Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/676/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

особи, які приймають участь у справі: позивач ОСОБА_1 в

інтересах неповнолітнього ОСОБА_2,

відповідач Загнітківська сільська рада Кодимського району Одеської області

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Загнітківської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, 22 квітня 2016 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті діда - ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід - ОСОБА_4. Після смерті діда залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,82 га вартістю 49776,85 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого. Рідна дочка спадкодавця - ОСОБА_5, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, від спадщини відмовилась на користь свого неповнолітнього внука, а його сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. До дня смерті спадкодавець проживав в с. Загнітків, Кодимського району. Відповідно до закону (ст.1268 ч.4 ЦК України), ОСОБА_2 прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття був неповнолітнім. Нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно - державний акт на право власності на землю. Залишилась лише його ксерокопія. Про втрату державного акту на право власності на землю він публікував оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Це позитивного результату не дало. Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі теж відмовив у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Все вище назване і змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 1,82 га вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, який був утрачений.

В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача (Загнітківської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено наступне.

ОСОБА_4 був власником земельної ділянки площею 1,82 га вартістю грн., 49776,85 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Інформація Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеській області №29-1516-99.1-858/2-16 від 22 квітня 2016 року) (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, помер (свідоцтво про смерть НОМЕР_2, видане 03 серпня 2007 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області) (а.с.5).

Спадкоємцем за законом першої черги залишилась дочка спадкодавця - ОСОБА_5 ( свідоцтво про народження, видане Загнітківською сільською радою 01 грудня 1948 року, згідно якого, батьком народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 є ОСОБА_4) (а.с. 11). Після укладення шлюбу з ОСОБА_3 ОСОБА_5 присвоєне прізвище «ОСОБА_5» (свідоцтво про одруження НОМЕР_3) (а.с.11).

Як убачається з дослідженої судом заяви, зареєстрованої в реєстрі за №43 Загнітківської сільської ради, ОСОБА_5 від спадщини відмовилась (а.с.14).

Отже, спадкоємцем за законом є неповнолітній ОСОБА_2 - онук спадкодавця.

Частиною першою статті 1265 ЦК України, передбачено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно досліджених в судовому засіданні свідоцтва про народження НОМЕР_4, виданого Загнітківською сільською радою 29 жовтня 2003 року, батьком народженого 12 жовтня 2003 року ОСОБА_2 є ОСОБА_6 (а.с.7), а згідно свідоцтва про народження НОМЕР_5, виданого Загнітківською сільською радою 04 серпня 1972 року, матір»ю народженого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 є ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Своїм правом представника спадкоємця за законом, позивач скористався, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №329/02-14 від 22 квітня 2016 року).

В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№16 від 16 квітня 2016 року) (а.с.17).

Згідно Інформації відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області №29-1516-99. 1-858/2-16 від 22 квітня 2016 року, видати новий Державний акт на право власності на землю або дублікат цього документу не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав (а.с.21).

Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України).

Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності.

З огляду на викладене, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно.

Таким чином, суд констатує, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 1,82 га вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, який був утрачений.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1265 ч.1, 1268 ч.4, 1268 ч.5 ЦК України, керуючись ст.ст.10,60, 130, 174, 213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Загнітківської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 1,82 га вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, який був утрачений.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І.ГУРА