У Х В А Л А

16 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та виділення у натурі Ѕ частини майна,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шепетівського міськрайонногосуду Хмельницької області від 11 вересня 2015 року позов задоволено: визнано квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4; визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири за кожним з належними до неї господарськими будівлями; проведено поділ квартири з незначним відступом від ідеальних часток; виділено ОСОБА_5 приміщення у квартирі АДРЕСА_1: у житловому будинку «А-1»: частину коридору 1-1 площею 9 кв. м вартістю 42 274 грн; житлову кімнату 1-2 площею 14,6 кв. м вартістю 68 577 грн, житлову кімнату 1-3 площею 7,5 кв. м - 35 228 грн, кухню 1-6 площею 7 кв. м вартістю 32 880 грн.; надвірні будівлі: веранду «а» - 25 930 грн, гараж «В» вартістю 43 601 грн., баню вартістю 88 007 грн, дворову вбиральну - 10 358 грн.; залишено в сумісному користуванні: ворота вартістю 2 639 грн., хвіртку вартістю 1 706 грн, огорожу штахетну - 2 637 грн., огорожу з азбестоцементних плоских листів вартістю 4 372 грн., огорожу з метало профілю - 9 002 грн., криницю вартістю 6 853 грн., всього на суму 374 058 грн., що становить 51/100 вартості майна; виділено ОСОБА_4 приміщення у вищезазначеній квартирі: у житловому будинку «А»: житлову кімнату 1-4 площею 20,6 кв. м вартістю 96 760 грн, житлову кімнату 1-5 площею 12,1 кв. м - 56 834 грн., частину коридору 1-1 площею 3,4 кв. м вартістю 15 970 грн.; надвірні будівлі: літня кухня «Б» - 73 062 грн., сарай «Б» вартістю 64 544 грн., погріб «Д» - 19 902 грн; залишено в сумісному користуванні: ворота вартістю 2 640 грн, хвіртку - 1705 грн, огорожу штахетну вартістю 2 638 грн., огорожу з азбестоцементних плоских листів - 4 372 грн., огорожу з металопрофилю вартістю 9 003 грн., криницю вартістю 6 852 грн., всього на суму 354 282 грн., що становить 49/100 вартості майна; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 9 888 грн. грошової компенсації. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 21 грудня 2015 року рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково: рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 11 грудня 2015 року скасовано, рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2015 року залишено в силі.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали суду касаційної інстанцій та передачу справи на новий розгляд з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 57, 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, суд касаційної інстанції погодився з його висновком про те, що спірна квартира є спільною власністю подружжя оскільки за час шлюбу вона істотно збільшилася у своїй цінності внаслідок трудових та грошових затрат подружжя та вирішив питання про поділ з урахуванням засад рівності часток подружжя у спільному майні.

Разом з тим надана заявником ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення суду апеляційної інстанції та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та виділення у натурі Ѕ частини майна до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
А.Г. Ярема