РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року Справа №293/1314/15-ц

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Бруховського Є.Б.

при секретарі: Давиденко Л.П.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Черняхові справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Головинський граніт" про

-визнання звільнення з роботи незаконним та поновлення його на роботі;

-стягнення на його користь середньомісячного заробітку за період вимушеного прогулу з 03 липня 2015 року по 18 липня 2016 року в сумі 71082грн.;

-стягнення на його користь боргу по заробітній платі за 2010-2015 роки в розмірі 163777грн.;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він працював на підприємстві ПАТ "Головинський граніт" з 12 травня 1999 року. З 15 квітня 2010року був переведений на посаду чергового електрослюсара 6 розряду енергетичної дільниці на підприємстві ПАТ "Головинський граніт". 30 червня 2015 року відповідач його ознайомив із наказом №60-п від 26 червня 2015 року про його переведення з 01 липня 2015року на посаду електрослюсара по ремонту обладнання. Вказане переведення вважав таким, що суперечить вимогам КЗпП України, а тому він пішов у вимушений прогул.

04 вересня 2015 року позивач отримав лист по пошті за підписом голови правління про те, що з 5 вересня 2015 року він переведний електрослюсарем по ремонту обладнання зі зміною графіка роботи.

07 вересня 2015 року позивач вийшов на роботу, щоб звернутися до комісії по вирішеню трудових спорів із заявою про вирішення його трудового спору та дізнався про своє звільнення з посади за ст.36 п.6 КЗпПУ у зв"язку з відмовою продовжувати роботу внаслідок зміни істотних умов праці.

Крім того, вказав, що за правління ОСОБА_3, починаючи з 2009 року по 2015 рік жодного разу не була збільшена тарифна ставка працівників, яка залежить від збільшення мінімальної заробітної плати в країні, не видавалися працівникам розрахункові листи по заробітній платі. З цього приводу він неодноразово звертався до голови правління, але отримував відмову.

-На підставі викладеного просив суд:

-визнати перевід з посади чергового електрослюсаря на посаду електрослюсаря по ремонту обладнання незаконним, поновивши його на роботі, стягнути на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 липня 2015 року по 18 липня 2016 року в розмірі 71082 грн., стягнути борг по заробітній платі за 2010-2015 роки в зв"язку із підвищенням тарифної ставки в розмірі 163777грн.

В судовому засідання позивач позов підтримав, просив його задовільнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснення виклав в запереченнях проти позову (а.с.51-52). Вважав, що адміністрацією підприємства було виконано всі вимоги чинного законодавства щодо переведення ОСОБА_1 на посаду електрослюсаря по ремонту обладнання, його звільнення за п.6 ст.36 КЗпПУ вважав законним та підставним.

Оцінивши пояснення сторін та надані ними письмові документи в сукупності суд прийшов до наступного висновку:

В судовому засіданні встановлено, що позивач працював в ПАТ "Головинський граніт" з 15 квітня 2010року на посаді чергового електрослюсара 6 розряду енергетичної дільниці.

30 червня 2015 року позивача було ознайомлено із наказом №60-п від 26 червня 2015 року про його переведення з 01 липня 2015року на посаду електрослюсара по ремонту обладнання.

Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач залишив місце роботи, вважаючи, що його робоче місце скасоване. В період з 01 липня 2015 року по 07 вересня 2015 року позивач був відсутній на робочому місці, що підтверджується його поясненнями в судовому засіданні та ОСОБА_2 від 02.07.2015р., пояснювальною запискою чергового електрослюсаря ОСОБА_4, доповідними записками інспектора з кадрів ОСОБА_5 (а.с.67,68,69,70), доповідною запискою інженера енергетика ОСОБА_6 (а.с.65,66).

Відповідач, виявиши невідповідність вищевказаного наказу про переведення позивача на посаду електрослюсаря по ремонту обладнання, скасовує попередній наказ наказом № 61-п від 30.06.2015 року та видає наказ № 62-п від 30.06.2015 року "Про зміну істотних умов праці енергетичної дільниці", згідно якого з 05 вересня 2015року попередив позивача про зміну істотних умов праці чергових електрослюсарів та їх переведення з 05 вересня 2015року на посади електрослюсарів по ремонту обладнання з встановленням нового графіку роботи. (а.с. 71,72, 73).

З наведеного вище, суд приходить до висновку, що обставини викладені позивачем у позові про наявність у нього підстав для вимушеного прогулу не мали місця, оскільки відповідач, виявивши незаконність наказу про переведення позивача на посаду електрослюсаря по ремонту обладнання, скасував його, а тому підстав для вимушеного прогулу у позивача не було.

Відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України, у зв'язку iз змiнами в органiзацiї виробництва i працi допускається змiна iстотних умов працi при продовженнi роботи за тiєю ж спецiальнiстю, квалiфiкацiєю чи посадою. Про змiну iстотних умов працi - систем та розмiрiв оплати працi, пiльг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, сумiщення професiй, змiну розрядiв i найменування посад та iнших - працiвник повинен бути повiдомлений не пiзнiше нiж за два мiсяцi.

Якщо колишнi iстотнi умови працi не може бути збережено, а працiвник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договiр припиняється за пунктом 6 статтi 36 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про те, чи мало місце звільнення позивача на підставі п.6 ст.36 КЗпП України, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до п.6 ст.36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від продовження роботи у зв"язку із зміною істотних умов праці.

Про зміну істотних умов праці працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Згідно п.10 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992 року, припинення трудового договору за п.6 ст.36 КЗпП при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обгрунтованим,

якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці.

Як вбачається із наказу № 62-п від 30.06.2015р. «Про зміну істотних умов праці енергетичної дільниці» зміни істотних умов праці енергетичної дільниці обумовлені зменшенням кількості замовлень на продукцію відповідача через загальноекономічний спад в країні та закриття частини закордонних ринків та з метою підвищення продуктивності праці, збереження робочих місць та інше.

Вказані обставини також підтверджуються витягом з протоколу розширеного засідання профспілкового комітету ЗАТ "Головинського кар"єру граніт" від 29 липня 2015 року (а.с.103-104).

Таким чином, суд приходить до переконання, що обставини, викладені відповідачем в запереченнях та в судовому засіданні про зміну істотних умов праці енергетичної дільниці мали місце.

В судовому засіданні встановлено, що позивач був повідомлений про зміну істотних умов праці 04.08.2015року на засіданні профспілкового комітету, що стверджується актом від 04.08.2015 року, однак, порушуючи трудову дисципліну не вийшов на роботу. З приводу порушення трудової дисципліни, відповідачем 07.08.2015 року застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у виді догани (а.с.63).

04.09.2015року позивача вдруге повідомлено про переведення його на посаду електрослюсаря по ремонту обладнання по підприємству та попереджено про звільнення з посади у разі незгоди із змінами умов праці та відмовою від переведення (а.с.62).

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач належним чином повідомлений про зміну істотних умов праці, та розцінює його відсутність на роботі як відмову від переведення на іншу роботу.

В зв"язку із цим, відповідачем 07.09.2015 року наказом №102-к звільнено позивача з посади чергового електрослюсаря в зв"язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці за п.6 ст.36 КЗпП України.

Згідно матеріалів справи (а.с.96-97,100,101) відповідач видав трудову книжку позивачу у день звільнення та провів з ним остаточний розрахунок , виплативши вихідну допомогу у розмірі не меншому середньомісячного заробітку у відповідності до ст.44 КЗпП України.

В судовому засіданні позивачем стверджено, що він, звертався до комісії по трудових спорах з приводу його трудового спору, однак, рішення комісії суду не надав, що не дає можливості дати оцінку вказаному доказу.

