Справа № 308/8116/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О.,

суддів - Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю,

при секретарі - Чонка Д.М.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1.- ОСОБА_5,

відповідачки ОСОБА_2., представника відповідачів ОСОБА_3., ОСОБА_2.- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1, та ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 серпня 2015 року у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим будинком та земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_1. звернувся з даним позовом до ОСОБА_3. та ОСОБА_2. про усунення перешкод у користуванні власністю.

Позов мотивує тим, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 10.09.2001 року державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Остапі В.А., реєстр. №1-2663, є власником житлового будинку з приналежними надвірними спорудами та прибудовами, що розташовані на земельній ділянці площею 315 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано КП «Ужгородське міське бюро технічної інвентаризації» згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13524567 від 10.02.2007 року, номер запису 5846, в книзі 52, реєстраційний номер 17790886.

Зазначає, що рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів від 24.09.1991 року №94 надано дозвіл АДРЕСА_1 (спадкодавцю) на влаштування житлових та підсобних приміщень у власному житловому будинку по АДРЕСА_1 з подальшою розробкою проектної документації та погодження її у головного архітектора міста. Проектна документація розроблена та погоджена міською архітектурою 07.07.1997 року.

Позивач стверджує, що у зв'язку з незадовільним технічним станом, необхідністю зовнішнього фасадного ремонту повздовжньої стіни житлового будинку, переобладнання господарських приміщень під житлові кімнати, виникла нагальна потреба у проведенні невідкладних будівельних робіт та необхідність облаштування снігозатримувачів та водостічних жолобів з боку двору відповідачів, проведення яких є неможливим без надання доступу до стіни його житлового будинку з боку домоволодіння відповідачів на належну їм земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2

Стверджує, що проведення відповідних ремонтних робіт є неможливим через чинення відповідачами перешкод, якими не надається доступ на земельну ділянку по АДРЕСА_2. На пропозицію щодо добровільного врегулювання спору та узгодження питання надання доступу на вказану земельну ділянку для здійснення капітального ремонту повздовжньої стіни житлового будинку по АДРЕСА_1, а також узгодження часу проведення ремонтних робіт, відповідачі не реагують.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з вимог ст. ст. 316, 319, 391 ЦК України, позивач просить суд зобов'язати відповідачів не чинити перешкоди у проведенні зовнішнього фасадного ремонту повздовжньої стіни житлового будинку та переобладнання господарських приміщень, а також облаштування снігозатримувачів та водостічних жолобів, забезпечивши доступ на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2

Відповідачі ОСОБА_2. та ОСОБА_3. звернулися із зустрічним позовом до ОСОБА_1. про усунення перешкод у користуванні жилим будинком та земельною ділянкою, згідно з яким просять зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні жилим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_2 у м. Ужгороді, шляхом переобладнання даху його будинку АДРЕСА_1 в односкатний профіль з водовідведенням в сторону його земельної ділянки та знесення гаража, самочинно прибудованого до стіни їх будинку.

Мотивуючи зустрічний позов ОСОБА_2. та ОСОБА_3. зазначають, що їм згідно договору міни від 30.12.1985 року належить на праві власності будинковолодіння АДРЕСА_2. З часу набуття права власності на будинковолодіння вони були користувачами, а з 28.12.1999 року - власниками земельної ділянки площею 0,10 га згідно державного акту на право приватної власності за землю серії ЗК 015-0101005.

Стверджують, що сім'я відповідача за зустрічним позовом, протягом тривалого часу порушує їх права як власників житлового будинку та земельної ділянки. При проведенні робіт по добудові житлових та підсобних приміщень порушено права власників житлового будинку АДРЕСА_2, допущено порушення будівельних норм, що підтверджено висновком експерта судової інженерно-технічної експертизи Корчинської Д.В. від 27.01.2001р., а також актом комісії Ужгородського міського управління архітектури та містобудування від 04.06.2008р.

Зазначають також, що відповідачем ОСОБА_1. розпочато монтаж конструкцій балкону мансардного поверху, з порушенням п.2.20 ДБН79-92 побудовано гараж з використанням без згоди позивачів стіни їх будинку.

