Справа № 361/8593/15-ц
Провадження № 2/361/605/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.

при секретарях - Палій А.В., Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення відсотків за користування коштами та інфляції,

встановив:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 проценти від суми позики за користування грошовими коштами, 3 % річних, інфляцію, а також судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилався на те, що

28 серпня 2011 року між ним та ОСОБА_2 за письмовою згодою її чоловіка - ОСОБА_3 було укладено договір позики грошових коштів у вигляді боргової розписки. Того ж дня ОСОБА_2 отримала грошові кошти в сумі 600 000,00 грн., що на день підписання угоди було еквівалентно 75 000 дол. США 00 центів, та які зобовязалась повернути до 01 листопада 2011 року. Крім того, ОСОБА_3 зобовязався у випадку несплати боргу дружиною повернути їх особисто, про що було складено відповідну розписку.

Однак отримані кошти відповідачі у зазначений в розписці строк не повернули, посилаючись на матеріальні труднощі. У звязку з чим, у липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення боргу за договором позики грошових коштів. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2012 року позов було задоволено та стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 600 000 грн. Проте, вказане вище рішення суду до цього часу не виконано.

Враховуючи те, що й на даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безпідставно користується належними ОСОБА_1 коштами й борг не повернули, позивач просив стягнути з солідарно з відповідачів проценти за користування грошовими коштами за період з 28 серпня 2011 року по 01 грудня 2015 року в сумі 304 361, 25 грн.

Також, посилаючись на ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом,

ОСОБА_1 просив стягнути з відповідачів солідарно інфляційне збільшення суми боргу за період з 01 липня 2014 року по 30 червня 2015 року у розмірі

342 031 грн. 54 коп. та три проценти річних за період з 01 липня 2014 року по 27 листопада 2015 року у сумі 25 185 грн. 61 коп.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надав аналогічні викладеному вище пояснення, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомляли.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28 серпня 2011 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти у борг в розмірі 600 000 грн. 00 коп., що еквівалентно 75 000,00 дол. США, та зобовязалася повернути борг до 01 листопада 2011 року, про що особисто склала розписку. Крім того, ОСОБА_3 підтвердив факт отримання коштів ОСОБА_2 за його згодою та в інтересах сімї (а.с. 10-11).

Однак у визначений строк відповідачі борг не повернули, у звязку з чим, у липні 2012 року ОСОБА_1 був змушений звернутися до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики грошових коштів.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від

14 листопада 2012 року стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 600 000 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 3 219 грн. 00 коп. (а.с. 12).

Судом також зясовано, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2014 року вирішено стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1, 3 % річних за період з 01 листопада 2011 року до дня звернення позивача до суду у розмірі 46652 грн. 05 коп., інфляційні від суми боргу в сумі 12000 грн., а також судовий збір в розмірі 293 грн. 27 коп. з кожного.

З копії листа Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області № 33279 від 30 вересня 2015 року вбачається, що у відділі перебуває зведене виконавче провадження про солідарне стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 боргу в сумі 603 219 грн. 00 коп., виконавчого збору 60 321 грн. 90 коп. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн. 00 коп. Станом на 30 вересня 2015 року згідно наданих бухгалтерією відомостей боржником ОСОБА_2 було сплачено 5 823 грн. 01 коп. - в рахунок погашення боргу на користь стягувача ОСОБА_1; 3 006 грн. 00 коп. в рахунок погашення виконавчого збору; 50 грн. 00 коп. витрат на проведення виконавчих дій. Відповідачем ОСОБА_3 борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій не сплачено.

У ч. 1 ст. 1046 ЦК України закріплено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором у такій же самій сумі, що була передана йому позикодавцеві.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Враховуючи наведені вище положення закону, а також те, що суму позики відповідачі й на даний час не повернули та користувалися коштами, наданими ОСОБА_1 у борг, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та задоволення заявлених вимог в частині стягнення процентів за користування грошовими коштами за період з 28 серпня 2011 року по 01 грудня 2015 року в розмірі 304 361, 25 грн.

За правилами ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язанні сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог й в частині солідарного стягнення з відповідачів трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01 липня 2014 року по 27 листопада 2015 року у сумі 25 185 грн. 61 коп. та інфляції за період з 01 липня 2014 року по 30 червня 2015 року у розмірі 342 031 грн. 54 коп.

Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору у розмірі по 3045 грн. 00 коп. з кожного та витрати на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі по 200 грн. 00 коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, податковий номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий номер НОМЕР_3 проценти за користування грошовими коштами у розмірі 304 361 грн. 25 коп. (триста чотири тисячі триста шістдесят одна гривня двадцять пять копійок), 3 % річних у розмірі 25 185 грн. 61 коп. (двадцять пять тисяч сто вісімдесят пять гривень шістдесят одна копійка) та інфляційні від суми боргу в сумі 342 031 грн. 54 коп. (триста сорок дві тисячі тридцять одна гривня пятдесят чотири копійки).

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, податковий номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий номер НОМЕР_3 судовий збір в розмірі по 3045 (три тисячі сорок пять гривень) грн. 00 коп. з кожного та витрати на оголошення в пресі по 200 (двісті) грн. 00 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пухна