточити її доньку належним піклуванням і не забороняти їй проводити час та спілкуватись з дитиною. На пропозицію проживати разом з дитиною в квартирі позивачки їй було категорично відмовлено. Однак вона постійно спілкувалась з донькою, телефонувала їй, розпитувала про її життя, кожного року організовувала для неї свято - день народження - з подарунками і її друзями, намагалась якнайчастіше проводити з нею та молодшою донькою спільний відпочинок на природі, дитячих майданчиках. При встановленні у ОСОБА_3 діагнозу - запальне захворювання вух - гнойний отит - супроводжувала її на операції в 2007, 2008, 2009роках в лікарню та підтримувала у післяопераційний період. Лише в серпні 2015р. з невідомих їй причин донька стала уникати її та перестала відповідати на її дзвінки. Посилаючись на те, що вона ніколи не діяла на шкоду дитині, не ухилялась від своїх обов'язків по вихованню доньки, що дитина на даний час знаходиться під впливом позивачки, просить відмовити в позові.

Представник 3-ї особи позов підтримує.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника 3-ї особи, свідків, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є бабусею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачка ОСОБА_2 є її матір'ю /ас 11,12/.

Батько дитини - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /ас 13/.

Згідно довідки ф. 3 від 11.07.2014р. ОСОБА_3 зареєстрована за місцем проживання матері - в АДРЕСА_1, фактично з 2005р. проживає з бабусею - матір'ю батька в кв. АДРЕСА_2 /ас 14 - 15/.

Як на підставу позову позивачка посилається на та, що відповідачка протягом десяти років свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки ОСОБА_3 всупереч вимогам статті 150 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм морали; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 8.09.2015р. № 1-18/735 орган опіки та піклування Броварської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків /ас 21-22/.

Проте, з даного висновку вбачається, що він ґрунтується лише на даних ЖЕК-1 про те, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає та знаходиться на утриманні бабусі та характеристики школи про те, що матір дитини проживає у м. Києві, має іншу сім'ю, не цікавиться навчанням доньки та не піклується про неї.

Однак, висновок не містить позиції та думки відповідачки з приводу спору, хоча вона була присутня на засіданні комісії, а також ґрунтовного аналізу причин взаємин сторін та необхідність позбавлення батьківських прав відповідачки відносно неповнолітньої доньки.

З цього приводу відповідачкою протягом вересня - жовтня 2015р. було направлено ряд скарг на дії посадових осіб Служби у справах дітей Броварської міської ради, в яких за зазначено, що засідання тривало лише 15 хвилин, ніхто не мав наміру вислухати її та не надано можливості поспілкуватися з донькою /ас 43-58/.

Таким чином суд вважає, що висновок зроблено без достатнього з?ясування всіх обставин, що він не достатньо обґрунтований та не мотивований, не відповідає обставинам справи, а тому не може бути покладений в основу рішення.

Натомість, як вбачається з наданих відповідачкою фотографій, вона протягом 2005-2014р. систематично зустрічалась з донькою, проводила з нею свята, організовувала спільний відпочинок, та їх відносини при цьому виглядають теплими та родинними /ас 29-34/.

Той факт, що майже кожні вихідні ОСОБА_3 їздила в м. Київ до матері та другої бабусі, що відповідачка разом з нею періодично супроводжувала дитину до лікарні підтвердила також і позивачка.

Посилання позивачки на те, що відповідачка не відвідувала доньку суд вважає безпідставним, оскільки згідно її ж пояснень вона сама відмовила відповідачці в проживанні в її квартирі після смерті сина та заперечувала проти відвідування відповідачкою доньки в цій квартирі.

Неповнолітня ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона спілкувалась з матір'ю, зустрічалась з нею, проте влітку образилась на матір і в даний час не відповідає на її телефонні дзвінки.

Твердження позивачки про те, що відповідачка не надала дозволу на виїзд доньки за кордон, про що також зазначено в протоколі співбесіди з неповнолітньою ОСОБА_3 як на причину образи її на матір не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки доказів звернення до відповідачки за таким дозволом суду не представлено /ас 19/. В судовому засіданні позивачка не змогла пояснити, коли і за яких обставин відповідачка відмовила їй у наданні дозволу на виїзд неповнолітньої доньки за кордон, тоді як відповідачка факт звернення до неї за таким дозволом категорично заперечує.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили факт проживання та перебування неповнолітньої ОСОБА_3 на утриманні позивачки, проте з їх пояснень не встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Також не знайшло свого підтвердження посилання позивачки на те, що відповідачка ухиляється від утримання неповнолітньої доньки, оскільки доказів цього суду не надано.

На думку суду, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, а також той факт, що відповідачка працює, має постійне місце проживання, де також зареєстрована і донька ОСОБА_3, протягом всього часу окремого проживання постійно спілкувалась з неповнолітньою донькою та має намір та бажання продовжувати спілкуватися з дитиною, приймати участь у її вихованні, враховуючи насамперед інтереси дитини, а також відносини, що склались між сторонами, суд вважає, що відсутні виключні обставини та необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Крім того, позивачкою не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки останньої щодо ухилення від виховання дитини і свідомого нехтування ним своїми обов'язками, тому підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя