Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 43 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визначити порядок користування квартирою № 25 по вул. Мельника, 13 в м. Коростень Житомирської області, а саме виділити у його користування кімнату розміром 17,8 кв.м., відповідачу кімнату розміром 12,3 кв.м., іншу площу квартири визначити як площу спільного користування між ним та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності від 29 січня 2014 року він та відповідач отримали у спадщину вказану квартиру у рівних частках (по 1/2 кожен). Оскільки ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не дбає про належне утримання житлової площі, що призводить до того, що в ній неможливо проживати, а також той факт, що з відповідачем неможливо у добровільному порядку вирішити питання порядку користування квартирою, змушений був звернутися до суду із даним позовом.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неналежну оцінку судом доказів по справі, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог. Зокрема, зазначає, що судом не враховано, що квартира має дві кімнати, у звязку з чим кожному із співвласників може бути виділена одна окрема кімната для користування.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення порядку користування квартирою згідно запропонованого позивачем варіанту з виділенням йому кімнати площею 17,8 кв.м., а відповідачу кімнати площею 12,3 кв.м. буде порушувати права відповідача, як співвласника квартири. Крім того, оскільки спірна квартира знаходиться в багатоповерховому будинку, то не може бути поділена в натурі шляхом обладнання окремих ізольованих квартир.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що після смерті ОСОБА_3 сторони у справі, які є рідними братами та внуками померлої, отримали у спадщину квартиру АДРЕСА_1. Кожному з них належить по 1/2 частини вказаної квартири /а.с.5,7,8,10/.

Зазначена квартира складається з двох жилих кімнат, які є окремими одна від одної, площею 17.8 кв.м. і 12.3 кв.м.; коридору площею 9.2 кв.м.; кухні площею 7.0 кв.м.; ванної кімнати площею 2.8 кв.м.; вбиральні площею 1.4 кв.м.; вбудованої шафи площею 0.5 кв.м. та балкону площею 2.2 кв.м. /а.с.11,12/.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони не дійшли згоди щодо добровільного встановлення порядку користування вказаною квартирою.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов'язковим.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Такий правовий висновок наведено в постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 року у справі № 6-1500цс15, який є обовязковим для судів.

Судом встановлено, що фактично у спірній квартирі проживає відповідач та користується кімнатою 17,8 кв.м. Позивач проживає в іншому місці. Вихід на балкон облаштовано із коридору площею 9,2 кв.м., який по суті має вигляд вітальні /а.с.11/, а тому вільне користування балконом мають обидві сторони.

З огляду на наведене та враховуючи, що між сторонами склався фактичний порядок користування квартирою, колегія суддів вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та встановлює порядок користування квартирою № 25 по вул. Мельника, 13 в м. Коростень Житомирської області, шляхом виділення у користування ОСОБА_1 кімнати жилою площею 12,3 кв.м., а ОСОБА_2 - кімнати жилою площею 17,8 кв.м. Коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню, вбудовану шафу та балкон слід залишити в спільному користуванні сторін.

За наведених обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 серпня 2016 року скасувати, ухваливши нове про часткове задоволення позову.

Встановити порядок користування квартирою № 25 по вул. Мельника, 13 в м. Коростень Житомирської області шляхом виділення у користування ОСОБА_1 кімнати жилою площею 12,3 кв.м.; ОСОБА_2 кімнати жилою площею 17,8 кв.м.

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2: коридор площею 9,2 кв.м.; кухню площею 7,0 кв.м., ванну кімнату площею 2,8 кв.м.; вбиральню площею 1,4 кв.м.; вбудовану шафу площею 0,5 кв.м. та балкон площею 2.2 кв.м.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді