Справа № 750/2646/15-ц Провадження № 22-ц/795/1580/2016 Головуючий у I інстанції -Логвіна Т. В. Доповідач - Харечко Л. К.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Губар В.С., Позігуна М.І.,

з участю секретарів: Шевченко М.О., Халимон Т.Ю., представників позивача: Єрко І.О., Думчевої І.В., відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 липня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 липня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення збитків відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити рішення, яким скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2015 року та прийняти нове рішення про часткове задоволення вимог ПАТ «Чернігівобленерго», стягнувши з ОСОБА_3 на користь позивача суму збитків, нараховану за період з 24.03.2014 року по 06.04.2014 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального закону.

Доводи скарги зводяться до того, що 23.01.2016 року її представником був отриманий лист Державної інспекції України з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії № 03/21-350, який містив оцінку правомірності дій позивача при нарахуванні збитків, що підлягали стягненню з ОСОБА_3. В листі було зазначено, що дії енергопостачальника щодо визначення періоду розрахунку збитків за актом про порушення № 007767 від 06.04.2014 року суперечили вимогам Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357 і Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією та були неправомірними, тобто в даному випадку розрахунок збитків за актом має бути проведений з 24 березня 2014 року по дату контрольного огляду електролічильника - 06 квітня 2014 року, тобто до дати оформлення акту.

ОСОБА_3 зазначає, що у позивача був відсутній належним чином затверджений та доведений до відома споживача графік контрольного знімання показань приладів обліку, в зв'язку з чим ОСОБА_3 не мала можливості визначити, коли саме ПАТ «Чернігівобленерго» було здійснено контрольний огляд належного їй засобу обліку електричної енергії. Про проведення позивачем 24.03.2014 року контрольного зняття показань приладів обліку у складі комплексу робіт з контрольного огляду приладу обліку електричної енергії вона не була проінформована жодним чином.

На думку ОСОБА_3, свідомо допущені позивачем порушення Правил користування електричною енергією та Методики щодо визначення періоду розрахунку збитків за актом, які полягали у навмисному неврахуванні дати останнього перед виявленням порушення відповідачем правил контрольного огляду приладу обліку електричної енергії - 24.03.2014 року як належної дати початку відліку строку для нарахування збитків, умисно приховані позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, були істотними для справи обставинами, які не були та не могли бути відомі ОСОБА_3 на час розгляду справи по суті, тому ОСОБА_3 вважає, що лист Держенергонагляду від 21.01.2016 року є саме доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини у даній справі.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Чернігівобленерго» просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_3, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що на час розгляду справи в суді першої інстанції споживачу було відомо, що щомісяця 23 числа контролером знімаються показання лічильника і що саме 24 березня 2014 року був останній раз перед виявленим порушенням, коли контролером були зняті показання лічильника під особистий підпис ОСОБА_3. Також зазначає, що ні контрольний огляд, ні технічна перевірка на протязі року до дня виявлення порушення не проводились, в зв'язку з чим акт контрольного огляду приладу обліку як у Товариства, так і споживача відсутні, а отже ці обставини не можуть вважатися в розумінні ст. 361 ЦПК України нововиявленими.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 361 ЦПК України необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи, проте не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому законом порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Тобто, підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.09.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 17.11.2015 року, позовні вимоги ПАТ «Чернігівобленерго» задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача збитки в розмірі 6479 грн. 70 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.01.2016 року рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції залишені без змін.

Суди виходили з того, що факт безоблікового споживання відповідачем електричної енергії встановлений, однак розрахунок заподіяних збитків належить здійснювати згідно п/п «а» п.3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією за кількістю днів, починаючи з дня останнього контрольного огляду засобу обліку і до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Звернувшись до суду першої інстанції з заявою про перегляд рішення в порядку ст. 361 ЦПК України, ОСОБА_3 посилалась на те, що в листі Державної інспекції України з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії від 23.01.2016 року, отриманого її представником, повідомлялось, що дії енергопостачальника щодо визначення періоду розрахунку збитків за актом про порушення від 06.04.2014 року суперечили вимогам Правил користування електричною енергією для населення та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами зазначених вище Правил, а також, що розрахунок збитків за актом мав бути проведений з 24.03.2014 року (дати контрольного огляду електролічильника) до 06.04.2014 року (дати оформлення акта), тобто саме цей лист, на її думку, і є нововиявленою обставиною, яка не була відома відповідачці під час розгляду даної справи.

Отже, враховуючи вищезазначене та беручи до уваги, що ОСОБА_3 не надала суду доказів наявності нововиявлених обставин, а лист, на який вона посилається не може бути розцінений як нововиявлені обставини в контексті ст.ст. 361, 362 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно та обґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви відповідача, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: