Справа № 161/4962/16-ц
Провадження № 2/161/2292/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого -судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

з участю: позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.03.2013 року помер його батько ОСОБА_5 Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є він, його брат ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3 Вказує, що зі слів брата знав, що батько при житті переоформив квартиру на останнього, тому він не може претендувати на неї як на спадкове майно. Будь-яких документів на право власності чи переоформлення права власності на його імя, брат йому не надавав. В 2016 році дізнався, що батько при житті квартиру на брата не переоформляв та заповіту не складав. Брат умисно ввів його в оману щодо права власності на квартиру з метою перешкодити зверненню із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. На підтвердження зазначених обставин отримав у нотаріуса Інформаційну довідку зі спадкового реєстру від 25.02.2016 року, згідно якого інформація про відкриття спадкової справи після смерті батька ОСОБА_5 відсутня.

Покликаючись на викладені обставини, вважає що пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому просить визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_5 терміном на 1 місяць з часу набрання рішення суду законної сили.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечили. Суду пояснили, що ОСОБА_4 є власником спірної квартири згідно договору дарування від 28.08.1998 року. Повідомили також, що позивачу було відомо про дарування батьком квартири ОСОБА_4 Крім того, відповідач ОСОБА_4 повідомив, що будь-яких обставин саме щодо спадкового майна він позивачу не повідомляв. Щодо визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини повідомили, що поважні причини пропуску такого строку відсутні. В позові просили відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 01.03.2013 року помер батько позивача та відповідача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 25.02.2016 року №183052.

Відповідно до ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є діти: позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_3

З пояснень сторін, матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті батька не проживав із ним постійно, тому спадщину мав приймати відповідно до ч.1 ст.1269 ЦПК України.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, нерухоме майно за адресою м.Луцьк, вул.. Заньковецької,59/1 не входить до складу спадкового майна, оскільки власником його є відповідач ОСОБА_4 згідно договору дарування від 28.08.1998 року, укладеного між ним та ОСОБА_5

Пояснення позивача та відповідача про те, що спадкоємці не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 підтверджуються Інформаційною довідкою із спадкового реєстру від 25.02.2016 року, згідно якого інформація про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_5 відсутня.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.24 Постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-85цс12 право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач, заявляючи вимогу про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, не навів суду жодної причини, яка перешкодила йому подати таку заяву у передбачений законом строк і яку суд мав би підстави визнати поважною, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11, 57-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк