Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
19.09.2016 394/177/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Партоліної І.П.

при секретарі Довгій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Новоархангельськ цивільну справу за позовом ПСП «Лан» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків, та зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПСП «Лан» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач з врахуванням уточнених позовних вимог звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користування орендованою земельною ділянкою та відшкодування збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПСП «Лан» та відповідачами було укладено договори оренди належних їм земельних ділянок. Відповідно до вказаних договорів за актами прийому-передачі господарству були передані у користування земельні ділянки строком до 2031 року.

18 вересня 2013 року відповідачі звернулися із заявами до директора ПСП «Лан» з повідомленням, що будуть самостійно здійснювати агротехнічний обробіток власних земельних ділянок, на що їм було повідомлено листами від 19 вересня 2013 року, що підстав для дострокового розірвання вище вказаних договорів оренди земельних ділянок ПСП «Лан» не вбачає, умови договору виконує своєчасно та добросовісно і в подальшому до закінчення терміну дії договорів буде виконувати свої обовязки та користується своїми правами у відповідності до договору.

За користування земельними ділянками відповідачам з 2006 по 2013 року позивачем виплачувалась орендна плата своєчасно та в строки визначені умовами договору оренди.

У 2014 році відповідачі відмовились від отримання орендної плати та не прибули для її отримання, хоча орендна плата їм нарахована та вони можуть її отримати. Крім того, відповідачами у 2013-2014 роках були вчинені дії, які перешкоджали господарству у користуванні орендованими земельними ділянками. Так, на вказаних земельних ділянках, що знаходяться на полі № 113 відповідачі 24 вересня 2013 року встановили межові знаки, 07 листопада 2013 року земельні ділянки загальною площею 14,46 га виорані повністю, а в 2014 році засіяні соєю.

Тому на земельних ділянках відповідачів здійснити посів кукурудзи позивач не мав можливості. У звязку із вказаними діями господарство врожай кукурудзи із орендованих у відповідачів земельних ділянок у кількості 95,87 тон на суму 268 435,44 грн. Тобто діями відповідачів господарству завдані збитки внаслідок упущеної вигоди у формі чистого недоотриманого прибутку на суму 75 287,83 грн.

За таких обставин позивач просив зобов'язати відповідачів не чинити перешкод позивачу у користуванні орендованими земельними ділянками, зобов'язати повернути їх у користування та стягнути з відповідачів збитки та судові витрати.

В свою чергу відповідачі подали зустрічний позов до позивача з вимогою визнати недійсними договори оренди земельних ділянок.

Свої вимоги мотивували тим, що строк дії договорів оренди на момент укладання даних договорів становив 5 років, однак на момент реєстрації вказаних договорів службовими особами ПСП «Лан» без відома орендодавців були внесені виправлення до п.8 договорів, а саме було виправлено строк оренди із 5 років на 25 років.

Таким чином правочин вчинений між ПСП «Лан» та відповідачами є таким, що вчинений під впливом обману і є недійсним.

Крім того, відповідачі по первісному позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стверджували, що вони не підписували договори оренди, а відтак вищевказані договори є недійсними.

В судове засідання сторони не зявились, представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, первісний позов підтримує в повному обсязі просить його задовольнити, вимоги зустрічного позову не визнає і просить у його задоволенні відмовити.

Представник відповідачів також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги первісного позову не визнає, вимоги зустрічного позову підтримує в повному обсязі просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 має у приватній власності земельну ділянку площею 4,70 га, яка розташована на території Новоархангельської селищної ради, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю .

20 червня 2006 року від його імені був укладений договір оренди земельної ділянки № 222 з ПСП «Лан» строком на 25 років. Цей договір зареєстровано у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18 жовтня 2006 року за № 167.

ОСОБА_1 має у приватній власності земельну ділянку площею 4,88 га, яка розташована на території Новоархангельської селищної ради, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю .

20 червня 2006 року між ним та ПСП «Лан» був укладений договір оренди земельної ділянки № 223 з ПСП «Лан» строком на 25 років. Цей договір зареєстровано у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 08 серпня 2006 року за № 45.

ОСОБА_3 має у приватній власності земельну ділянку площею 4,88 га, яка розташована на території Новоархангельської селищної ради, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю .

