Справа № 490/6326/16-ц
н/п 2/490/2534/2016
06 вересня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Подзігун Г. В.
при секретарі Головацькому О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, -
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просив визнати договір купівлі-продажу № 4769 нерухомого майна квартири № 5 за адресою: м. Миколаїв, вул. Комсомольська, 45, укладений 06 вересня 2000 року на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» між позивачем та ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_3
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що договір було укладено на товарній біржі та не було посвідчено нотаріально. Крім того, нотаріус, до якого звернувся позивач, зазначає, що договір був укладений з порушенням ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», оскільки не всі сторони угоди є членами біржі.
В той же час, на думку позивача, сторони виконали всі передбачені договором умови, однак наразі посвідчити договір нотаріально відсутня можливість, у зв'язку з чим у позивача виникає необхідність визнати цей договір купівлі-продажу дійсним.
Позивач в судове засідання не зявився. При цьому, від його представника 13 липня 2016 року до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про причини своєї неявки не повідомили, заперечень проти позову не надали.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, 06 вересня 2000 року між ОСОБА_2, яка діяла від свого імені, а також від імені ОСОБА_3, та ОСОБА_1 було укладено Договір № 4769 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого відповідачі продали, а позивач придбав квартиру № 5 за адресою: м. Миколаїв, вул. Комсомольська, 45, заг. площею 29,1 кв. м, житловою площею 14,0 кв. м.
Вказаний договір було складено та зареєстровано на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 4769 від 06 вересня 2000 року.
До укладення договору продавці отримали від покупця грошові кошти за квартиру у розмірі 1 700 грн. Після укладення договору відповідачі передали усі документи на квартиру покупцю, звільнили його від своїх побутових речей та виїхали, тобто фактично передали вказану квартиру у власність покупця.
Отже, суд приходить до висновку, що після укладення та реєстрації договору на товарній біржі сторони виконали усі умови договору.
При цьому, із тексту договору вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на час укладення договору були членами біржі.
Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.
В той же час, суд встановив, сторони не посвідчували договір нотаріально, оскільки в його тексті вказано, що на момент укладення угоди даний договір зареєстрований на Товарній біржі і подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.
В ході судового розгляду встановлено, що позивач є добросовісним учасником цивільних правовідносин і повністю виконав угоду, оскільки покупцям було передано гроші за квартиру, позивач вступив у право володіння нерухомістю та у подальшому вчиняв спроби для нотаріального посвідчення договору відповідачами, однак наразі посвідчити договір нотаріально можливість відсутня.
Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що сторони фактично виконали усі істотні умови договору купівлі-продажу, вважає, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на Товарній біржі «Нерухомість-Південь», повинен бути визнаний дійсним.
Керуючись ст. ст. 47, 227, 241-242 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, заключними та перехідними положеннями Цивільного кодексу України в редакції 2004 року, ст.ст. З, 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Визнати дійсним Договір № 4769 купівлі-продажу нерухомого майна АДРЕСА_1, що був укладений та зареєстрований 06 вересня 2000 року на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» між ОСОБА_2, яка діяла від свого імені, а також від імені ОСОБА_3, та ОСОБА_1.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН