Ухвала іменем україни
19 травня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Коровай», третя особа: публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати припиненим договір поруки № 66233 від 29 листопада 2006 року.

Мотивував вимоги тим, що 29 листопада 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Коровай» та акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», було укладено кредитний договір, відповідно до якого товариство отримало кредит у розмірі 1260000 грн під 17% річних. У забезпечення виконання зобов'язання, між ОСОБА_2 та акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» цього ж дня було укладено договір поруки. Позивач вважає, що в порушення умов договору поруки між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Коровай» було укладено дві додаткові угоди до кредитного договору, внаслідок чого, було збільшено обсяг відповідальності ОСОБА_2, як поручителя без згоди останнього.

Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Дослідивши подані заявником матеріали, в межах заявлених вимог, вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 листопада 2006 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсиббанк», було укладено договір поруки № 66233. В подальшому, ОСОБА_2 підписано також додаткову угоду № 1 від 02 березня 2009 року до кредитного договору від 29 листопада 2006 року, що відповідає умовам п. 2.1. договору поруки № 66233 від 29 листопада 2006 року, згідно якого під згодою поручителя розуміється візування ним змін до основного договору.

08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Згідно з графіком, який є додатком № 1 до кредитного договору, станом на 28 листопада 2013 року позичальник мав повернути кредит у розмірі 1260000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що 02 березня 2009 року відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителя, на яке ОСОБА_2 дав свою згоду шляхом підпису додаткової угоди № 1, тому дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання договору поруки припиненим.

Крім того, враховуючи наявність рішення апеляційного суду Вінницької області від 16 червня 2014 року у справі №127/19805/13-ц, яке набуло законної сили, про солідарне стягнення заборгованості за даним кредитним договором, в тому числі і з ОСОБА_2, як поручителя, відсутні підстави для застосування положень ст. 559 ЦК України.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи місцевим та апеляційним судами не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на заочне рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Коровай», третя особа: публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про визнання договору поруки припиненим.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова