У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 вересня 2016 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Першко О.О., розглянувши матеріали позовної заяви Релігійної громади парафії ОСОБА_1 Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ до Консисторії (єпархіальне управління) Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної церкви, настоятеля релігійної громади парафії ОСОБА_1 Чудотворця Рівненської Волинської єпархії УАПЦ ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИЛА:

06 вересня 2016 року Релігійна громада парафії ОСОБА_1 Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ звернулася до суду із позовом до Консисторії (єпархіальне управління) Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної церкви, настоятеля релігійної громади парафії ОСОБА_1 Чудотворця Рівненської Волинської єпархії УАПЦ ОСОБА_2, в якому просить визнати право власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а саме: частину будинку по вул. Словацького, 12 в м.Рівне, яке складається з наступних приміщень: приміщення №1-5 (архів парафії), 1-6 та 1-7 (храм ОСОБА_1 Чудотворця), 1 та 11 (вхід в підвал).

У відповідності до вимог п. 4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Однак, в порушення вищевказаних вимог щодо форми та змісту позовної заяви, подавши до суду позовну заяву, позивач не вказав ціни позову та не зазначив в ній доказів, що підтверджують ціну позову.

Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п. 16 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України такий обов'язок покладається на позивача.

Із зазначених розяснень убачається, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається позивачем з урахуванням вартості спірного майна, а не судом, за правилами встановленими п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, відповідно до якого в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а нерухоме майно, що належить юридичним особам не нижче його балансової вартості.

З огляду на викладене, позивачу слід вказати ціну позову, виходячи з балансової вартості частини нерухомого майна, право власності на яке позивач просить суд визнати за ним, а судовий збір відповідно має сплачуватись, виходячи зі ставок судового збору, які встановлені ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір»: ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної.

Станом на 01.01.2016 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1378,00 грн., тобто розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить не менше 1378 грн.

В порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви документу, про сплату судового збору. В позовній заяві позивач просив відстрочити сплату судового збору у звязку з скрутним матеріальним становищем, однак доказів, на підтвердження вказаної обставини суду не надав, тому дане клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення позивачем вказаних недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтею 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити Релігійній громаді парафії ОСОБА_1 Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ у відстрочені сплати судового збору.

Позовну заяву Релігійної громади парафії ОСОБА_1 Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ до Консисторії (єпархіальне управління) Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної церкви, настоятеля релігійної громади парафії ОСОБА_1 Чудотворця Рівненської Волинської єпархії УАПЦ ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без руху.

Надати Релігійній громаді парафії ОСОБА_1 Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви 5 (пять) днів з дня отримання даної ухвали.

Розяснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Першко