АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4531/16 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Інші справи позовного провадження
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П.., ОСОБА_1

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Харківської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від імені якого діє мати ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування адміністрації Дзержинського району ОСОБА_3 міської ради, управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_3 міської ради про визнання незаконним та скасування пунктів рішення, ордеру, визнання недійсним свідоцтва,усунення перешкод у користуванні та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від імені якого діє мати ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування адміністрації Дзержинського району ОСОБА_3 міської ради, управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_3 міської ради про визнання незаконним та скасування пунктів рішення, ордеру, визнання недійсним свідоцтва,усунення перешкод у користуванні та зняття з реєстрації.

В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яку вона успадкувала від своєї матері ОСОБА_6 Оскільки ОСОБА_6 останні два роки до смерті тяжко хворіла та була паралізована, вона разом дочкою ОСОБА_7 та малолітніми онуками проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові. В січні 2015 року під час розгляду цивільної справи № 638/9207/13-ц апеляційним судом Харківської області вона дізналася, що у квартирі зареєстровані сторонні особи - ОСОБА_4 та її малолітній син ОСОБА_5

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року було задоволено заяву ОСОБА_3 міської ради про визнання спірної квартири відумерлою спадщиною. Рішенням 29 сесії ОСОБА_3 міської ради 6 скликання «Про комунальну власність міста Харкова» від 25 грудня 2013 року № 1390/13 квартира прийнята до комунальної власності територіальної громади. Рішенням виконкому ОСОБА_3 міської ради від 26 березня 2014 року № 181 ОСОБА_4 надано спірну квартиру та видано на неї ордер № 149080; розпорядженням відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації № 633-Ц1 від 12 червня 2014 року відповідачам видано свідоцтво про право власності.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 міської ради відмовлено.

Вважає, що будь-які прийняті на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року рішення, розпорядження є нікчемними, не можуть породжувати будь-яких юридичних наслідків та втрачають юридичну силу. Про скасування вищевказаних рішень, розпоряджень нею було подано відповідну заяву на ім'я ОСОБА_3 міського голови ОСОБА_8, однак до теперішнього часу відповідь не отримано.

Дії пов'язані із взяттям на облік ОСОБА_4, отримання нею службової квартири, вселення в неї та її експлуатація, відбулася із грубим порушенням визначеного законом порядку, без наявності правових підстав.

На час постановки на облік ОСОБА_4 як особи, що потребує поліпшення житлових умов, вона вже реалізувала відповідне право, оскільки її родина (батько, мати) та вона як донька раніше отримували квартиру, яка була приватизована, а родина отримала право власності на квартиру АДРЕСА_2, до того ж саме там вона і була зареєстрована. Крім того, у 2009 р., тобто на час взяття ОСОБА_4 на облік, вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 та мала власну родину, а відповідно Комісія зобов'язана була це врахувати та встановити умови проживання її чоловіка, забезпечення житлом, тощо. Перебуваючи в черзі ОСОБА_4 змінила місце проживання на пр. Тракторобудівників, б. 89, кв. 38., що вказувало на наявність у неї житлового приміщення придатного для проживання і можливо на час взяття на облік також поліпшила свої житлові умови, що є підставою для її зняття з квартирного обліку.

Також ОСОБА_4 та її батько ОСОБА_10 були включені до загальноміських списків на одержання у власність земельних ділянок для будівництва житлових будинків та отримали у приватну власність дві земельні ділянки, тому повторне взяття на облік було неможливе, вказана інформація також була прихована та не надана ОСОБА_4

ОСОБА_4 прийнята на квартирний облік та внесена до списку першочерговиків як співробітник прокуратури. Приватизація є незаконною, оскільки службове житло не підлягає приватизації.

Вважає, що реєстрація місця проживання відповідачів проведена із порушенням вимог законодавства, оскільки вказані особи не набули право власності або користування цією квартирою на законних підставах, а її надання відбулося також без наявності права власності на це майно у ОСОБА_3 міської ради, що є підставою для скасування реєстрації місця проживання.

На теперішній час вона є єдиним та законним власником спірної квартири, але з боку ОСОБА_4 здійснюються перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні цим майном. Вона не може потрапити у квартиру, оскільки нею змінені двері і там проживає стороння особа.

Просить визнати незаконним та скасувати п. 180 додатку № 2 до Рішення 29 сесії ОСОБА_3 міської ради 6 скликання «Про комунальну власність міста Харкова» від 25 грудня 2013 року №1390/13 та п.п. 1.7.11. п. 1.7 рішення виконкому ОСОБА_3 міської ради від 16 березня 2014 року № 181 про надання ОСОБА_4П та її сину однокімнатної ізольованої квартири № 239, житловою площею 16, 3 кв. м. у будинку № 62-Г по проспекту Перемоги у м. Харкові.

Визнати недійсним ордер № 149080 від 01 квітня 2014 року на право зайняття житлового приміщення, житловою площею 16,3 кв. м., однокімнатної, ізольованої квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Визнати незаконним та скасувати розпорядження відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації № 633-Ц1 від 12 червня 2014 року про надання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однокімнатної, ізольованої квартири № 239 у будинку № 62-Г прпроспекту Перемоги у м. Харкові.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності від 12 червня 2014 року видане Департаментом економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації відділу приватизації житлового фонду ОСОБА_3 міської ради на однокімнатну, ізольовану квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 36, 9 кв.м., житловою площею 16, 3 кв.м. на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом позбавлення права користування ОСОБА_4 у та ОСОБА_5 квартирою № 239 по проспекту Перемоги, будинок 62-Г у м. Харкові та зняття їх з реєстрації;

стягнути судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що процедура надання житла відповідачу проводилась на підставі чинного законодавства України.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради також заперечував проти задоволення позову.

Третя особа - орган опіки та піклування адміністрації Дзержинського району ОСОБА_3 міської ради при винесенні рішення просив врахувати інтереси дитини.

Представник третьої особи - управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявився.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позов.

Зазначає, що ОСОБА_3 міська рада державну реєстрацію права власності на АДРЕСА_4 не здійснювала та з заявами для реєстрації не зверталася, а відповідно право власності на вказану квартиру не набула. Розпорядження та визначення юридичної долі зазначеної квартири відбулося без наявності необхідного обсягу прав та обовязків особою, яка не набула відповідного права, а такі дії є нікчемними та не можуть породжувати будь-яких юридичних наслідків

Звертає увагу на порушення строків розгляду справи, строків призначення судових засідань та ухвалення рішення поза межами граничних строків визначених законом, а також на упередженість судді, якою за наявності підстав було відмовлено у задоволенні заяви про відвід.

Не надання копії рішення апеляційного суду від 16 квітня 2016 року з мокрою печаткою не є підставою для відмови у позові , оскільки відповідає вимогам чинного законодавства за яким суддям надається повний доступ до судових рішень.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивачем не надано оригіналів документів, на які вона посилається, а тому вважати її право порушеним не можна.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи квартира №239 у житловому будинку №62 «Г» по пр. Премоги в м. Харкові належала ОСОБА_6 матері ОСОБА_2

ОСОБА_6 померла 07 серпня 2011 року.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 15 листопада 2013 року дана квартира визнана відумерлою спадщиною та передана до комунальної власності територіальної громади м.Харкова в особі ОСОБА_3 міської ради( т.2 а.с. 109).

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №181 від 25 березня 2014 року затверджено протокол міської громадської комісії з житлових питань та надано ОСОБА_4 спірну квартиру на неї та її сина ОСОБА_5

01 квітня 2014 року видано ордер №149080 на право зайняття цієї квартири ОСОБА_4 та її сином.

08 квітня 2014 року ОСОБА_4 з сином зареєструвалися в спірній квартирі.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2015 року рішення суду від 15 листопада 2013 року про визнання цієї квартири відумерлою спадщиною та передання її ОСОБА_3 міській раді скасовано і в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 29 вересня 2014 року ОСОБА_2 було визначено додатковий строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, а 13 листопада 2014 року Восьмою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на цю квартиру та в цей же день запис про це внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(т. 1 а.с. 14)

З 09 грудня 2014 року ОСОБА_2 зареєстрована в цій квартирі(т.1 а.с. 16).

Відповідно до вимог ст. 331 ч.2 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Матеріали справи свідчать, що 12 червня 2014 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право власності на спірну квартиру на себе та сина шляхом приватизації згідно розпорядження відділу приватизації житлового фонду №633-ЦІ від 12 червня 2014 року та квартира передана у приватну спільну сумісну власність(т.2 а.с.11).

Однак, дане свідоцтво в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 не зареєструвала(т.1 а.с. 29).

Отже, у відповідності до вимог ст. 331 ЦК України та ч. 2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ОСОБА_4П, та ОСОБА_5 право власності на цю квартиру не набули.

Власником квартири є ОСОБА_2, яка зареєструвала своє право у встановленому законом порядку, а тому її права власника підлягають захисту.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування п. 180 додатку №2 до рішення 29 сесії ОСОБА_3 міської ради «Про комунальну власність міста Харкова» задоволенню не підлягають, оскільки це питання вирішувалася на виконання рішення суду від 15 листопада 2013 року про визнання цієї квартири відумерлою спадщиною і підстав для його скасування не вбачається.

Інші позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія вважає, що виселення ОСОБА_4 з сином без надання іншого приміщення неможливо.

Відповідно до вимог ст.ст. 58, 59, 117 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

У разі визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Якщо громадяни, зазначені в ордері, раніше користувалися жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, їм повинно бути надано жиле приміщення, яке вони раніше займали, або інше жиле приміщення.

У випадках визнання ордера на жиле приміщення недійсним з іншим підстав, крім випадку, передбаченого частиною першою цієї статті, громадяни, зазначені в ордері, підлягають виселенню з наданням іншого жилого приміщення або приміщення, яке вони раніше займали.

ОСОБА_4 не вчинено будь-яких неправомірних дій при отриманні житла, а тому міськрада, яка виділила ОСОБА_4 спірну квартиру, визнану відумерлою спадщиною, зобовязана надати ОСОБА_4 та її сину рівноцінну квартиру протягом трьох місяців з дня набрання законної сили цього рішення.

Що стосується пояснень ОСОБА_2 щодо безпідставності прийняття ОСОБА_4 на квартирний облік, то вони судовою колегією не приймаються.

ОСОБА_4 у визначений законом спосіб була прийняття на квартирний облік; рішення про затвердження цього питання ніким не оспорено і до цього часу не скасовано.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 травня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

ОСОБА_2А.у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування п. 180 додатку № 2 до Рішення 29 сесії ОСОБА_3 міської ради 6 скликання про комунальну власність міста Харкова» від 25 грудня 2013 року № 1390/13 відмовити.

Визнати незаконним та скасувати п.п. 1.7.11 п. 1.7 протоколу міської громадської комісії з житлових питань, затвердженого рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 26 березня 2014 року №181 у частині надання ОСОБА_4 на двох осіб вона та син ОСОБА_5 однокімнатної квартири №239 житловою площею 16,3 м2 у будинку №62-Г по пр. Перемоги в м.Харкові.

Визнати недійсним ордер № 149080 від 01 квітня 2014 року на право зайняття житлового приміщення, житловою площею 16, 3 кв. м., однокімнатної, ізольованої квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_11 та ОСОБА_5.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації № 633-Ц1 від 12 червня 2014 року про надання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однокімнатної, ізольованої квартири АДРЕСА_3.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності від 12 червня 2014 року видане Департаментом економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації відділу приватизації житлового фонду ОСОБА_3 міської ради на однокімнатну, ізольовану квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 36, 9 кв.м., житловою площею 16, 3 кв.м. на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 належною їй на праві власності квартирою шляхом позбавлення права користування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 квартирою № 239 по проспекту Перемоги, будинок 62-Г у м. Харкові та зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_6.

Зобовязати ОСОБА_3 міську раду надати ОСОБА_4 на двох осіб -вона та син ОСОБА_5 рівноцінну однокімнатну ізольовану квартиру протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 міської ради на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі по 523 грн. 74 коп. (пятсот двадцять три гривні сімдесят чотири копійки) з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: