АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Барбух Вікторії Володимирівни на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди- задоволено частково.

Визнано незаконним наказ № 420/03 від 22.02.2016 року про звільнення ОСОБА_2 з посади консультанта Київського державного нотаріального архіву.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді консультанта Київського державного нотаріального архіву з 22.02.2016 року.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у м.Києві на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 2384,78 грн., моральну шкоду 2000 грн., витрати на правову допомогу 2000 грн., а всього стягнуто 6384 (шість тисяч триста вісімдесят чотири ) грн.78 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Барбух Вікторія Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач та представник позивача проти апеляційної скарги заперечували.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.01.2016 року між Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві та позивачем було укладено строковий трудовий договір. Відповідно до договору працівник відповідно до наказу приймається на посаду консультанта Київського державного нотаріального архіву. На підставі цього трудового договору виникають трудові відносини між установою та працівником.

Відповідно до наказу № 1 від 28.01.2016 року було затверджено робочий графік з вівторка по суботу включно та з яким позивача було ознайомлено під підпис.

Наказом від 22.02.2016 року позивача було звільнено з займаної посади на підставі ч.4 ст.40 КЗпП України за прогул здійснений 22.02.2016 року (понеділок).

22.02.2016 р. вранці позивач відвідав лікаря, результатом чого було видано листок непрацездатності.

Позивач прийшов до Київського державного нотаріального архіву 22.02.2016 року близько 12 год., де позивачу було повідомлено, що графік роботи змінився відповідно до наказу від 19.02.2016 року і понеділок є робочим днем.

25.02.2016 року на адресу позивача надійшов лист, де повідомлено про звільнення відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України наказом від 22.02.2016 року № 420/03.

Позивачу внаслідок звільнення було завдано значної моральної шкоди, оскільки залишився без засобів до існування, дійшов шокового стану, що призвело до неодноразових приступив підвищення тиску, розладу режиму сну, було порушено нормальний ритм життя.

З підстав вищевикладеного, позивач просить суд визнати наказ про звільнення незаконним, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 21.01.2016 року між Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві та позивачем було укладено строковий трудовий договір. Відповідно до договору працівник відповідно до наказу приймається на посаду консультанта Київського державного нотаріального архіву. На підставі цього трудового договору виникають трудові відносини між установою та працівником.

Пунктом 2.3 трудового договору визначено, що працівник підпорядковується безпосередньо завідувачу Київського державного нотаріального архіву та керівникові. Рішення керівника та завідувача Київського державного нотаріального архіву, прийняті згідно з його компетенцією, є обов»язковими для працівника.

Пунктом 4.2 трудового договору встановлено п»ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. Графік роботи встановлюється наказом Установи.

Пунктом 8.1 трудового договору визначено, що договір діє до 31.12.2016 року та набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

Наказом Головного територіального управління юстиції у місті Києві №132/03 від 19.01.2016року призначено позивача на посаду консультанта Київського державного нотаріального архіву з 21.01.2016 року, згідно з укладеним строковим трудовим договором.

Наказом Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 609/6 від 01.10.2015 року затверджено графік роботи для Київського державного нотаріального архіву: робочий час у понеділок, суботу з 9-00 до 16-45, вівторок-п»ятницю з 9-00 до 18-00.

Наказом завідувача Київського державного нотаріального архіву № 1 від 28.01.2016 року затверджено внутрішній графік працівників Київського державного нотаріального архіву. Наказом затверджено робочі дні консультанта ОСОБА_2 вівторок-субота.

Відповідно до п.8.3 трудового договору умови строкового трудового договору можуть бути змінені тільки за згодою сторін у письмовій формі.

22.02.2016 року провідним спеціалістом відділу кадрового забезпечення апарату ГТУЮ у місті Києві та територіальних органів юстиції Управління кадрової роботи та державної служби ГТУЮ у місті Києві Барбух В.В., начальником управління з питань нотаріату ГТУЮ у м.Києві Міненком К.В., завідувачем Київського державного нотаріального архіву Посипанко А.А. складено акт про те, що консультант Київського державного нотаріального архіву ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці 22.02.2016 року з 09 год. до 12 год. 15 мин. без поважних причин.

22.02.2016 року складено акт про відмову ОСОБА_2 від дачі пояснень.

Завідуюча Київського державного нотаріального архіву А.А. Посипанко 22.02.2016 року звернулась до начальника Головного територіального управління юстиції у місті Києві з поданням про звільнення консультанта ОСОБА_2 з займаної посади на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України.

Наказом Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 420/03 від 22.02.2016 року позивача ОСОБА_2 було звільнено з посади консультанта Київського державного нотаріального архіву на підставі ч.4 ст.40 КЗпП України за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно роз'яснень, викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України здійснюється в порядку застосування дисциплінарних стягнень, зокрема при такому стягненні та звільненні працівника, роботодавець повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого працівником проступку, заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і врахувати попередню роботу працівника.

Судом встановлено, що наказом № 1 від 28.01.2016 року позивачу ОСОБА_2 було встановлено графік роботи з вівторка по суботу.

Норми чинного трудового законодавства покладають на роботодавця обов'язок ознайомлювати працівників з організаційно-розпорядчими документами, які стосуються їх трудової діяльності.

Суду відповідачем не було надано доказів відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України про ознайомлення позивача з графіком роботи, затвердженого наказом № 3 від 19.02.2016 року, яким визначались робочі дні понеділок-вівторок.

22.02.2016 року позивачу було видано листок непрацездатності серія АГС № 843858, відповідно до якого ОСОБА_2 був звільнений від роботи з 22.02.2016 року по 26.02.2016 року. 27.02.2016 року видано листок непрацездатності серії АГС № 823155, відповідно до якого позивач був звільнений від роботи з 27.02.2016 року по 09.03.2016 року.

З викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач був відсутній на роботі 22.02.2016 року з поважних причин, звільнення позивача на підставі п.4 ст.40 КЗпП України є незаконним, а тому, є незаконним і наказ щодо його звільнення.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 середній заробіток обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата.

Врахувавши вимоги закону судом вірно розраховано розмір стягнення.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивачем доведено завдання йому моральної шкоди, в результаті незаконного та безпідставного звільнення з посади.

Судові витрати розподілені судом вірно відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, досліджені докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком суду про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки доказів які б спростовували рішення суду апеляційна скарга не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Барбух Вікторії Володимирівни -відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді