Справа № 456/4040/15-ц
Провадження № 2/456/297/2016
РІШЕННЯ

іменем України

12 грудня 2016 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

в обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 24 липня 2008 р. Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (що є правонаступником ВАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №035-2008-2509, відповідно до умов якого кредитор зобовязується надати Позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 16000,00 доларів США, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 16,95 % річних в порядку, на умовах та в строки визначені цим Договором. Також, Кредитор та ОСОБА_3 уклали Договір поруки №035-2008-2509-P, відповідно до умов якого Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх зобовязань перед Кредитором, що виникли з Основного договору, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У ОСОБА_1 утворився та існує перед позивачем борг. Станом на 04.08.2015 року заборгованість за Кредитним договором становить 8316,74 доларів США, у тому числі: прострочена заборгованість по кредиту 76,53 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту 7504,96 доларів США; відсотки 724,68 доларів США; підвищені відсотки 10,57 доларів США. Керуючись положеннями Основного Договору 25.06.2015 року позивач направив ОСОБА_1 вимогу дострокового погашення кредиту, яку ОСОБА_1 на момент подання даної позовної заяви до суду виконано не було. 25.06.2015 року позивач, у зв'язку з виникненням заборгованості ОСОБА_1, звернувся до поручителя з вимогою про виконання зобов'язань ОСОБА_1 відповідно до умов Договору поруки. Проте вимога не була виконана і погашення на підставі Договору поруки не відбулося.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак подала до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд цивільної справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча судом вживалися всі заходи для повідомлення його належного чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечив проти задоволення позовних вимог суду пояснивши, що ОСОБА_3 не було відомо, що ОСОБА_1 не погашає кредит і банк її як поручителя про це не повідомляв. ОСОБА_3 є пенсіонером, має на утриманні дитину, її не могли залучити в договорі як поручителя, оскільки вона є неплатоспроможна. Банк на протязі 6 років не надсилав поручителю жодних листів та повідомлень про заборгованість. ОСОБА_3 розлучена з ОСОБА_1 і вона є неналежним поручителем, тому просить стягнути заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_1, а ОСОБА_1 визнати неналежним поручителем.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_3, зважаючи на позицію представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з кредитного договору №035-2008-2509 від 24.07.2008р., ВАТ «Універсал Банк» зобовязується надати ОСОБА_1 на умовах цього договору грошові кошти в сумі 16000,00 доларів США, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 16,95 % річних в порядку, на умовах та в строки визначені цим Договором.

Сторони передбачили в кредитному договорі, що строк кредитування за цим Договором становить по 10.07.2028р. включно (п.1.3.). Погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів (п.2.4.). Сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, вказаних нижче (прострочення сплати чергового платежу за Кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 місяців), та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту (п.2.5.). позичальник зобовязаний належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за цим договором (п.5.3.1.) та повернути кредит в сумі, вказаній в п.1.1. договору, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, а також у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань за цим Договором спалити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені цим Договором (п.5.3.2.). За невиконання або неналежне невиконання взятих на себе зобовязань за цим Договором, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим Договором.

Як вбачається з договору поруки №035-2008-2509-Р від 24.07.2008р., ОСОБА_3 (поручитель) зобовязується перед ВАТ «Універсал Банк» (кредитор) відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №035-2008-2509 від 24.07.2008р., в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Сторони передбачили в договорі поруки, що у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом з повідомленням про його вручення). Порука припиняється із припиненням всіх зобовязань боржника за основним договором, забезпечується такою порукою.

Як вбачається з договору іпотеки від 24.07.2008р., зареєстрованого в реєстрі за №1308, ОСОБА_3 (іпотекодавець) передає ВАТ «Універсал Банк» (іпотекодержатель) в іпотеку квартиру в м. Стрий по вул. Шептицього,57/2, якою забезпечується в повному обсязі виконання усіх зобовязань боржника (ОСОБА_1М.) за основним договором.

Згідно меморіального ордеру №0352902USD000062 від 24.07.2008р., ПАТ «Універсал Банк» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 16000 доларів США.

З повідомлень (вимоги) від 23.06.2015р. вбачається, що ПАТ «Універсал Банк» повідомив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про наявну заборгованість по кредитному договору №035-2008-2509 від 24.07.2008р., вимагав усунення порушень основного Кредитного договору та договору поруки, шляхом виконання взятих на них зобовязань негайно сплатити прострочену заборгованість, проценти та штрафні санкції.

З розрахунку заборгованості за договором №035-2008-2509 від 24.07.2008р., укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 вбачається, що станом на 04.08.2015р. заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 8316,74 доларів США.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.5 ст. 13 ЗУ « Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 20 квітня 2016 року, розглянувши справу №6-2662цс15, згідно якого порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки (ч.4. ст. 559 ЦК України). У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобовязаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обовязок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.

Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобовязань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобовязання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Це твердження не позбавляє кредитора можливості предявити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобовязання за договором поруки слід предявити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 29 січня 2014 року, розглянувши справу №6-155цс13, згідно якого відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як розяснено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті.

В абзаці третьому п. 24 даної постанови зазначено, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Як розяснено в п. 29 згаданої постанови, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від предявлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК.

В абзаці другому п. 14 Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що у звязку з укладеним 24.07.2008р. кредитним договором №035-2008-2509, між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за даним кредитним договором 24.07.2008р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №035-2008-2509-Р, згідно якого ОСОБА_3 зобовязалась перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобовязань перед банком, що виникли з кредитного договору №035-2008-2509 від 24.07.2008р., в повному обсязі.

Позичальник ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, належним чином не виконуючи взяті на себе зобовязання, чим допустив заборгованість перед кредитодавцем станом на 04.08.2015р. в розмірі 8316,74 доларів США. Згідно курсу, встановленого Національним банком України на день ухвалення рішення (100 доларів США 2587,9355 грн.), заборгованість в переведенні на українську валюту становить 215231,87 грн.

Суд не бере до уваги покликання представника позивача на неповідомлення кредитором (банком) поручителя (відповідача ОСОБА_3З.) про невиконання позичальником (відповідачем ОСОБА_1М.) взятих на себе зобовязань за кредитним договором №035-2008-2509 від 24.07.2008р., оскільки вважає ці покликання такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Також, суд вважає покликання представника відповідача на те, що відповідач ОСОБА_3 є неналежним поручителем в силу її соціального та фінансового положення, а також сімейного стану безпідставними та необґрунтованими, оскільки Закон (параграф 3 Глави 49 ЦК України) не містить поняття «неналежний поручитель», не розкриває його зміст та не передбачає порядок визнання таким. Наведені представником відповідача обставини можуть враховуватися банком при укладенні договору поруки, однак для ухвалення рішення у справі ці обставини значення не мають.

Зважаючи на умови кредитного договору №035-2008-2509 від 24.07.2008р. та договору поруки №035-2008-2509-Р від 24.07.2008р., а також беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, а саме розрахунок заборгованості (а.с.18), з якого вбачається період початку прострочення ОСОБА_1 заборгованості по кредиту, та вимогу (повідомлення) (а.с.27), з якої вбачається дата надіслання банком поручителю ОСОБА_3 вимоги та отримання її останньою, суд вважає, з огляду на правову позицію ВСУ у справі №6-2662цс15, що відсутні підстави для припинення поруки (зобовязання поручителя за договором поруки), оскільки позивачем не пропущено строк, визначений ч.4 ст. 559 ЦК України, для предявлення відповідної вимоги до поручителя.

Враховуючи, що заборгованість за кредитним договором №035-2008-2509 від 24.07.2008р., по даний час залишається непогашеною, тому суд вважає позовні вимоги законними та підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2719,39 грн., підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача зважаючи на те, що невиконання саме відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань за кредитним договором №035-2008-2509 від 24.07.2008р. призвело до наявності вищевказаної заборгованості.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 525, 526, 543, 554, 629, 1048, 1050 ЦК України, суд

вирішив:

позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (17.12.1967р.н., і.н.), ОСОБА_2 (21.11.1969р.н., і.н.) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (, п/р№2458 в ПАТ «Універсал Банк», МФО 322001) заборгованість за кредитним договором №035-2008-2509 від 24.07.2008р. у розмірі 8316 (вісім тисяч триста шістнадцять) доларів США 74 центи США, що згідно офіційного курсу НБУ на 12.12.2016р. становить 215231 (двісті пятнадцять тисяч двісті тридцять одна) грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» сплачений судовий збір у розмірі 2719 (дві тисячі сімсот девятнадцять) грн. 39 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_4