Ухвала

іменем україни

09 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ОСОБА_2, Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про часткове скасування рішення та визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про часткове скасування рішення та визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку.

Позов обґрунтували тим, що вони є власниками та землекористувачами земельних ділянок за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в урочищі «Зарудка» в с. Підпечери Тисменицького району Івано-Франківської області. З вересня 2014 року, відповідач ОСОБА_2 чинить їм перешкоди у вільному доступі до їх земельних ділянок, перегородивши дорогу-проїзд до зазначеного масиву «Зарудка». Звернувшись з цього приводу до правоохоронних органів та сільської ради, вони дізналися, що відповідачем було приватизовано земельну ділянку площею 0, 0988 га під житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 Тисменицького району Івано-Франківської області разом із загальною дорогою, що веде до їх земельних ділянок.

Посилаючись на викладене, позивачі просили їх позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та скасувати рішення Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 12 листопада 2008 року в частині передачі відповідачу у власність спірної земельної ділянки та визнати недійсним державний акт про право власності на вказану земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_2

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2015 року, залишеним без змін останньою ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2016 року, позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 12 листопада 2008 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0, 0988 га для будівництва та обслуговування жилого будинку АДРЕСА_1

Визнано недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0, 0988 га, що розташована по АДРЕСА_1 Тисменицького району Івано-Франківської області, виданий 07 вересня 2010 року на ім'я ОСОБА_2

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ст. 12 ЗК України розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Згідно з ст. 39 ЗК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ст. 116 ЗК України).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ч. ч. 6-9 ст. 118 ЗК України.

Згідно з п. «а» ч. 4 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що рішенням Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області відповідачу передано в приватну власність земельну ділянку, до якої увійшли землі загального користування (під'їзна дорога).

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ОСОБА_2, Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про часткове скасування рішення та визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак