Справа № 523/8541/16-ц
Провадження №2/523/3597/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2016 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста ОСОБА_1, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

при секретарі - Шевчук М. Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в місті ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16.01.2014 р. приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 77 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» грошової суми в розмірі 861258,86 гривень шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Зазначений виконавчий напис ПАТ «Альфа-Банк» предявлено до виконання та постановою державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ від 25.12.2014 р. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеної вимоги. ОСОБА_2 в своїй позовній заяві зазначає, що про існування виконавчого напису та відкритого виконавчого провадження їй стало відомо лише 25.03.2015 р. Позовні вимоги мотивовані тим, що виконавчий напис було вчинено з порушенням діючого законодавства, так як нотаріус не пересвідчився в безспірності вимог стягувача до боржника в звязку з розглядом справи Малиновським районним судом міста ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за аналогічними вимогами та за участю тих самих сторін.

В судове засідання позивач не зявилась. Представник позивача ОСОБА_1 направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність.

Представник ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не зявився. Направив на адресу суду заперечення, в яких предявленні позовні вимоги не визнав в повному обсязі,просив відмовити в задоволені позовної заяви та просив розглянути справу за його відсутності.

Приватний нотаріус КМНО ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, направивши на адресу суду письмові пояснення з приводу предявленого позову, в яких позовні вимоги не визнала та просила розглядати справу за її відсутності.

Державний виконавець Суворовського відділу ДВС ОМУЮ в судове засідання не зявився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.

Розглянувши і дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, між ПАТ «Альфа-Банк» (правонаступник ЗАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки № SMERS01053/1 в якості забезпечення рамкової угоди № SMERS01053 та договору про надання траншу № SME0013211 від 29.05.2008 р. Зазначений договір було посвідчено 29.05.2008 р. приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_6 та відповідно до нього ОСОБА_2 передала ПАТ «Альфа-Банк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

В звязку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань за договором траншу в неї виникла заборгованість перед банком, що стало підставою для звернення ПАТ «Альфа-Банк» до суду з позовною вимогою про стягнення заборгованості. Провадження за даним позовом було відкрито ухвалою Малиновського районного суду м. Одесі від 22.11.2013 р. Справа не розглянута та рішення по ній не винесено до теперішнього моменту.

В подальшому 16.01.2014 р. на вимогу ПАТ «Альфа-Банк» приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис, згідно якого нотаріусом запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, а саме: на квартиру АДРЕСА_2, в рахунок задоволення вимог стягувача та погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 «Альфа-Банк», що виникла за договором траншу № SME0013211 від 29.05.2008 р. в період з 29.05.2008 р. по 10.12.2013 р.

У відповідність до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції від 04.08.2013 р. звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на

підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з

договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Повноваження щодо вчинення виконавчого напису передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Статтею 88 зазначено закону встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня

виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Тобто, згідно Закону України «Про нотаріат» основними вимогами для вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність вимог стягувача та дотримання строку давності.

Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, а саме п. 2.3. встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Також пунктом 3.2. відповідного Порядку встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У відповідність до п. 1 зазначеного Переліку в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відтак, нотаріус перед вчиненням виконавчого напису має пересвідчитися у безспірності вимог стягувача до боржника та запросити відповідні документи.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував, не перевірив, а банк приховав відомості щодо наявності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, так як на момент вчинення вокнавчого напису Малиновським районним судом міста ОСОБА_1 було відкрито провадження за позовом ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, що свідчить про існування спору між сторонами договору про суму боргу щодо повернення траншу, відсотків за користування ним та пені.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові № 6-27цс15 від 04.03.2015 р., відповідно до якої та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором, спростовує висновок про безспірність заборгованості боржника.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги норми, які регулюють правовідносини між сторонами, суд вважає, що правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,58,64,209,212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати виконавчой напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 16.01.2014 р. таким, що не підлягає виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя