УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗакропивногоО.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки про стягнення середньомісячної заробітної плати, коштів за невикористану щорічну відпустку, правову допомогу та моральну шкоду,

за касаційною скаргою Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки середньомісячну заробітну плату за 2014 рік та з січня по липень 2015 року по 286 грн 75 коп. в місяць, кошти за невикористану щорічну відпустку за період з 01 липня 2010 року по 07 лютого 2013 року, витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що він працює зубним техніком у Івано-Франківській міській стоматологічній поліклініці, проте після його поновлення на роботі за рішенням суду відповідач не забезпечував його обсягом роботи, інструментами, матеріалами тощо, не сплачував середньомісячний заробіток, у зв'язку із чим позовні вимоги просив задовольнити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі у сумі 4 301 грн 25 коп. за період з квітня 2014 року по червень 2015 року.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Івано-Франківська міська стоматологічна поліклініка, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ОСОБА_4 на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості із заробітної плати, виходив з того, що позивач не виконував встановлений для нього фінансовий план по виготовленню умовних одиниць протезування, у зв'язку із чим дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заробітної плати за невиконану роботу; при цьому, відмовляючи у позові в частині стягнення коштів за невикористану щорічну відпустку, суд виходив з того, що така компенсація за спірний період була виплачена позивачу ще у лютому 2013 року. В іншій частині позову судом відмовлено за недоведеністю.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості із заробітної плати, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми трудового права, які їх регулюють, врахував вимоги п. 4.1.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки, Положення про ортопедичне відділення, затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради від 02 червня 2011 року № 204-Х, Колективний договір між первинною профспілковою організацією та адміністрацією відповідача, посадову інструкцію старшого зубного техніка, посадову інструкцію техніка зубного ІІ кВ. кат. та посадову інструкцію завідувача ортопедичним відділенням, дійшовши обґрунтованого висновку, що працівники не повинні самостійно шукати пацієнтів, а саме головний лікар поліклініки, його заступники чи завідувачі зобов'язані створювати умови на робочому місці, тобто забезпечувати роботою.

Також апеляційним судом правильно враховано, що спір стосовно компенсації за невикористану відпустку у 2010-2013 роках виник у зв'язку із звільненням позивача у 2013 році, проте рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 березня 2014 року ОСОБА_4 було поновлено на роботі, а отже і його право на використання відпустки, яка після поновлення на роботі ним використана не була, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для заміни відпустки грошовою компенсацією.

Відмовляючи в частині стягнення моральної шкоди та відшкодування витрат на правову допомогу, апеляційний суд правильно вмотивував свої висновки недоведеністю позовних вимог в цій частині.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В. Закропивний

В.А. Нагорняк