20 червня 2006 року між нею та ПСП «Лан» був укладений договір оренди земельної ділянки № 224 з ПСП «Лан» строком на 25 років. Цей договір зареєстровано у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18 жовтня 2006 року за № 212.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини з оренди земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі».

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон), визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендодавцями землі відповідно до ч. 1 ст.4 Закону є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендарями землі відповідно до ч. 1 ст.5 Закону є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Право оренди земельної ділянки, відповідно до приписів ч. 5 ст.6 Закону , підлягає державній реєстрації.

Стаття 13 Закону вказує, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до ст.27 Закону орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленомузаконом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку, на що вказує ст..35 Закону України «Про оренду землі».

Відповідачами стверджується у позові, що з 2013 року вони самостійно займаються обробітком належних їм на праві приватної власності земельних ділянок, що у відповідності до вимог ст.61 ЦПК доказуванню не підлягає.

Статтями 14, 18, 20 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди укладається у письмовій формі і набуває чинності після його державної реєстрації, яка проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.16 Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Зазначена норма відповідає принципу свободи договору, передбаченому у ст. 6 та ст. 627 ЦК України. Крім того, вказані норми кореспондуються із ч. 3 ст. 203 ЦК України, що визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, а саме волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Відповідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За клопотанням відповідачів ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2016 року у справі була призначена судово-почеркознавча експертиза.

Згідно з висновком експерта № 283/286 від 30.05.2016 року у договорі оренди земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_1 та ПСП «Лан», зареєстрованому у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 08.08.2006 року за № 45 у пункті 8 розділу «Строк дії договору» первинно було виконано рукописний запис «25», в якому цифра «2» піддавалась обведенню іншою пастою кулькової ручки, без зміни первісного змісту запису.

У договорі оренди земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_1 та ПСП «Лан», зареєстрованому у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 08.08.2006 року за № 45 з надписом у правому верхньому куту першої сторінки «Примірник КРФЦДЗК» первинно було виконано рукописний запис «25»,, який будь-яким змінам не піддавався.

У договорі оренди земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_1 та ПСП «Лан», зареєстрованому у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 08.08.2006 року за № 45 з надписом у правому верхньому куту першої сторінки «Примірник ПСП «Лан» первинно було виконано рукописний запис «25»,, який будь-яким змінам не піддавався.

У договорі оренди земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_4 та ПСП «Лан», зареєстрованому у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18.10.2006 року за № 167 у пункті 8 розділу «Строк дії договору» первинно було виконано рукописний запис «25», в якому цифра «2» піддавалась обведенню іншою пастою кулькової ручки, без зміни первісного змісту запису.

У договорі оренди земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_4 та ПСП «Лан», зареєстрованому у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18.10.2006 року за № 167 з надписом у правому верхньому куту першої сторінки «Примірник КРФЦДЗК» первинно було виконано рукописний запис «25», який будь-яким змінам не піддавався.

У договорі оренди земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_4 та ПСП «Лан», зареєстрованому у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18.10.2006 року за № 167 з надписом у правому верхньому куту першої сторінки «Примірник ПСП «Лан» первинно було виконано рукописний запис «25», який будь-яким змінам не піддавався.

У договорі оренди земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_3 та ПСП «Лан», зареєстрованому у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18.10.2006 року за № 212 у пункті 8 розділу «Строк дії договору» первинно було виконано рукописний запис «25», в якому цифра «2» піддавалась обведенню іншою пастою кулькової ручки, без зміни первісного змісту запису.

У договорі оренди земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_3 та ПСП «Лан», зареєстрованому у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18.10.2006 року за № 212 з надписом у правому верхньому куту першої сторінки «Примірник КРФЦДЗК» первинно було виконано рукописний запис «25», який будь-яким змінам не піддавався.

У договорі оренди земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_3 та ПСП «Лан», зареєстрованому у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18.10.2006 року за № 212 з надписом у правому верхньому куту першої сторінки «Примірник ПСП «Лан» первинно було виконано рукописний запис «25», який будь-яким змінам не піддавався.

Підпис у договорі оренди земельної ділянки, укладеному між ОСОБА_4 та ПСП «Лан», зареєстрованому у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18.10.2006 року за № 167 ОСОБА_4, а саме на 5 сторінці договору в рядку «Орендодавець»,у акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі в рядку «Земельну ділянку передав» та у Акті визначення меж земельної ділянки в натурі в рядку «Орендодавець» виконані не самим ОСОБА_4, а іншою особою.

Аналогічний висновок зазначений експертом і у договорах з надписом у правому верхньому куту першої сторінки «Примірник КРФЦДЗК» та «Примірник ПСП «Лан».

Встановити чи виконано підпис ОСОБА_3 у всіх трьох примірниках договору оренди експертизою не представилось можливим оскільки при порівнянні досліджуваних підписів від імені останньої була встановлена сукупність збіжних, індивідуальних ознак, яка свідчить про виконання цих підписів однією особою; вирішення питань ускладнювалось малим обсягом графічного матеріалу, який міститься у коротких досліджуваних підписах простої будови з ознаками незвичності їх виконання, а також недостатністю порівняльного матеріалу за його якістю та кількістю.

Позивачем не надано доказів, які б спростовували висновок експертизи в частині того, що підписи у примірниках договору оренди виконані не самим ОСОБА_2

Отже, враховуючи те, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки ОСОБА_2 не підписував, повноваження на це іншій особі не надавав, суд приходить до висновку, що відсутність волевиявлення власника є підставою для визнання договору недійсним (ст.ст.203,21 ЦПК України).

Згідно ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Відповідачами не надано суду доказів визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок саме з підстав ст.230 ЦК України.

Крім того, відповідачем ОСОБА_3 не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилались у зустрічному позові з приводу недійсності договорів оренди земельних ділянок внаслідок відсутності її підпису у оспорюваному договорі.

Також, суд критично відноситься до тверджень відповідачів, що службовими особами ПСП «Лан» без відома орендодавців були внесені виправлення до п.8 договорів, а саме було виправлено строк оренди із 5 років на 25 років, оскільки висновком експертизи встановлено, що лише в примірниках договорів оренди належних відповідачам ( не у примірнику договору оренди ПСП «Лан» та у примірнику «КРФЦДЗК») у п.8 договорів оренди земельних ділянок первинно було виконано рукописний запис «25», в якому цифра «2» піддавалась обведенню іншою пастою кулькової ручки, без зміни первинного змісту запису, що в свою чергу виключає будь які порушення укладення догорів оренди з сторони ПСП «Лан».

Оскільки судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 порушують право позивача як орендаря щодо користування орендованими земельними ділянками, тому первісні позовні вимоги в частині усунення перешкод позивачу у користуванні орендованими земельними ділянками та зобов'язати повернути їх у користування підлягають до задоволення.

Щодо первісних позовних вимог щодо стягнення з відповідачів збитків суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо такі порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина другастатті 22 ЦК України).

Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною 1 вказаної статті зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв'язку між порушенням права й збитками. При цьому розмір заподіяних збитків доводить позивач.

Відповідно до п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19 квітня 2013 року, збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам. Неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, що створили ці комісії.

Первісним позивачем в частині відшкодування збитків позовні вимоги не доведені, а тому правові підстави для їх задоволення відсутні.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповіднодо ст.88 ЦПК України суд проводить розподіл судових витрат між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,4,5,6,13,14,16,18,20,27,35 Закону України «Про оренду землі» , ст.ст. 15,22,203,207,215,230,627,638 ЦК України, ст.152 ЗК України, ст.ст. 213,214,215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ПСП «Лан» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ПСП «Лан» до 20 червня 2031 року у користуванні орендованою земельною ділянкою № 223 площею 4,88 га, що розташована у відповідності до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 037197 від 26.12.2001 року на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Зобов'язати ОСОБА_1 повернути у користування ПСП «Лан» земельну ділянку № 223 площею 4,88 га, що розташована у відповідності до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 037197 від 26.12.2001 року на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ПСП «Лан» до 20 червня 2031 року у користуванні орендованою земельною ділянкою № 224 площею 4,88 га, що розташована у відповідності до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 037198 від 26.12.2001 року на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути у користування ПСП «Лан» земельну ділянку № 224 площею 4,88 га, що розташована у відповідності до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 037198 від 26.12.2001 року на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

В іншій частині первісних позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПСП «Лан» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 222 площею 4,70 га укладеного 20 червня 2006 року між ОСОБА_2 та ПСП «Лан» зареєстрованим у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18 жовтня 2006 року за № 167.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПСП «Лан» судовий збір в сумі по 121 грн.80 коп. з кожного.

Стягнути із ПСП «Лан» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або у разі, якщо особи, які брали участь у справі, не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

.