Окрім того, посилаючись на приписи Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт (затверджено наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 05.12.2000р. №273), позивачі за зустрічним позовом вважають, що ОСОБА_1. в установленому порядку не отримував дозвіл на виконання будівельних робіт з відповідним переоформленням проектної документації, оскільки дозвіл на влаштування житлових і підсобних приміщень у власному будинку надавався його батьку АДРЕСА_1

Враховуючи наведене, з врахуванням положень ст. 376 ч. 1 ЦК України, позивачі за зустрічним позовом стверджують, що всі будівельні роботи, які проводив відповідач по реконструкції житлового будинку, є самочинним будівництвом, а тому просили суд зобов'язати ОСОБА_1. не чинити перешкоди у користуванні жилим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_2, шляхом переобладнання даху його будинку АДРЕСА_1 в односкатний профіль з водовідведенням в сторону його земельної ділянки та знести гараж, самочинно прибудований до стіни їх будинку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.08.2015 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3., ОСОБА_2. про усунення перешкод у користуванні власністю відмовлено повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3. та ОСОБА_2. до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим будинком та земельною ділянкою задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3. та ОСОБА_2. перешкод у користуванні жилим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_2 у м. Ужгороді та здійснити переобладнання даху його будинку АДРЕСА_1 в односкатний профіль з водовідведенням в сторону його земельної ділянки.

В задоволенні вимог за зустрічним позовом про зобов'язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3. та ОСОБА_2. перешкод у користуванні жилим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_2 у м. Ужгороді, шляхом знесення гаража, самочинно прибудованого до стіни їх будинку, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. 57,35 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу в якій вказує, що суд не встановив фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для справи, не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, в результаті чого ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким первісний позов задоволити, а в зустрічному позові відмовити.

ОСОБА_2. та ОСОБА_3. також подали апеляційну скаргу в якій просять оскаржуване рішення в частині відмови у зустрічному позові скасувати та ухвалити нове про повне задоволення зустрічного позову. Вказують, що оскільки ОСОБА_1. не доведено право власності на гараж та такий збудований без відповідного дозволу, погодженого проекту та згоди суміжного землекористувача, на використання їх опорної стіни як стіни гаража, то такий об'єкт будівництва є самочинним, а тому не може бути узаконеним та підлягає знесенню.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задоволити подану його довірителем апеляційну скаргу з наведених в ній підстав. Щодо апеляційної скарги ОСОБА_2. та ОСОБА_3. заперечив та просив відмовити у задоволенні такої.

ОСОБА_2. та представник відповідачів ОСОБА_4, в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 Подану ОСОБА_2. та ОСОБА_3. апеляційну скаргу просили задоволити з підстав наведених в ній.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін по справі, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень на них вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1. підлягає до часткового задоволення, оскаржуване судове рішення в частині задоволення зустрічного позову зміні, а апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3. відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача за первісним позовом відсутні підстави стверджувати про вчинення з боку відповідачів перешкод у користуванні та розпорядженні ним своїм майном, а саме: будинковолодінням по АДРЕСА_1

Так, як встановлено, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 10.09.2001 року державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Остапі В.А., реєстр. №1-2663, ОСОБА_1. є власником житлового будинку з приналежними надвірними спорудами та прибудовами, що розташовані на земельній ділянці площею 315 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано КП «Ужгородське міське бюро технічної інвентаризації» згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13524567 від 10.02.2007 року, номер запису 5846, в книзі 52, реєстраційний номер 17790886 (том 1 а.с. 15-16).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3. є власниками сусіднього із позивачем будинковолодіння по АДРЕСА_2 та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок. Відповідно, маючи повноваження власників, вони згідно вищенаведених правових норм вільно володіють, користуються та розпоряджаються своєю власністю. Неправомірного втручання у здійснення позивачем повноважень щодо користування та розпорядження власністю - будинковолодінням по АДРЕСА_1 відповідачами не допускалось.

