Справа № 301/1616/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №МKIWSE00000414 від 29 березня 2006 року в сумі 130121,33 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.03.2006 року між сторонами укладено кредитний договір №МKIWSE00000414 (далі - Договір), згідно якого відповідачка отримала кредит на строк до 27.03.2009 року у розмірі 15000 гривень на ремонт будинку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 2,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми розрахованої від суми товару за винятком внесеного авансу, щомісяця в період сплати у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.3.11. даного договору. Періодом сплати встановлено період з «24» по «29» число кожного місяця шляхом сплати щомісячних платежів (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) у сумі 816,12 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотками, винагороді, комісії.

Для виконання договору банком було відкрито відповідачці рахунок №8817 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості; кредитний рахунок №7559; рахунок по відсотках №2914; рахунок для обліку комісії і винагороди №8598.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2013 року із ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором №МKIWSE00000414 від 29.03.2006 року у сумі 137913,87 грн. яка існувала станом на 19.06.2013 року.

ОСОБА_1 зобовязання за договором кредиту належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 29.07.2016 року її борг перед банком становить 130121,33 грн., що становить різницю між наявною заборгованістю та сумою заборгованості, стягнутою за рішенням суду. Дана сума складається з: заборгованості за кредитом в сумі 9212,46 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 63543,20 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 4275 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 191004,54 грн.

Просив стягнути з відповідачки борг за кредитним договором в сумі 130121,33 грн. та судові витрати по справі у сумі 1951,82 грн.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 3,26 ).

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації, подала до суду заяву, в якій позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні, розглянути справу в її відсутності (а.с. 23,24,31,32).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази сторін на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 625, 629, 1054 ЦК України, цивільні зобов'язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; позичальник зобов'язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно кредитного договору №МKIWSE00000414 від 29 березня 2006 року (а.с. 7-8), ОСОБА_1 отримала кредит на строк до 27.03.2009 року у розмірі 15000 гривень на ремонт будинку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 2,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми розрахованої від суми товару за винятком внесеного авансу, щомісяця в період сплати у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.3.11. даного договору. Згідно п.1.1. Договору, періодом сплати встановлено період з «24» по «29» число кожного місяця шляхом сплати щомісячних платежів (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) у сумі 816,12 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотками, винагороді, комісії.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2013 року із ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором №МKIWSE00000414 від 29.03.2006 року у сумі 137913,87 грн. яка існувала станом на 19.06.2013 року (а.с. 4). Дана сума складалася з 9212,46 грн. тіла кредиту, 47791,14 грн. заборгованості за відсотками, 4725 грн. комісії, 76184,67 грн. пені.

Позов мотивовано тим, що борг за кредитом, який існував станом на 19.06.2013 року і стягнено рішенням суду, відповідачкою не погашено, тому позивачем проведено подальше нарахування боргу за період з 20.06.2013 року по 29.07.2016 року.

Таким чином, за період з 20.06.2013 року по 29.07.2016 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №МKIWSE00000414 від 29 березня 2006 року, на думку позивача, становить 130121,33 грн.

Дана сума боргу складається з:

-заборгованості за кредитом у сумі 9212,46 грн.,

-заборгованості за відсотками у сумі 63543,20 грн.,

-заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 4725 грн.,

- пені в сумі 53090,67 грн.

Згідно розрахунку боргу, останнє погашення відповідачкою боргу відбулося 28.09.2007 року (а.с. 5 на звороті).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2013 року із ОСОБА_1 стягнуто заборгованість, яка існувала станом на 19.06.2013 року.

З даним позовом позивач звернувся до суду 16.08.2016 року (а.с. 2, 16).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами (ст. 10 ч. 1, 11 ч. 2, 12 ч. 1 ЦПК України), позивач зобов'язаний належно довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 10 ч.ч. 2, 3, ст. 11 ч. 1, 57-60 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215 ЦПК України).

На підтвердження позовних вимог позивачем надано суду копію кредитного договору №МKIWSE00000414 від 29 березня 2006 року, копію ордеру про надання кредиту від 29.03.2006 року (а.с.9), копію заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2013 року (а.с.4), розрахунок боргу за період з 29.03.2006 року по 29.07.2016 року (а.с. 5).

Заявляючи вимоги про стягнення з відповідачки боргу за період з 20.06.2013 року по 29.07.2016 року, позивач не надав суду належних і допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог щодо існування боргу та його розміру.

Так, наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить детальної інформації по щомісячним платежам за періоди з 31.08.2009 року по 27.02.2015 року та з 27.02.2015 року по 29.07.2016 року щодо всіх складових боргу (відсотків, комісії, пені із зазначенням періоду та кількості днів, на які пеня нарахована) та суми погашення відповідачкою боргу.

Не наведено детального розрахунку боргу із зазначенням всіх його складових і у позовній заяві.

Крім того, позивачем не надано доказів про невиконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2013 року, яким з ОСОБА_1 вже стягнуто заборгованість за кредитним договором №МKIWSE00000414 від 29.03.2006 року, що давало б підставу і надалі нараховувати відсотки та пеню на кредитну заборгованість.

Не зважаючи на наявність рішення суду, яким заборгованість по тілу кредиту вже стягнено з ОСОБА_1, позивач просить повторно таку стягнути.

Відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій заперечує укладення нею кредитного договору №МKIWSE00000414 від 29.03.2006 року та вказує, що такий не укладала. За фактом підробки кредитного договору порушено кримінальну справу, по якій її визнано потерпілою. Розслідування по даній справі ще не закінчено. Просила відмовити в позові і у звязку з недоведеністю, і у звязку із закінченням строку позовної давності (а.с.32).

На підтвердження своїх заперечень подала Витяг з кримінального провадження №0000693 від 15.07.2014 року, що порушено за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. З даного Витягу вбачається, що провадження порушено за заявою ОСОБА_1 від 25.06.2014 року про підроблення невідомою особою її підпису в кредитному договорі №МKIWSE00000414 від 29.03.2006 року та отриманні по даному договору від її імені грошових коштів у сумі 15000 грн. (а.с.53, 54-55). До матеріалів справи також подано довідку від 15.07.2014 року про прийняття і реєстрацію заяви ОСОБА_1, копію протоколу допиту ОСОБА_1 як потерпілої від 01.07.2014 року ( а.с.36-38).

За таких обставин, оскільки доказування та рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, суд вважає у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити у звязку з їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 629, 631, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 57-60, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України,

р і ш и в :

У задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МKIWSE00000414 від 29 березня 2006 року відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських