Дата документу 26.09.2016
Справа № 334/4778/16-ц
Провадження № 6/334/281/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

В поданні вказано, що на виконанні в відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 50171249 з примусового виконання виконавчого листа № 336/10423/13-ц, виданого 10 листопада 2014 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Факторинг Україна" заборгованості за кредитним договором в сумі 3545967,77 грн.

16.02.2016 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що за боржником обліковуються розрахункові рахунки в фінансових установах, а саме в Національному банку України. Втім, Національний банк України повернув постанову про арешт коштів боржника від 24.02.2016р., посилаючи на ст.ст. 7, 42 Закону України "Про Національний банк України" не відкриває особові рахунки фізичним особам, крім працівників Національного банку.

Відомості щодо зареєстрованого за боржником майна у базі даних АІС «Автомобіль» та Державній інспекції сільського господарства відсутні.

За місцем реєстрації боржник не мешкає, рухоме майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Станом на 17.05.2016р. ОСОБА_1 рішення суду не виконується, що свідчить про його ухилення від виконання вказаного рішення та є, на думку заявника, підставою для тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1

Державний виконавець при зверненні до суду з поданням, просить розглянути подання без його участі.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали подання, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання

зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та її намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Дослідивши матеріали подання та надані докази, суд вважає, що державний виконавець не надав достатніх даних про те, що він вчинив своєчасно і в повному обсязі дії щодо стягнення заборгованості, які передбачені Законом України "Про виконавче провадження", використав надані йому законом повноваження для виконання судового рішення.

Так, до матеріалів подання державний виконавець додав супровідні листи про направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2016р. та постанови про арешт майна боржника від 16.02.2016р., та ксерокопії рекомендованих поштових відправлень на яких міститься довідка поштового відділення "за закінченням терміну зберігання". Втім, з наданих копій не вбачається кому було надіслано дане поштове відправлення.

Крім того супровідні листи на вищевказані постанови мають по три адресати.

Державним виконавцем не вирішено питання щодо відомостей наданих Державною податковою службою України про відкриті рахунки у Національному банку України.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано нерухоме майно.

Державним виконавцем не перевірено майновий стан боржника за місцем проживання, не встановлені інші джерела доходів.

Відповідно до ст. 10 ч.2 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина.

Відсутність підстав для задоволення подання свідчить про неналежне здійснення державним виконавцем покладених на нього обов`язків та недотримання останнім ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", який обмежився лише направленням запитів до відповідних установ.

Суду не надано доказів, які саме дії боржника свідчать про те, що він може виїхати за кордон задля того, щоб уникнути виконання покладених на нього обовязків.

Таким чином, без підтвердження обставин щодо ухилення боржника від виконання судового рішення, доведення яких є обов`язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституцією України, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 5, 6, 11 Закону України „Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ісаков Д. О.