Враховуючи те, що позивач був офіційно попереджений про його звільнення з посади у разі незгоди із змінами умов праці та відмовою від переведення 04.08.2015року, а звільнений з посади 07.09.2015 року (а.с.64), суд приходить до переконання, що позивач був звільнений з роботи до закінчення двох місяців після офіційного попередження, а тому змінює дату звільнення позивача з 07.09.2015 р. на 04.10.2015 р.

В частині вимог про поновлення на роботі відмовити.

Вирішуючи питання про стягнення боргу по заробітній платі за 2010-2015 роки суд приходить до наступного:

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 2009 року працює у відповідача черговим електрослюсарем 6 розряду енергетичної дільниці. Його заробітна плата розраховується на погодинній основі. Згідно пояснень позивача та що не заперечується відповідачем, розмір погодинної ставки позивача з 2009 року становить 8,30 грн. Розмір погодинної ставки позивача не змінювався протягом 2009-2015 років. (а.с. 117-121).

Правила щодо встановлення та використання мінімальної заробітної плати в погодинному розмірі регулюються постановою Кабінету Міністрів України "Про визначення та застосування мінімальної заробітної плати в погодинному розмірі" від 05 травня 2010 року №330.

Згідно п.1 Постанови №330 КМУ "Про визначення та застосування мінімальної заробітної плати в погодинному розмірі" від 05 травня 2010 року мінімальна заробітна плата в погодинному розмірі встановлюється одночасно з встановленням розміру мінімальної заробітньої плати на місяць відповідно до умов та порядку, передбачених ст.ст.9,10 Закону України "Про оплату праці".

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про державний бюджет України на 2010 рік" від 27 квітня 2010року №2154-VI в Україні 2010році запроваджено мінімальну державну гарантію для працівників, які працюють за погодинною системою оплати праці, тобто запроваджена мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі. Так, відповідно до вказаної статті на 2010рік уставновлений розмір мінімальної заробітної плату у погодинному розмірі: з 1 січня - 5,2 гривні, з 1 квітня - 5,29 гривні, з 1 липня - 5,32 гривні, з 1 жовтня - 5,43 гривні, з 1 грудня - 5,52 гривні.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про державний бюджет на 2011 рік" розмір мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі на 2011 рік встановлений з 1 січня - 5,66 гривні, з 1 квітня - 5,77 гривні, з 1 жовтня - 5,92 гривні, з 1 грудня - 6,04 гривні.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державний бюджет на 2012 рік" в 2012 році, розмір мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі встановлений : з 1 січня - 6,43 гривні, з 1 квітня - 6,56 гривні, з 1 липня - 6,61 гривні, з 1 жовтня - 6,7 гривні, з 1 грудня - 6,8 гривні.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет на 2013 рік" в 2013 році розмір мінімальної заробітної плати в погодинному розмірі встановлений в таких розмірах : з 1 січня - 6,88 гривні, з 1 грудня - 7,3 гривні.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет на 2014 рік" в 2014 році розмір мінімальної заробітної плати в погодинному розмірі встановлений розмірі - 7,3 гривні.

В 2015 році розмір мінімальної заробітної плати не змінювався.

Згідно п. 5.1.3. Колективного договору (а.с.15) розміри тарифних ставок і схеми посадових окладів працівників на підприємстві ЗАТ "Головинський кар"єр "Граніт" на 2006-2008 роки вставновлюються в розмірах згідно Галузевої угоди та діючого законодавства.

Згідно додатку №1 до Галузевої угоди на 2009-2011роки (а.с. 7,8), розміри тарифних ставок робітників першого розряду визначаються множенням відповідного коефіцієнту на встановлений розмір мінімальної тарифної ставки. Тарифні ставки робітників наступних розрядів визначаються шляхом множення тарифної ставки робітника 1 розряду на відповідні тарифні коефіцієнти. Годинні тарифні ставки визначаються діленням місячних тарифних ставок на відповідну середню місячну норму робочого часу.

Згідно п.3 Галузевої угоди (а.с.7) коефіцієнт співвідношень тарифних ставок робітників, які виконують просту і некваліфіковану роботу на підприємстві по видобутку і переробці нерудних будівельних матеріалів в тому числі на відкритих гірничих роботах, роботах на поверхні шахт, кар"єрів, рудників, переробці нерудних матеріалів становить 1,45. Згідно даної угоди тарифний коефіцієнти робітника 6 розряду, тобто позивача становить 1,82. Тарифна ставка робітника 6 розряду переглядається у разі підвищення тарифної ставки робітника 1 розряду.

Таким чином, розмір заробітної плати позивача мав би нараховуватися наступним чином: для обчислення мінімальної погодинної ставки позивача необхідно мінімальну заробітну плату встановлену законодавством на поточний рік поділити на середню кількість робочих годин в місяці. Мінімальну погодинну ставку помножити на коефіцієнт 1,45 та на коефіцієнт шостого розряду - 1,82 .

Відповідно до ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. А тому, доводи відповідача про пропуск позивачем строку на звернення до суду із вказаною вимогою не приймає до уваги.

Відповідно до ст.97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці.

Відповідно до ст. 96 КЗпП України формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), що встановлюються у розмірах, не нижчих, ніж визначені генеральною, галузевою (регіональною) угодою.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про оплату праці» норми колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених генеральною, галузевою (міжгалузевою) або територіальною угодами, але не нижче від державних норм і гарантій в оплаті праці, можуть застосовуватися лише тимчасово на період подолання фінансових труднощів підприємства терміном не більш як шість місяців.

В судовому засіданні встановлено, що заробітна плата позивача розраховувалась з погодинної тарифної ставки в розмірі 8,30грн.

З приводу дотримання законодавства про працю з питань переведення, звільнення та оплати праці ОСОБА_1 ПАТ «Головинський граніт» було проведено перевірку Управлінням Держпраці у Житомирській області та Головним Управлінням ДФС у Житомирській області, в присутності ОСОБА_1, в результаті якої не встановлено будь-яких порушень ПАТ «Головинський граніт» вимог законодавства з приводу звільнення та оплати праці позивача.

В судовому засідання також встановлено, що ПАТ «Головинський кар'єр «Граніт» в складі сторін, які підписали Галузеву угоду, не перебуває. Під час перевірки Управлінням Держпраці у Житомирській області не встановлено , що з боку роботодавців підприємство було учасником соціального діалогу та уповноважувало на підписання Галузевої угоди іншу сторону.

Колективний договір товариства містить певні посилання на Галузеву угоду, проте він був підписаний сторонами та схвалений трудовим колективом до моменту підписання Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку та будівництва України та профспілкою працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів України на 2009-2011 p.p..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.32, 36, 40, 43, 94,95, 96,97, 139-141, 147, 147-1, 148, 149, 233, 235 КЗпП України, Постановою Кабінету Міністрів №100 від 08.02.1995 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст.ст.3, 7 ч.8, 10, 11, 59, 60, 72, 73, 88, 146, 212-216 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ "Головинський граніт" про

-визнання звільнення з роботи незаконним та поновлення його на роботі;

-стягнення на його користь середньомісячного заробітку за період вимушеного прогулу з 03 липня 2015 року по 18 липня 2016 року в сумі 71082грн.;

-стягнення на його користь боргу по заробітній платі за 2010-2015 роки в розмірі 163777грн. задоволити - частково.

Зобов"язати ПАТ "Головинський граніт" змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади чергового електрослюсара ПАТ "Головинський граніт" згідно наказу №102-к від 07.09.2015 року з 07.09.2015 року на 04.10.2015 року і вважати датою звільнення ОСОБА_1 - 04.10.2015 року.

Зобов"язати ПАТ "Головинський граніт" внести запис у трудову книжку ОСОБА_1, згідно з яким днем його звільнення з посади чергового електрослюсара за ст. 36 п. 6 КЗпП України вказати - 04.10.2015 року.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий- суддя: Є.Б. Бруховський

Копія:вірно