Справа № 581/68/16-ц
Провадження № 2/581/48/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 лютого 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Липоводолинського району Сумської області, третя особа: Липоводолинська районна державна нотаріальна контора,

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

4 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визначити їй, як спадкоємцю за заповітом, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла18 липня 2003 року в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області.

Мотивує свої вимоги тим, що 18 липня 2003 року в селі Синівка Липоводолинського району Сумської області померла її мати ОСОБА_3, яка там постійно проживала, та за життя, як вона пізніше дізналася, склала заповіт, посвідчений в ОСОБА_2 сільській раді на своє майно на її користь та користь її братів ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Заповіт на даний час не змінено. ОСОБА_5 помер 11 жовтня 2012 року, не прийнявши спадщини після смерті матері ОСОБА_3, а інший спадкоємець ОСОБА_4 пропустив строк прийняття спадщини, але в своїй заяві повідомляє, що в суд з заявою про визначення додаткового строку звертатися не буде. Після смерті заповідачки відкрилась спадщина у вигляді земельного паю на території ОСОБА_2 сільської ради Липоводолинського району, що належав померлій на підставі Державного акту про право приватної власності на землю ІV-СМ №017715, виданого ОСОБА_2 сільською радою 1 листопада 2001 року. Осіб, які б мали право на обовязкову долю немає. Так як покійна мати проживала окремо від неї, а при житті під час їхніх нечастих зустрічей ніколи не говорила про наявність в неї заповіту, тому вона не зверталася з заявою про прийняття спадщини, а дізналася про наявність заповіту лише нещодавно, коли в гості приїжджав брат ОСОБА_4, який мешкає в Російській Федерації і привіз заповіт та заяву про те, що пропустивши строк прийняття спадщини, за поновленням в суд звертатися не буде. По цій причині вона вважає, що пропуск шестимісячного строку для подачі з її боку заяви про прийняття спадщини після смерті матері стався по поважній причині, так як вона не могла подати заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк у звязку з тим, що в період, коли стікав шестимісячний строк для подачі заяви вона взагалі не знала про наявність заповіту від імені матері, а також в неї не було державного акту на земельний пай матері.

Просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті заповідачки, її матері ОСОБА_3, яка померла 18 липня 2003 року в селі Синівка Липоводолинского району Сумської області.

Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 1 місяць. Від відповідача ОСОБА_2 сільської ради Липоводолинського району надійшла заява про відсутність заперечень проти позову та прохання справу розглянути без участі представника ради. Третя особа до суду не зявилась, повідомила про відсутність заперечень проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини та просила розглядати справу за своєї відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_3, являється матірю позивача ОСОБА_1 (а.с. 8).

11 лютого 1960 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка ОСОБА_1 (а.с. 9).

18 липня 2003 року в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області ОСОБА_3 померла (а.с. 5).

За життя ОСОБА_3 отримала державний акт ІV-СМ № 017715 від 1 листопада 2001 року на право приватної власності на землю площею 3,34 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 12).

15 січня 1997 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_2 сільською радою Липоводолинського району за реєстровим №7, яким все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, заповіла своїм дітям ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 (а.с. 24).

16 серпня 2000 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_2 сільською радою Липоводолинського району за реєстровим №257, згідно якого вклад, який знаходиться в ОСОБА_2 збербанку № 3240/013 на рахунках 8576, 915511314 з нарахованими відсотками та компенсацію заповідає своєму синові ОСОБА_4 (а.с. 25).

11 жовтня 2012 року в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області помер ОСОБА_5 (а.с. 10).

Син спадкодавця ОСОБА_4 в заяві, яка посвідчена тимчасово виконуючим обовязки нотаріуса Виборгського нотаріального округу Ленінградської області ОСОБА_6 від 18 липня 2014 року вказав, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, сам особисто спадок оформляти не бажає і не буде (а.с. 11).

Згідно довідки № 160 від 15 лютого 2016 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою Липоводолинського району Сумської області, та копії наданої книги по господарського обліку №39 на день смерті ОСОБА_3 проживала сама. Підтверджено посвідчення заповіту від 15 січня 1997 року за №7 та заповіту від 16 серпня 2000 року за № 257.

З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 65/01-16 від 10 лютого 2016 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіти від імені ОСОБА_3, відповідно до Спадкового реєстру посвідчувалися ОСОБА_2 сільською радою Липоводолинського району Сумської області 15 січня 1997 року за реєстровим № 7 та 16 серпня 2000 року за реєстровим № 257.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відмова від прийняття спадщини має бути подана також протягом 6-місячного строку з часу відкриття спадщини (ст. 1273 ЦК України).

Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, не знала про його існування, а дізналася лише нещодавно, інший спадкоємець ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини, суд вважає причину пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини поважною і такою, що дає підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Тому, встановивши відсутність інших можливих спадкоємців після смерті ОСОБА_3, дотримуючись вимог законності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу місячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 212- 215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 18 липня 2003 року, тривалістю один місяць, перебіг якого починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Кузьмінський