Справа № 357/7436/16-ц
У Х В А Л А

"02" вересня 2016 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Голуб А. В. , розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЛІТ» до ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлові приміщення,-

В С ТА Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просив визнати за Товарист вом з обмеженою відповідальністю «РАЙЛІТ» право приватної власності на групу нежитлових приміщень №1 в «літ. Б» під влаштування магазину, загальною площею 108,1 кв.м., що розташоване за адресою: м.Київ, пр-т В.Маяковського, 4-а (код об»єкта 1230.3, категорія складності ІІ); визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «РАЙЛІТ» право приватної власності на нежитлове приміщення, загальною площею 210,3 кв.м., що розташоване за адресою: м.Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 367.

Ухвалою судді від 12.07.2016 року позивачу надавався строк для усунення недоліків, так як він подав до суду позовну заяву, яка не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України. Так відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна.

Згідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Позивач у своїй позовній заяві не зазначив ціну позову і не надав суду документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірах визначених Законом України Про судовий збір відповідно до ціни позову.

Згідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позивач в позовній заяві вказав, що відповідач проживає за адресою: Донецька область, Мар»їнський район, АДРЕСА_1.

Однак статтею 114 ЦПК України передбачена виключна підсудність справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно до п.42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В п. 43 вищезазначеної Постанови вказано, якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Позивачем не надано до суду доказів, які б підтверджували вартість: групи нежитлових приміщень №1 в «літ. Б» під влаштування магазину, загальною площею 108,1 кв.м., що розташоване за адресою: м.Київ, пр-т В.Маяковського, 4-а (код об»єкта 1230.3, категорія складності ІІ); нежитлового приміщення, загальною площею 210,3 кв.м., що розташоване за адресою: м.Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 367.

Крім вказаного, відповідно до ч.1 ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Однак, позивачем надано до суду тільки позовну заяву в одному екземплярі.

В позовній заяві ТОВ «РАЙЛІТ» зазначив додатки до позовної заяви, однак вказані додатки суду надано не було, про що було складено акт від 04.07.2016 року №160 працівниками канцелярії Білоцерківського міськрайонного суду.

Позивачем не надано суду копію позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно для суду та для відповідача.

А тому позивачу необхідно було подати до суду позовну заяву, яка мала відповідати вищевказаним вимогам п. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119, ч. 1 ст. 120 ЦПК України. Позивачу необхідно було надати суду позовну заяву в якій зазначити ціну позову, документ про сплату судового збору в розмірах визначених Законом України Про судовий збір відповідно до ціни позову, також позивачу слід було надати суду докази, які б підтверджували вартість вищевказаних нежитлових приміщень. Позивачу також необхідно було додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно для суду та для відповідача.

Згідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу 26.07.2016 року ТОВ «РАЙЛІТ» отримало копію ухвали судді від 12.07.2016 року. Однак до вказаного в ухвалі судді терміну позивач не усунув вказані йому недоліки.

На підставі викладеного вважаю, що слід позовну заяву ТОВ «РАЙЛІТ» вважати непо даною і позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами слід повернути позивачу.

Керуючись ст. 121 ч. 2 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЛІТ» до ОСОБА_1 ма Сергійовича про визнання права власності на нежитлові приміщення вважати неподаною.

Позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «РАЙЛІТ».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерків ський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2