Справа № 202/3035/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Арт Фінанс до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, ТОВ Арт Фінанс посилається на те, що 24 квітня 2014 року за договором фінансового кредиту № НОМЕР_1 надало відповідачу грошові кошти в сумі 1100 грн. на строк до 10 травня 2014 року зі сплатою процентів 2 % за кожен день користування кредитом. Відповідно до умов договору в разі прострочення позичальником строку повернення кредиту та сплати процентів за ним, позичальник сплачує пеню в розмірі 1% від загальної суми кредиту за кожен день прострочення виконання. Станом на 17.03.2015 року заборгованість відповідача за договором складає 11715 грн., з яких: 1100 грн. - кредит, 352 грн. - проценти, 10263 грн. пеня. За цих підстав ТОВ Арт Фінанс просить розірвати договір фінансового кредиту, укладений між ним і відповідачем, та стягнути з відповідача на його користь заборгованість у вищевказаному розмірі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні, уточнивши, що заборгованість відповідача за договором складається з тіла кредиту - 1100 грн., процентів, нарахованих за період з 24.04.2014 року по 10 травня 2015 року, - 352 грн., процентів, нарахованих за період з 11.05.2014 року по 17.03.2015 року, - 6842 грн., пені за 311 днів - 3421 грн., а всього 11715 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1100 грн. та процентів у розмірі 352 грн. Стосовно решти вимог заперечував. Просив відповідно до статей 551 та 617 ЦК України звільнити відповідача від сплати пені або зменшити її розмір, оскільки чоловік відповідача був мобілізований у квітні 2014 року до збройних сил, 27 серпня 2014 року загинув в антитерористичній операції, що погіршило її спроможність сплачувати кредит. Крім того, зазначив, що позивач не направив відповідачу жодної претензії, а також пропозиції щодо продовження договору. Вважав, що позивач не має права нараховувати відповідачу проценти за користування кредитом після закінчення строку, на який надавався кредит.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що 24 квітня 2014 року між ТОВ Арт Фінанс та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір фінансового кредиту № НОМЕР_1, відповідно до якого кредитодавець зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 1100 грн. строком на шістнадцять днів. Згідно з п. 1.2 Договору плата за користування кредитом становить 2 проценти в день від суми кредиту. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником одночасно разовим платежем у сумі 1452 грн. /п. 2.2 Договору/. Відповідно до п. 3.1 Договору цей договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, кредит повинен бути повернутий позичальником 10 травня 2014 року. Пунктом 6.1 Договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строку повернення кредиту та сплати процентів за ним, позичальник сплачує пеню в розмірі 1 % від загальної суми кредиту за кожен день простроченого виконання.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит в розмірі 1100 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 24.04.2014 року. Проте відповідач в порушення умов договору суму кредиту та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернула.

Як вбачається з довідки про розмір заборгованості, станом на 17 березня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 11715 грн., з яких: 1100 грн. - тіло кредиту, 352 грн. - проценти, нараховані за 16 днів за період 24.04.2014 року по 10.05.2014 року (1100 грн. х 2% х 16 дн.); 6842 грн. - проценти, нараховані за 311 днів за період з 11.05.2014 року по 17.03.2015 року (1100 грн. х 2% х 311 дн.); 3421 грн. - пеня за 311 днів (1100 х 1% х 311 дн.).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Враховуючи, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, чим порушує умови договору, суд вважає, що позов є обґрунтованим та договір фінансового кредиту № НОМЕР_1 від 24 квітня 2014 року, укладений між сторонами, необхідно розірвати, стягнувши з відповідача на користь ТОВ «Арт Фінанс» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1100 грн. та проценти за користування кредитом за період з 24 квітня 2014 року по 17 березня 2015 року в розмірі в розмірі 7194 грн. (1100 х 2% х 327 дн.), оскільки сторонами в договорі не було передбачено граничного строку нарахування процентів за користування кредитними коштами, а нормами статті 1048 ЦК України прямо передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобовязання, то суд з урахуванням розміру нарахованої пені, стягнення з відповідача значної суми процентів за користування кредитом, яка в декілька разів перевищує суму кредиту, а також майнового та сімейного стану відповідача, виходячи з засад справедливості та розумності, вважає за можливе зменшити розмір нарахованої відповідачу пені, визначивши розмірі пені, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, в розмірі 50 грн.

Підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання згідно зі статтею 617 ЦК України суд не вбачає, оскільки вказаною нормою передбачено, що особа звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних кошів.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що позивач не надіслав відповідачу претензію, а також пропозицію щодо продовження договору, оскільки ненадіслання кредитором письмової претензії боржнику не звільняє боржника від виконання зобовязання та умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що договір діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Згідно з п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі якщо суд на підставі частини 3 статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

При зверненні до суду ТОВ «Арт Фінанс» сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Таким чином вказані витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір фінансового кредиту № НОМЕР_1, укладений 24 квітня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Арт Фінанс та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Арт Фінанс заборгованість за кредитним договором у розмірі 8344 (вісім тисяч триста сорок чотири) грн., яка складається з наступного: 1100 грн. тіло кредиту; 7194 грн. проценти за користування кредитом; 50 грн. пеня.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Арт Фінанс витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко