Справа № 185/5594/16-ц
Провадження № 2-д/185/12/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області клопотання Департаменту майнових і земельних відносин Воронежської області про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Богучарського районного суду Воронежської області Російської Федерації від 24 грудня 2015 року, -

встановив:

У червні 2016 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Департаменту майнових і земельних відносин Воронежської області про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Богучарського районного суду Воронежської області Російської Федерації від 24 грудня 2015 року, яким розглянуто позов Департаменту майнових і земельних відносин Воронежської області про спонукання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до продажу на торгах частки в праві спільної часткової власності (1/32 частки) на земельну ділянку з земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 36:22:3300008:40, розташовану за адресою: Воронежська область, Петропавлівський район, західна частина кадастрового кварталу 36:22:3300008, Новобогородицьке сільське поселення, на проведені спеціалізованою організацією торги.

В обґрунтування поданого клопотання Департамент майнових і земельних відносин Воронежської області посилався на те, що 24 грудня 2015 року Богучарським районним судом Воронежської області Російської Федерації прийнято рішення по справі № 2-п160/2015 щодо спонукання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до продажу на торгах частки в праві спільної часткової власності (1/32 частки) на земельну ділянку з земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 36:22:3300008:40, розташовану за адресою: Воронежська область, Петропавлівський район, західна частина кадастрового кварталу 36:22:3300008, Новобогородицьке сільське поселення, на проведені спеціалізованою організацією торги. Витрати по проведенню торгів покласти на відповідача ОСОБА_1. Зазначене рішення набрало законної сили на території Російської Федерації 26.01.2016 року, але до теперішнього часу боржник не виконав рішення добровільно, у зв'язку з чим Департамент майнових і земельних відносин Воронежської області звертається до суду з зазначеним клопотанням.

Представник Департаменту майнових і земельних відносин Воронежської області в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду клопотання.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини не явки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду клопотання належним чином, заяв про розгляд клопотання за її відсутності суду не надала, заперечень проти поданого клопотання у письмовій формі, відмови від подання заперечень боржником не подано.

Відповідно до ч. 5 ст. 395 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 грудня 2015 року Богучарським районним судом Воронежської області Російської Федерації прийнято рішення по справі № 2-п160/2015 щодо спонукання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до продажу на торгах частки в праві спільної часткової власності (1/32 частки) на земельну ділянку з земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 36:22:3300008:40, розташовану за адресою: Воронежська область, Петропавлівський район, західна частина кадастрового кварталу 36:22:3300008, Новобогородицьке сільське поселення, на проведені спеціалізованою організацією торги. Витрати по проведенню торгів покладено на відповідача ОСОБА_1.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до вимог ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Як зазначено у роз'ясненнях п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів і арбітражів і про скасування рішень, ухвалених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», розгляд судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами-учасницями відповідних міжнародних договорів. При їх вирішенні суди повинні виходити з положень ст. 84 Закону від 21 квітня 1999 р. «Про виконавче провадження», ст.ст. 35, 36 Закону від 24 лютого 1994 року «Про міжнародний комерційний арбітраж» і відповідних міжнародних договорів України, що передбачають порядок визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів, і враховувати, що згідно зі ст. 9 Конституції України, міжнародні договори, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, входять до національного законодавства України.

Також, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» суди повинні з'ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державою, про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання. На даний час є чинними, зокрема, - Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22 січня 1993 року, яка ратифікована Україною 10 листопада 1994 року. Крім України учасницями цієї Конвенції є республіки Азербайджан, Білорусь, Вірменія, Казахстан, Молдова, Таджикистан, Туркменистан, Узбекистан, Грузія, Киргизька Республіка та Російська Федерація.

Відповідно до ст. 51 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованої Україною 10 листопада 1994 року (далі - Конвенція) кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених справжньою Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, - рішення установ юстиції у цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом світові угоди у таких справах і нотаріальні акти відносно грошових зобов'язань.

Оскільки Україна та Російська Федерація є державами-членами Співдружності Незалежних Держав (учасницями цієї Конвенції), то вищевказане рішення суду Російської Федерації підлягає визнанню та виконанню на території України.

Київський районний суд міста Донецька, в територіальній юрисдикції якого зареєстровано боржника, визнаний сторонами в якості компетентного суду, будь-яких скарг, заяв з цього приводу сторонами не подавалось.

Розпорядженням голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх. № 913/0/1-14 від 29 серпня 2014 року, вх. № 10027/0/30-14 від 01 вересня 2014 року), Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області визначено територіальну підсудність справ Київського районного суду міста Донецька, Калінінського районного суду міста Донецька, Куйбишевського районного суду міста Донецька.

Клопотання подане відповідно до Конвенції про правову допомогу та правові відношення по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993 року, яка ратифікована Законом України від 10.11.1994 року «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу та правові відношення по цивільним, сімейним та кримінальним справам».

Згідно матеріалів, які додані до даного клопотання, рішення Богучарського районного суду Воронежської області Російської Федерації року від 24 грудня 2015 року по справі №2-п160/2015 набрало законної сили на території Російської Федерації 26 січня 2016 року та на території Російської Федерації не виконувалось.

Справа розглянута компетентним судом. Інших рішень по даному спору не має.

Строк пред'явлення рішення до примусового виконання не сплинув, а виконання даного рішення не суперечить інтересам України.

Таким чином, клопотання Департаменту майнових і земельних відносин Воронежської області про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Богучарського районного суду Воронежської області Російської Федерації від 24 грудня 2015 року підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 390 - 397 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання Департаменту майнових і земельних відносин Воронежської області про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Богучарського районного суду Воронежської області Російської Федерації від 24 грудня 2015 року - задовольнити.

Рішення Богучарського районного суду Воронежської області Російської Федерації у справі №2-п160/2015 від 24 грудня 2015 року - визнати.

Надати дозвіл на виконання рішення Богучарського районного суду Воронежської області Російської Федерації у справі №2-п160/2015 від 24 грудня 2015 року щодо спонукання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до продажу на торгах частки в праві спільної часткової власності (1/32 частки) на земельну ділянку з земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 36:22:3300008:40, розташовану за адресою: Воронежська область, Петропавлівський район, західна частина кадастрового кварталу 36:22:3300008, Новобогородицьке сільське поселення, на проведені спеціалізованою організацією торги, а також покладення на відповідача ОСОБА_1 витрат по проведенню торгів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Бондаренко