Позивач стверджує, що у зв'язку з незадовільним технічним станом, необхідністю зовнішнього фасадного ремонту повздовжньої стіни житлового будинку, переобладнання господарських приміщень під житлові кімнати, виникла нагальна потреба у проведенні невідкладних будівельних робіт та необхідність облаштування снігозатримувачів та водостічних жолобів з боку двору відповідачів, проведення яких є неможливим без надання доступу до стіни його житлового будинку з боку домоволодіння відповідачів на належну їм земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2

ОСОБА_1. вказує, що проведення відповідних ремонтних робіт є неможливим через чинення відповідачами перешкод, якими не надається доступ на земельну ділянку по АДРЕСА_2.

Однак, позивачем не надано суду доказів створення відповідачами певними своїми неправомірними діями або бездіяльністю перешкод позивачу у користуванні та розпорядженні його власністю.

Судом встановлено, що правовідносини сторін, що пов'язані з предметом первісного позову, фактично стосуються встановлення строкового сервітуту, зокрема, земельного сервітуту. Фактично вимоги позивача стосуються надання йому доступу до дворогосподарства відповідачів, встановлення за ним права користування земельною ділянкою, що належить відповідачам, з метою проведення ремонту стіни житлового будинку та переоблаштування даху жилого будинку АДРЕСА_1, шляхом встановлення снігозатримувачів та водостічних жолобів.

Правовий інститут сервітуту регламентовано за приписами гл.32 ЦК України, зокрема, відповідно до ст. 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. За правилами ст.402 ЦК України сервітут (земельний сервітут) може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

У відповідності до ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, які вважав порушеними. Врегульовані згідно зі ст.16 ЦК України способи захисту спрямовані на відновлення суб'єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало раніше.

Згідно з ч.2 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

У відповідності до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі статтею 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що ОСОБА_1., звернувшись з первісним позовом, невірно обрав спосіб захисту свого права, яке вважає порушеним, що і стало підставою для відмови в задоволенні первісного позову.

Що стосується зустрічного позову, то колегія судів приходить до наступного висновку.

ОСОБА_2. та ОСОБА_3. в зустрічному позові, посилаються на порушення своїх прав як власників жилого будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_2, оскільки житлові та підсобні приміщення будинковолодіння ОСОБА_1 споруджено з порушенням будівельних норм, зокрема, з порушенням ДБН 79-92 побудовано гараж, дах будинку відповідача не облаштовано снігозатримувачами, нахил даху виконано в бік двору сім'ї ОСОБА_6, водостічний жолоб обірвався, що призводить до залиття їх подвір'я, псування будинку. У зв'язку з вказаним позивачі за зустрічним позовом ставлять вимоги до відповідача про знесення гаража, який самочинно прибудований до стіни їх будинку та здійснення переобладнання даху будинку АДРЕСА_1 з двоскатного в односкатний.

Частиною 1 ст. 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Так судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1. набуто в порядку спадкування право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1, в т.ч. жилий будинок з надвірними будовами.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом АЕЕ№006317 від 10.09.2001р., зареєстровано в реєстрі за №1-2663, посвідчено набуття спадкоємцем гр. ОСОБА_1. права на спадкове майно, в т.ч. жилий будинок в цілому,під літ. А,А', A", вальково-цегельний з незакінченою будівництвом мансардою 98% готовності, сарай під літ. В, гараж під літ. Г, навіс під літ. Д, огорожа №1-3, розташований на земельній ділянці площею 315 кв.м ( том 1 а.с. 15).

На підставі вказаного Свідоцтва за ОСОБА_1. зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна - будинок в АДРЕСА_1, що стверджується Витягом №13524567 від 10.02.2007р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( том 1 а.с. 16).

З врахуванням наведеного, судом спростовується факт здійснення відповідачем ОСОБА_1. самочинного будівництва гаража, оскільки право власності на цей об'єкт ним набуто в порядку спадкування, а тому обґрунтовано відмовлено у задоволенні частини вимоги зустрічного позову про знесення гаража.

З висновком суду першої інстанції про зобов'язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3. та ОСОБА_2. перешкоди у користуванні жилим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_2 та здійснити переобладнання даху його будинку АДРЕСА_1 в односкатний профіль з водовідведенням в сторону його земельної ділянки, колегія суддів повністю погодитися не може.

Так, відповідно до Висновку №219 від 21.01.2015 року судової будівельно-технічної експертизи, яку проведено судовим експертом Корчинським Б.М., констатовано, що технічний стан фасадної частини стіни будинку АДРЕСА_1 по вул. Берчені зі сторони суміжної земельної ділянки будинку АДРЕСА_2 є незадовільним, причиною є порушення правил експлуатації, відсутність жолобів, водостічних труб та снігозастримувачів. Судовим експертом надано висновок про те, що роботи по реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідають розробленому проекту землеустрою, однак порушені вимоги ДБН 79-92 та ДБН 360-92 в частині забезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів на покрівлі. Порушенням є облаштування даху будинку АДРЕСА_1 саме, як двоскатного профілю проекту реконструкції будинку з надбудовою мансардних приміщень, погодженого 07.07.1997р. головним архітектором міста. Встановлено, що будівельні роботи по облаштуванню двоскатної покрівлі виконані з відводом води у двір сім'ї ОСОБА_6 і окремі конструкції перебудованих приміщень виступають за межу ділянки будинковолодіння АДРЕСА_2, внаслідок чого атмосферні опади з покрівлі попадають на територію суміжного домоволодіння і частково підтоплюють стіни будинку гр. ОСОБА_6.

В даному випадку порушені вимоги ДБН 79-92 п. 2.2. та ДБН 360-92 п.3.25. усунути вказані порушення можливо при умові забезпечення даної покрівлі необхідними інженерно-технічними заходами, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівлі на територію суміжних ділянок, або перебудувати дах в односкатний профіль.

З вказаного Висновку також слідує, що неможливо встановити чи проведено саме гр. ОСОБА_1. влаштування двоскатної покрівлі будинку з відводом води у двір гр. ОСОБА_6.

По даху будинку позивачами за зустрічним позовом були заявлені тільки дві вимоги, а саме: переобладнання даху ОСОБА_1 в односкатний профіль та водовідведення в сторону його земельної ділянки (том 1 а.с. 35-38).

Що стосується вимоги про знесення гаража ОСОБА_1 то судом встановлено, що гараж як першим, так і другим власником не пересувався на місцевості. Право власності на нього ОСОБА_1. стверджено Свідоцтвом про право на спадщину за законом (том 1 а.с.15) тому він не може вважатися самочинно збудованим.

Згідно п.5 висновку № 219 судової будівельно - технічної експертизи неможливо встановити, хто виконував роботи по переобладнанню господарських приміщень будинку під житлові в зв'язку з тим, що в переліку будівель сарай під літ. Б відсутній за даними інвентаризаційної справи станом на 25.03.-25.05.1991 р. Експерт не сказав, що двохскатна будівля суперечить будівельним нормам.

За таких обставин встановити, чи допустив порушення відповідач за зустрічним позовом будівельні норми неможливо.

В п. 10 вищезгаданого експертного висновку експерт зазначив, що усунути вказані порушення вимог ДБН 79-92 п.2.1 та ДБН 360-92 п.3.25 по покрівлі будинку можливо при умові забезпечення даної покрівлі необхідними інженерно - технічними заходами, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів даної будівлі на територію суміжних ділянок, або переобладнати дах будинку в односкатний профіль.

Найменш затратними способом є забезпечення існуючої двохскатної покрівлі інженерно - технічними заходами, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівлі на територію суміжних земельних ділянок (том 1 а.с. 160).

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обстави, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині часткового задоволеного зустрічного позову, щодо усунення перешкод у користуванні належним ОСОБА_2. та ОСОБА_3. домоволодінням, шляхом зобов'язання ОСОБА_1 здійснити переобладнання даху його будинку АДРЕСА_1 з двохскатного на односкатний профіль та позивачам за зустрічним позовом слід відмовити у такій вимозі.

В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п. 3, 309 ч.1 п.3 і 4, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково, апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 серпня 2015 року в частині часткового задоволення зустрічного позову змінити.

У вимогах ОСОБА_2. та ОСОБА_3. про усунення перешкод у користуванні належним їм домоволодінням, шляхом зобов»язання ОСОБА_1 здійснити переобладнання даху його будинку АДРЕСА_1 з двохскатного на односкатний профіль - відмовити.

В решті рішення за основним та зустрічним позовом залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді