АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6257/16 Справа № 186/805/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Янжула С. А. Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Єлізаренко І.А., Прозорової М.Л.

При секретарі - Гулієву М.І.о

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та призначення її опікуном над неповнолітньою дитиною, -

ВСАНОВИЛА:

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та призначення її опікуном над неповнолітньою дитиною відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Мати неповнолітнього ОСОБА_4- ОСОБА_5, згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 02 серпня 2005 року, померла в березні 2005 року.

Батько неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_3, згідно довідки про звільнення ДНК №37164 від 21 квітня 2016 року, засуджений 19 січня 2007 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі, відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 02 квітня 2005 року по 21 квітня 2016 року, звідки звільнений умовно-достроково на 00 років 01 місяць 23 дні. Вибув до місця свого проживання АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області №167 від 22 червня 2005 року ОСОБА_2 призначено опікуном над малолітніми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та їх майном.

Згідно Довідки №1041 від 03 червня 2016 року ОСОБА_2 отримує пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання, на 2 утриманців. В червні 2016 року отримала 728,00 гривень.

Відповідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області від 06 червня 2016 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд правильно виходив з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а також з того, що суду не надано доказів того, що відповідач злісно ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов'язків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції, під час вирішення спору, не враховано думку дитини та висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Таким чином, не з'ясування думки дитини під час вирішення справи не є підставою для скасування рішення суду, якщо воно направлене на підтримку інтересів дитини.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції, позивачкою не заявлялось клопотання про допит неповнолітнього ОСОБА_4, а тому, відповідно до приписів ст. 11 ЦПК України, розпорядилась своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Крім того, відповідача було засуджено вироком суду до позбавлення волі і він відбував покарання, однак його було засуджено не за вчинення умисного злочину щодо дитини, з моменту його звільнення пройшов нетривалий час, звільнився 21 квітня 2016 року, 27 квітня 2016 року прибув за місцем реєстрації в м. Першотравенськ і на наступний день - 28 квітня 2016 року подав в орган опіки та піклування письмову згоду на позбавлення його батьківських прав, з метою перекладення своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини на державу.

Інші доводи апеляційної скарги позивачки не можуть бути прийняті до уваги, так як зводяться до тлумачення норм діючого законодавства, переоцінки наданих доказів та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Проте ОСОБА_2 не надала суду доказів, відповідно до ст. 10 ЦПК України, на обгрунтування своїх позовних вимог.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: