Справа № 474/760/16-ц
Провадження № 2/474/285/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28.11.16 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г. під час вирішення питання про прийняття до розгляду зустрічного позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

31.10.2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрований Врадіївським районним відділом ЗАГС Миколаївської області, за актовим записом № 12.

28.11.2016р. ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом в якому просить: визнати за нею право особистої власності на житловий будинок, що знаходиться в смт. Врадіївка, Миколаївська область, вул. Грушевського, 40 розташований на земельній ділянці площею 0,25 га з усіма наявними на ньому господарськими будівлями та спорудами; зобов'язати сплатити компенсацію в розмірі 500 000 грн. 00 коп. ОСОБА_1.

Статтею 124 ЦПК України визначено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 119 і 120 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, однак позивач просячи визнати право особистої власності на житловим будинком з усіма господарськими будівлями та спорудами не вказує найменування надвірних споруд, присвоєних їм літер за планом земельної ділянки та їхньої площі, як і не вказує зазначену інформацію щодо самого житлового будинку.

Крім того, ОСОБА_2 не вказує на користь кого слід зобов'язати ОСОБА_1 сплатити компенсацію.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, визначено, що позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

В позовній заяві ОСОБА_3 ставить вимогу майнового характеру про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, при цьому ціну позову вказує приблизно в сумі 75 000 грн. 00 коп.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності роз'яснено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Визначена позивачем ціна позову, зокрема щодо нерухомого майна, має бути підтверджена висновком суб'єкта оціночної діяльності, який має відповідну ліцензію на здійснення такої діяльності. Відповідно, правильність сплати судового збору залежатиме від вказаної ціни позову.

Таким чином, в силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ОСОБА_2 не підтверджено належним чином ціни позову (вартості об'єкту нерухомості).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_2 не зазначає жодних доказів на підтвердження своїх вимог, чи наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В позовній заяві ставиться дві вимоги, а саме: майнового характеру - визнання права власності на житловий будинок та зобов'язання сплатити компенсацію.

Частиною 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, ставка судового збору за позовну вимогу майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Однак, ОСОБА_2 до позовної заяви додано доказ сплати судового збору як за одну вимогу майнового характеру, в тому числі без урахування дійсної вартості об'єкта нерухомості.

Таким чином, ОСОБА_2 не надала суду належних доказів на підтвердження сплати судового збору в порядку та розмірі передбачених Законом України Про судовий збір з урахуванням ціни позову.

Крім того, в позовній заяві ОСОБА_2 просить витребувати від ОСОБА_1 ряд доказів.

Частинами 1 та 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

У заяві про витребування доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Проте, в порушення приписів ст. 137 ЦПК України, ОСОБА_2 не зазначає підстави, за яких вона вважає, що доказ знаходиться у ОСОБА_1, обставини, які може підтвердити цей доказ, а також не обґрунтовує неможливість отримання таких доказів особисто ним або іншою особою, яка бере участь у справі та не долучає відповідні відомості на підтвердження цього.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, є підстави для залишення вказаної позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 119-121, 210 та 293 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху та надати позивачу для усунення недоліків строк 5 днів, який рахується з моменту отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу виконати вимоги ухвали суду щодо:

- зазначення ціни позову у відповідності до вимог ЦПК України;

- зазначення присвоєної літери житловому будинку за планом земельної ділянки та його площі, а також найменування надвірних споруд, присвоєних їм літер за планом земельної ділянки та їхньої площі;

- зазначення на користь кого необхідно сплачувати компенсацію;

- зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

- подачі доказів сплати судового збору в порядку та розмірі передбачених Законом України Про судовий збір з урахуванням ціни позову;

Для вирішення питання про витребування доказів виконати приписи ст. 137 ЦПК України щодо належного оформлення клопотання про витребування доказів.

У випадку не виконання вимог ухвали у зазначений суддею строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити позивачу - ОСОБА_2 (вул. Комсомольська, 1, смт. Врадіївка, Миколаївська обл.).

Суддя Ф.Г. Сокол