Провадження № 2/750/14/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.

за участю секретаря Носенко М.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» до ОСОБА_3 про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

23 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 126 700 грн. та зобовязати протягом 7 днів з моменту набрання рішення законної сили забрати автомобіль «Land Rover Freelander 2», номер кузова НОМЕР_1, з території ТОВ «Віннер Автомотів» за адресою: м. Київ, пр. Московський, буд. 24-Д, посилаючись на те, що 11.05.2011 ТОВ «Віннер Автомотів» отримало від ОСОБА_3 замовлення на сервіс № 233995-s0511 його автомобіля марки «Land Rover Freelander 2», номер кузова НОМЕР_1, який був придбаний у позивача на підставі договору купівлі-продажу № 89СР-009 від 12.06.2008. У замовленні на сервіс сторони також погодили, що у випадку, якщо замовник не отримав автомобіль у виконавця протягом 2 робочих днів з моменту повної оплати робіт, повідомлення про закінчення робіт, замовник сплачує послуги зберігання автомобіля у розмірі 100 грн. за кожен день зберігання. 17.06.2011 ТОВ «Віннер Автомотів» поінформувало відповідача, що підстави для гарантійного ремонту відсутні та запропонувало останньому протягом двох робочих днів забрати автомобіль з території позивача, попередивши про можливість нарахування вартості послуг за зберігання автомобіля у розмірі 100 грн. Однак, відповідач до цього часу не забрав свій автомобіль та на листи позивача не реагує.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов, представник відповідача відмовити в його задоволенні.

Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2011 року ТОВ «Віннер Автомотів» отримало від ОСОБА_3 замовлення на сервіс № 233995-s0511 автомобіля «Land Rover Freelander 2», номер кузова НОМЕР_1, який був придбаний у позивача на підставі договору купівлі-продажу № 89СР-009 від 12.06.2008. У замовленні відповідач вказав проблеми, з якими звернувся на СТО: 1. Плавають обороти, чорн. дим, нест. роб. ДВЗ. 2. Помилка АКПП (а.с. 5-6).

При укладенні 11 травня 2011 року договору підряду (замовлення на сервіс) сторони погодили, що у випадку, якщо замовник не отримав автомобіль у виконавця протягом 2 робочих днів з моменту повної оплати робіт, повідомлення про закінчення робіт, замовник сплачує послуги зберігання автомобіля у розмірі 100 грн. за кожен день зберігання. Замовник вважається таким, що був належним чином повідомлений виконавцем про закінчення робіт, починаючи з наступного дня після направлення на його адресу відповідної телеграми або з четвертого дня після направлення на його адресу відповідного листа незалежно від наявності доказів їх отримання виконавцем.

17 червня 2011 року листом за № 110617/02 ТОВ «Віннер Автомотів» проінформувало представника ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4 про те, що підстави для гарантійного ремонту відсутні та запропонував останньому протягом двох робочих днів забрати автомобіль з території ТОВ «Віннер Автомотів», попередивши про можливість нарахування вартості послуг за зберігання автомобіля у розмірі 100 грн. (а.с. 7). Даний лист відповідач отримав 24.06.2011, про що він зазначив у претензії-вимозі до ТОВ «Віннер Автомотів» від 25.06.2011 (а.с. 75).

Листами № 110706/08 та № 110825/02 від 06.07.2011 та 25.08.2011 відповідно ТОВ «Віннер Автомотів» нагадало відповідачу, що послуги по зберіганню автомобіля «Land Rover Freelander 2», номер кузова НОМЕР_1, складають 100 грн. за день (а.с. 9, 10). Факт направлення даних листів підтверджується фіскальними чеками УДППЗ «Укрпошта» (а.с. 85).

Як убачається з показань допитаного у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, заступника директора ТОВ «Віннер Автомотів» з післяпродажного обслуговування, 16.05.2011 позивачем була виконана діагностика автомобіля позивача, а оскільки він не погодився на оплату робіт, технічне обслуговування транспортного засобу не проводилось. Автомобіль «Land Rover Freelander 2» знаходиться на території ТОВ «Віннер Автомотів» по даний час.

ОСОБА_3 свій автомобіль з території позивача не забрав, у звязку з чим останній звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

ТОВ «Віннер Автомотів» не є власником нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, пр. московський, 24-Д, на території яких знаходиться автомобіль «Land Rover Freelander 2», а на підставі договорів оренди від 18.12.2013 та 19.12.2015, укладених з ТОВ «Віннер Груп», орендує їх.

Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

У пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 розяснено судам, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Таким чином, вимога позивача про зобовязання відповідача забрати автомобіль «Land Rover Freelander 2» з орендованої території ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 6 передбачено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 628 зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 2 даної статті сторонам надано право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як убачається зі змісту замовлення на сервіс № 233995-s0511 автомобіля «Land Rover Freelander 2», сторонами фактично укладений змішаний договір, до якого внесені елементи договору зберігання, за умовами якого, відповідно до ч. 1 ст. 936, ч. 1 ст. 946 ЦК України, позивач зобов'язався за плату зберігати автомобіль, переданий відповідачем, і повернути його останньому у схоронності.

Статтею 629 ЦК України встановлена обовязковість договору для виконання сторонами.

Отже, з огляду на викладені обставини справи, правові норми та зібрані докази, суд дійшов висновку про правомірність вимог ТОВ «Віннер Автомотів» про стягнення з відповідача плати за зберігання його автомобіля марки «Land Rover Freelander 2».

Заперечення представника відповідача щодо невідповідності умов договору встановленим цивільним законодавством вимогам розумності та справедливості є безпідставними. Так само і доводи про не забезпечення позивачем схоронності автомобіля та зберігання його не на території позивача не підтверджені у встановленому законом порядку будь-якими доказами. До того ж, положеннями ст. ст. 950, 951 ЦК України передбачена відповідальність зберігача за втрату або пошкодження речі, переданої на зберігання, у вигляді відшкодування збитків.

У ході судового розгляду представник відповідача подала письмову заяву про застосування судом позовної давності до вимог позивача про стягнення коштів.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки сума до стягнення розраховується за кожний день зберігання автомобіля, позовна давність може бути застосована не до всієї суми, а лише до вимог про стягнення коштів за дні, що передують дню звернення позивача до суду з позовом 23.12.2011.

За таких обставин, суд, застосовувавши позовну давність до вимог позивача, доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову про стягнення коштів у розмірі 100 960 грн. за період з 23.12.2011 по 23.12.2014.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» до ОСОБА_3 про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» грошові кошти в сумі 109 600 (сто девять тисяч шістсот) грн. 00 коп. за послуги зберігання автомобіля.

Зобовязати ОСОБА_3 протягом 7 (семи) днів з моменту набрання рішенням законної сили забрати автомобіль марки «Land Rover Freelander 2», номер кузова НОМЕР_1, з території товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» за адресою: м. Київ, пр. Московський, 24-Д.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» 1 339 (одну тисячу триста тридцять девять) грн. 56 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Деснянський районний суд м. Чернігова апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.П. Супрун