Ухвала

Іменем України

05 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Іваненко Ю.Г.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником - ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Новий» (далі - ПАТ «АКБ «Новий») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 квітня 2007 року між акціонерним банком «Таврика», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Таврика» (далі - ПАТ «Банк «Таврика»), та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредитні кошти в розмірі 101 540 доларів США. 26 вересня 2013 року ПАТ «Банк» «Таврика» відступило право вимоги за указаним кредитним договором ПАТ «АКБ «Новий». 04 жовтня 2013 року ОСОБА_2 повідомлено про зміну кредитора. Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_2 не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 78 869 доларів США, що еквівалентно 630 622 грн. 84 коп., яку позивач просив стягнути на його користь.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року, позов ПАТ «АКБ «Новий» задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «АКБ «Новий» заборгованість за кредитним договором від 26 квітня 2007 року у розмірі 630 622 грн. 84 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов, суди, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чино оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, допустив заборгованість, розмір якої визначено згідно вимог закону та умов договору. При цьому апеляційний суд перевірив і встановив, що платежі по двох квитанціях від 22 листопада 2012 року зараховані на погашення боргу за жовтень 2012 року.

Доводи касаційної скарги про запровадження у ПАТ «Банк «Таврика» тимчасової адміністрації та наявність договору про відступлення права вимоги, який до позивача, на його думку, не доведений, не відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-979цс15, та не впливають на необхідність виконання договору із попереднім чи новим кредитором.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, відхилити.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: Ю.Г. Іваненко

І.М.Фаловська