Справа № 308/9835/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О.,

суддів - Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю,

секретарі - Рогач О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року у справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивований тим, що 20.05.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір банківського обслуговування №ВLaЖГА00036106 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 9000 грн. зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення не 20.05.2014 року. ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 07.08.2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 25 493,23 грн., яка складається з: 9000 грн. - заборгованість за основним боргом, 639,07 грн. - заборгованість по процентам, 3465 грн. - комісія за РО, 12 389,16 грн. - плата за пропуск платежів. У зв'язку з вищенаведеним, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму боргу.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19.10.2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за договором банківського обслуговування №ВLaЖГА00036106 від 20.05.2011 року в розмірі 10 741,57 грн., а саме: прострочену до повернення суми кредиту - 9000 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 639,07 грн., комісія РО - 1102,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій вказується, що рішення суду ухвалено з порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в частині відмови в задоволенні стягнення комісії РО в сумі 2362,50 грн. та плати за пропуск платежів в сумі 12 389,16 грн. - скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення таких сум.

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи й обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Матеріалами справи доведено, що 20.05.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір банківського обслуговування №ВLaЖГА00036106 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 9000 грн. зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення не 20.05.2014 року (а.с. 5-11).

У відповідності до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із п. 2.5.2 Договору банківського обслуговування, позичальник зобов'язується щомісячно до дати встановленої в Графіку, поповнювати свій Поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банк/ або безготівковим перерахуванням, у сумі не менш суми чергового погашення відповідної частини кредиту, проценти та комісії за управління кредитом, встановлених в Графіку.

Згідно пункту 4.3 Договору банківського обслуговування, у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додаткові сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань у розмірі 0,50 відсотків

Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_2 не виконав внаслідок чого у відповідача перед банком виникла заборгованість, яка станом на 07.08.2015 року становить 25 493,23 грн., яка складається з: 9000 грн. - заборгованість за основним боргом, 639,07 грн. - заборгованість по процентам, 3465 грн. - комісія за РО, 12 389,16 грн. - плата за пропуск платежів (а.с. 4).

Задовольняючи частково позов ПАТ «ВіЕйБі Банк», суд враховуючи положення ст.ст. 526, 625,1050,1054 ЦК України правильно стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 9000 грн. - суму основного боргу та 639,07 грн. - проценти за користування кредитом.

Що стосується стягнення з відповідача комісії за РО в розмірі - 3 465,00 грн. та плати за пропуск платежів в сумі - 12 389 грн., то судом встановлено наступне.

У відповідності до п. 1.6. Договору банківського обслуговування, за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої визначається в п. 4 Спеціальної частини Договору, тобто 1,75 % від суми кредиту.

Згідно наданого розрахунку заборгованості, комісія за РО нараховувалась з 21.06.2011 року по 21.03.2013 року в розмірі щомісячного платежу - 157,50 гривень.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три рок (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Аналізуючи умови Договору банківського обслуговування сторін у справі та зміст зазначених правових норі можна дійти висновку, що за Договором, яким установлено щомісячні платежі погашення комісії за управління кредитом, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Зазначені правові висновки, які є обов'язковими для всіх судів України, містяться в постановах Верховної Суду України від 17 вересня 2014 року (№ 6-95цс14), від 24 вересня 2014 року (№6-103цс14), прийнятих: наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстав, передбачених ст. 355 ЦПК України.

Як зазначалося вище, погашення комісії за управління кредитом повинно здійснюватись щомісячно, починаючи з дати початку її нарахування, тобто із 21.06.2011 року, а ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноважен особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 14.08. 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності щодо заявленого розміру комісії за РО, що не може бути стягнутий в повній сумі.

Таким чином, суд першої інстанції, з врахуванням пропущеного строку позовної давності, правильно стягнув з відповідача щомісячні платежі по комісії за РО, за період із 13.08.2012 року по 14.08.2015 року в сумі 1 102,50 грн.

Крім того, судом встановлено, що у відповідності до Договору банківського обслуговування №ВLaЖГА00036106 від 20.05.2011 року, зокрема, Спеціальної частини договору, не вбачається такого виду неустойки, чи платежу іншої правової природи як «плата за пропуск платежів», яка нарахована банком в сумі 12 389,16 грн., а з розрахунку Банку не зрозуміло, чи дана сума є пенею, чи штрафом, і яким чином нарахована вказана сума, у зв'язку з чим судом відмовлено у стягненні такої суми.

Згідно положень ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому апеляційну скаргу відхиляє, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :