Справа № 711/6-147/2011
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Готра Т.Ю.,

суддів - Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2011 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції звернувся до суду з поданням, в якому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 до виконання зобов'язань за виконавчим листом.

Ухвалою Тячівського районного суду від 11 листопада 2011 року подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешк. АДРЕСА_1 у праві виїзду за кордон України до виконання зобов'язань.

Виконання ухвали покладено на Державну прикордонну службу України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відмовити. Вказує на те, що він не ухилявся від виконання рішення суду, і в матеріалах справи про це відсутні докази.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав.

ОСОБА_1 та представник державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього, зокрема, судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду. Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається в даному випаду на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі ДВС Тячівського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-183/11 виданого Тячівським районним судом 09 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової позики в розмірі 10500 грн. та судові витрати у розмірі 225 грн. (а.с. 3).

08 квітня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа (а.с. 5).

У своєму поданні державний виконавець посилається на те, що станом на 03.11.2011 року боржником не вчинено дій спрямованих на виконання рішення суду.

Разом з тим, у поданні державного виконавця взагалі відсутнє обґрунтування в чому полягає ухилення боржника від виконання зобов'язань по даному виконавчому провадженню, в розумінні обов'язків, які на нього покладені, як на боржника, по зазначеному рішенню суду та Закону України «Про виконавче провадження».

Сама по собі вказівка у поданні на ухилення боржника від виконання зобов'язань за відсутності відповідних доказів не свідчить про таке, а на час розгляду подання судом відповідні докази перешкоджання боржником державним виконавцям у виконанні їх обов'язків, не були надані. У справі відсутні докази використання державним виконавцем всіх передбачених Законом прав і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням по справі нової ухвали, якою у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 11 листопада 2011 року - скасувати.

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і, відповідно до положень ст. 324 ЦПК України, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді