Справа № 541/2610/16-ц
Провадження №2/541/1250/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання - Лисенко О.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1з причини не проживання її у вказаній квартирі більше одного року. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 23 березня 2004 року. В її квартирі також зареєстрована її дочка ОСОБА_2 (до 27.02.1998р. ОСОБА_3) ОСОБА_4, яка з 1999 року в квартирі не проживає, у 2001 році виїхала на проживання за кордон іза місцем реєстрації не зявляється, місце її перебування та засоби звязку позивачу не відомі. Факт її реєстрації в квартирі перешкоджає позивачу вільно розпорядитись своїм майном, чим порушуються її права як власниці, в зв'язку з чим вона вимушена звертатись до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, не зявилась, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.25).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України була повідомлена належним чином - через оголошення у газеті «Урядовий курєр» (а.с. 19).

За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, ухваливши заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири від 23 березня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 820(а.с. 3). В даній квартирі зареєстрована дочка позивача ОСОБА_3, що підтверджується копіями довідок відділу реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_5 міської ради Полтавської області (а.с.6, 13), яка після розірвання шлюбу змінила своє прізвище на «Кібірєва» (а.с. 5). Відповідач не проживає у вказаній квартирі з 1999 року, що підтверджується довідкою від 10.11.2016р. за підписом голови будинкового комітету та сусідів (а.с. 7).

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК України у разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу, тобто колишній член сімї набуває статусу наймача жилого приміщення. Згідно з ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Під дію п.п. 1 і 5 та ч.4 ст.71 даний випадок не підпадає, а в ч.1 ст.71 вказано, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач ОСОБА_2 в квартирі позивача не проживає більше десяти років, то вона, відповідно до ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України та ч.2 ст.405 ЦК України, втратила право на користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Реєстрація відповідача у квартирі позивача створює останній перешкоди у вільному розпорядженні та користуванні цим нерухомим майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в т.ч. на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного заявлений ОСОБА_1 позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач ні у позовній заяві ні під час судового розгляду не заявляв вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 150, 163 ЖК України, ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 74, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 53 будинку № 2 по вулиці Сорочинській в місті Миргороді Полтавської області.

Відповідач може подати до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області заяву про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з часу проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_7