АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4201/16 Справа № 188/1491/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Глущенко Н.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. Дніпро

10 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Рудь В.В., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, де третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно / а. с. 1-3 /.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла 05.05.2008 року, відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири №3 у житловому будинку №117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області.

Позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до Петропавлівської держаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері, однак нотаріус, листом від 26.10.2015 року, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину спірної квартири через відсутність правовстановлюючого документу на зазначена спадкове майно.

Квартира №3 у житловому будинку №117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, згідно договору купівлі-продажу від 22.05.1995 року, належала ОСОБА_5, який помер 06.10.2005 року, і був рідним братом його-позивача матері ОСОБА_4, яка після смерті брата стала єдиною спадкоємицею за законом. ОСОБА_4 після смерті брата, у встановлений законом строк, звернулася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, однак за життя не встигла оформити право власності на спадкове майно на своє імя.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.05.2006 року спірна квартира була визнана спільним майном бувшого подружжя ОСОБА_5 і ОСОБА_2, у звязку з чим за ОСОБА_2 було визнано право власності на ? частину цієї квартири.

Згідно довідки КП «Павлоградське МБТІ» від 03.09.2015 року № 7899 право власності на квартиру №3 у житловому будинку №117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області зареєстроване за ОСОБА_5 станом на 27.01.1999 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівля-продажу від 22.05.1995 року, але в інвентарній справі є відомості (які вбачаються із запиту нотаріуса) про те, що за рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.05.2006 року визнано право власності на ? частину цієї квартири за ОСОБА_2 / а. с. 10 /.

За таких обставин, посилаючись на те, що після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 померла і не встигла оформити на своє імя спадок, право на прийняття належної їй частки спадщини перейшло до позивача, останній просив суд визнати за ним право власності на ? частини квартири №3 у житловому будинку №117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровська області в порядку спадкування за законом / а. с. 1-3/.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені.

Суд визнав за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпп № НОМЕР_1, як за спадкоємцем за законом, право власності на ? частину квартири № 3 в житловому будинку № 117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області.

Судові витрати, в сумі 1127,85 гривень, віднести за рахунок ОСОБА_3 / а. с. 112-114 /.

З рішенням суду від 15.03.2016 року не погодилася третя особа ОСОБА_2, яка звернулась до суду з апеляційною скаргою, де просить скасувати це рішення та ухвалити нове, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права / а. с. 121 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду, в частині обґрунтування підстав задоволення позовних вимог змінити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.01.1981 року серії ІІІ-КИ № 440180 /а.с.6/.

ОСОБА_4 є рідною сестрою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про народження від 06.02.1962 року серія IV-УР №941167і та від 26.08.1982 серія IV-КИ №261938 і свідоцтвом про укладення шлюбу від 08.08.1980 року / а.с.15-17 /.

Квартира №3 у житловому будинку №117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровська області (загальною площею 64,2 кв. м; житловою площею 40,3 кв. м) належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.05.1995 року Петропавлівською держнотконторою за реєстраційним № 1097, що підтверджується довідкою КП Павлоградського МБТІ від 03.09.2015 року № 7899 та технічним паспортом квартири за 2006 рік / а.с.10, 11-13 /.

ОСОБА_5 помер 06.10.2005 року / а. с. 14 /.

Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 (будучи рідною сестрою померлого) 28.11.2005 року, тобто у встановлений законом 6-місячний строк, звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де на підставі цієї заяви було відкрито спадкову справу № 354 / а. с.45-60 /. Інші спадкоємці з приводу відкриття спадщини до нотконтори не зверталися.

Також, 16.03.2006 року з заявою до держнотконтори звернулась колишня дружина померлого ОСОБА_5 ОСОБА_2, яка просила не видавати свідоцтво про право власності на спадщину, оскільки вона має намір звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на належну їй частку квартири, яка є майном що придбане в шлюбі / а. с. 52 /. В підтвердження такого звернення до суду нотконтора отримала відповідний лист Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.06.2006 року / а. с. 57 /.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.05.2006 року спірна квартира була визнана спільним майном бувшого подружжя ОСОБА_5 і ОСОБА_2, у звязку з чим за ОСОБА_2 було визнано право власності на ? частину цієї квартири / а. с. 9 /.

Постановою державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори від 07.06.2006 року ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_5 на підставі ст. 42 ЗУ «Про нотаріат» та п.12 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України згідно яких, у разі одержання від суду повідомлення про надходження заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, - вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Крім того, нотаріус зазначив, що ОСОБА_4 необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкову квартиру / а.с.107 /.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 зверталась з позовом до суду про визнання права власності на ? частину спірної квартири та її розподіл, але рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2008 року їй було відмовлено у задоволені позову, у звязку з тим, що на момент розгляду даного позову позивачка не набула статусу спадкоємця після померлого ОСОБА_5 і в суд звернулася передчасно, оскільки мала можливість надати нотаріусу рішення від 11.05.2006 року і тоді нотаріус міг вчинити нотаріальні дії, оскільки, вказана в його постанові від 07.06.2006 року, перешкода була усунута /а.с.63, 122/.

ОСОБА_4 померла 05.05.2008 року / а. с. 7 /.

Виходячи з встановлених обставин справи та чинного матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що, в силу ст. ст. 1268-1270 ЦК України, ОСОБА_4 у встановленому законом порядку та у встановлений законом строк, тобто шляхом подачі до нотконтори заяви у 6-місячний строк, будучи рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_5 (спадкоємиця другої черги за законом відповідно до ст. 1262 ЦК України), - прийняла спадщину після померлого 06.10.2005 року ОСОБА_5, яка зокрема складається з ? частини квартири №3 у житловому будинку №117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровська області.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, але відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Між тим, ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції не прийняв до уваги вище встановлені обставини справи та зазначені норми матеріального права, зокрема ст. ст. 1268-1270 ЦК України та ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, тобто суд не прийняв до уваги що ОСОБА_4 прийняла спадщину після померлого 06.10.2005 року ОСОБА_5, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє її права на спадщину.

Як було вище вказано, ОСОБА_4 померла 05.05.2008 року і після її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зокрема, до спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, відноситься і ? частина квартири №3 у житловому будинку №117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровська області, яку вона успадкувала (прийняла) після смерті свого брата ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_4, її син позивач ОСОБА_3, 14.10.2008 року звернувся до Петропавлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері на підставі якої було відкрито спадкову справу № 741 і йому 24.01.2009 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину належної померлій квартири АДРЕСА_1, а щодо спірної квартири №3 у житловому будинку №117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровська області, то своїм листом від 26.10.2015 року № 1141/02-14 нотаріус розяснив, що для отримання права власності на вищезазначене майно необхідно звернутися до суду для визнання права власності на це спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, а 18.02.2016 року нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів / а. с. 84-105,78 /.

Оскільки, позивач ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги (будучи сином померлої), відповідно до вимог ст. ст. 1268-1270,1261 ЦК України, тобто у встановлений законом 6-місячний строк, звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де на підставі цієї заяви було відкрито спадкову справу № 354, а інші спадкоємці з приводу відкриття спадщини до нотконтори не зверталися, - але йому державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом (у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на ? частину квартири №3 у житловому будинку №117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровська області, яка була успадкована його матірю, але свідоцтво нею не отримане за її життя), тобто позивач може захистити свої права на спадок лише шляхом звернення до суду, то суд першої інстанції (виходячи з вище наведених обставин) прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 з визнанням за ним права власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири №3 у житловому будинку №117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровська області.

Однак, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на ? частину спірної квартири, суд першої інстанції виходи з того, в даному випадку має місце спадкова трансмісія, а тому ці вимоги підлягають задоволенню, зокрема, і на підставі ч. 1 ст. 1276 ЦК України, але з таким висновком погодитися не можна, з наступних підстав.

Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім, права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Як встановлено судом, про що зазначено вище в даному рішенні, в силу ст. ст. 1268-1270 ЦК України, ОСОБА_4 у встановленому законом порядку та у встановлений законом строк, тобто шляхом подачі до нотконтори заяви у 6-місячний строк, будучи рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_5 (спадкоємиця другої черги за законом відповідно до ст. 1262 ЦК України) , - прийняла спадщину після померлого 06.10.2005 року ОСОБА_5, яка зокрема складається з ? частини спірної квартири №3 у житловому будинку №117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровська області, але не встигла за життя отримати свідоцтво про право на спадщину на це спадкове майно, що згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України не позбавляє її права на цю спадщину.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що за ОСОБА_3 слід визнати право власності на ? частини квартири №3 у житловому будинку №117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Дніпропетровська області (загальною площею 64,2 кв. м; житловою площею 40,3 кв. м) в порядку спадкування за законом на підставі ст. ст. 1268-1270,1261 ЦК України, яку він прийняв у спадок після своєї матері ОСОБА_4, яка в свою чергу прийняла цю частину квартири в спадок після свого брата ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 1268-1270,1262 ЦК України, тобто спадкування відбувалося не по спадковій трансмісії, а на загальних підставах спадкування за законом, тому рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 року, в частині обґрунтування підстав задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, слід змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання суду на ст. 1276 ЦК України, як на підставу задоволення позову, та виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції: «Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири № 3 в житловому будинку № 117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області (загальною площею 64,2 кв. м; житловою площею 40,3 кв. м) в порядку спадкування за законом після померлого 06.10.2005 року ОСОБА_5 та померлої 05.05.2008 року ОСОБА_4».

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують висновки суду та встановлені ним обставини.

Отже, доводи апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині обґрунтування підстав задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.303, 307, 308,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року, в частині обґрунтування підстав задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:.

«Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири № 3 в житловому будинку № 117 по вул. Жовтневій в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області (загальною площею 64,2 кв. м; житловою площею 40,3 кв. м) в порядку спадкування за законом після померлого 06.10.2005 року ОСОБА_5 та померлої 05.05.2008 року ОСОБА_4».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: