Справа № 185/5639/16-ц
Провадження № 2/185/3190/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2016 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Палюх Т. Д., при секретарі Таран Н.Ю., розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням ,
01 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку № 18 по вул.Київській в м.Павлограді.
Позов обґрунтовано тим, що позивачу на праві приватної власності належить домоволодіння № 18 по вул.Київській в м.Павлограді на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 03 серпня 2009 року. 28 листопада 2013 року за вказаною адресою було зареєстровано місце проживання відповідача, проте останній ніколи там не проживав, свого майна у будинку не має, кореспонденцію за місцем реєстрації на отримує, членом її сімї ніколи не був і не є. Через дані обставини, позивач позбавлений можливості оформити субсидію на комунальні послуги. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає, тому позивач змушений звернутись до суду.
В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала суду пояснення, що відповідають змісту позову, просила позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зазначив, що є сусідом позивача, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2. Також вказав, що ніколи не бачив відповідача ОСОБА_2 в будинку № 18 по вул.Київській в м.Павлоград.
Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення свідка та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16).
Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 03 серпня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської нотаріальної контори ОСОБА_4 за № 2-4719, позивач є власником будинку № 18 по вул.Київська в м.Павлограді Дніпропетровської області (а.с.5-6).
Згідно акту, посвідченого головою квартального квартального комітету №35, ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, за вказаною адресою не проживає з листопада 2013 року (а.с.10).
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
На підставі вищевикладеного, суд вважає доцільним усунути перешкоди у здійсненні позивачем ОСОБА_1 свого права користування та розпорядження майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком № 18 по вул.Київській в м.Павлограді, що буде слугувати підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою.
Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 392 Цивільного кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ОСОБА_5 народження, таким, що втратив право користування житловим будинком № 18 по вулиці Київській в місті Павлограді Дніпропетровської області.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Повний текст рішення виготовлено 09.12.2016року.
Суддя Т. Д. Палюх