АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7975/15-ц 22-ц/774/62/к/16
Справа № 214/7975/15-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/62/К/16 інстанції - Мхітарян С.С.
Категорія № 50 Доповідач - Братіщева Л.А.
25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Братіщевої Л.А.
суддів: Грищенко Н.М., Михайлів Л.В.
при секретарі: Євтодій К. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що навчається, -
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2015 року, в якому ухвалою від 15 січня 2016 року виправлено описку, позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_3 щомісячно в розмірі 1/8 долі його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, починаючи з 29.10.2015 року та до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2015 року - скасовано та ухвалено нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що навчається - відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

- стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

- суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

- суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

- судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», передбачено, що апеляційний суд має право ухвалити додаткове рішення за заявою особи, яка бере участь у справі, або з власної ініціативи в разі, якщо він скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення чи змінив його за наявності підстав, передбачених статтею 220 ЦПК.

Як вбачається з матеріалів справи, за подачу апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_3 сплачено судовий збір в розмірі 535,71 грн. (а.с. 71).

Як вбачається з резолютивної частини рішення апеляційного суду від 18 лютого 2016 року, суд не вирішив питання про судові витрати (а.с. 103-104).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 4 ст. 88 ЦПК України передбачено, що у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (зі змінами), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та того, що розглядалась справа за позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів, колегія суддів приходить до висновку щодо ухвалення додаткового рішення по справі та віднесення судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого відповідачем за подачу апеляційної скарги в розмірі 535,71 грн. - за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 220, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Ухвалити додаткове рішення на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року у справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що навчається.

Судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого відповідачем за подачу апеляційної скарги в розмірі 535 грн. 71 коп. - віднести за рахунок держави.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

Л.В. Михайлів