Номер провадження: 22-ц/785/4210/16
Головуючий у першій інстанції Драгомерецька К. П.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Сібовій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 6 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувшись 11 березня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що з 2008 року орендує Косівське водосховище, де займається підприємницькою діяльністю риболовством. Судовими рішеннями в господарській справі №815/2827/14 визнано недійсним укладений між Котовською райдержадміністрацією та ним фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 договір оренди водного об'єкту від 30 грудня 2010 року строком на 25 років. Наказ господарським судом Одеської області на звільнення водного об'єкту не було видано та доведено до його відома, тому продовжував свою підприємницьку діяльність, так як у водоймі знаходилась його власність як то риба, запущена у 2008-2013 роках. Позивач вказав, що 28 лютого 2015 року поставив на водосховищі сітки для вилову риби, однак такі разом з рибою були зняті відповідачами. Посилаючись на завдання матеріальних збитків викраденням та знищенням сіток, позивач після уточнення вимог просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на відшкодування завданих викраденням та знищенням сіток для вилову риби матеріальних збитків 85510,00 грн. та судові витрати (т.1 а.с.2-3, 18-19, 69-70, 246-248).

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 позов не визнали (т.1 а.с.47).

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 6 квітня 2016 року (описку виправлено ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2016 року) позов задоволено, стягнуто на користь ОСОБА_3 в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 85510,00 грн., що рівно вартості 20 штук сіток, 3000 штук поплавків, 30 штук лісок, стягнуто в солідарному порядку судові витрати в загальній сумі 3656,00 грн. (т.1 а.с.254-256, т.2 а.с.23).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вважав встановленим, та таким, що не потребує доведенню, факт поставлення ОСОБА_3 18 лютого 2015 року на водоймі сіток для ловлі риби, зняття таких близько 21.00 години ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та вчиненням останніми дій по знищенню сіток шляхом спалення на березі. Вважаючи дії відповідачів неправомірними, розмір завданої цими діями ОСОБА_3 шкоди в загальній сумі 85510,00 грн. доведеним, суд стягнув з на користь позивача з відповідачів солідарно вартість нових 20 сіток по 100 метрів кожна, що рівно 73360,00 грн., вартість 3000 штук поплавків, що рівно 3900,00 грн., вартість 30 лісок, що рівно 8250,00 грн., а сього стягнув в солідарному порядку 85510,00 грн., та розподілив судові витрати на правову допомогу та сплату судового збору в загальній сумі 3656,00 грн., присудивши такі до компенсації на користь позивача з відповідачів в солідарному порядку.

Обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, недоведені, відповідно, висновки суду в частині відшкодування шкоди не відповідають обставинам справи, присудження судових витрат в солідарному порядку законом не передбачено, що згідно п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленим такі факти та відповідні ним правовідносини.

Встановлено, що згідно Свідоцтва серія НОМЕР_2 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, виданого 25 червня 1992 року Виконавчим комітетом Котовськом міської ради Одеської області, ОСОБА_3 з 1992 року є фізичною особою-підприємцем (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) (т.1 а.с.3).

Згідно свідоцтва серія НОМЕР_3 платника єдиного податку, виданого Котовською ОДПІ Одеської обласної ДПС 23 жовтня 2012 року, вид господарської діяльності ФОП ОСОБА_3: 03.22 - прісноводне риболовство; 47.89 - роздрібна торгівля з лотків і на ринках (т.1 а.с.4).

Між Котовською районною державною адміністрацією в особі голови та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір оренди водного об'єкту загальнодержавного значення (Косіське водосховище на р.Ягорлик) від 31 грудня 2010 року, згідно якого надано у користування на правах оренди терміном на 25 років для рибогосподарських потреб водний об'єкт загальнодержавного значення (Косівське водосховище на р.Ягорлик» загальною площею водного дзеркала 137,6731 га (т.1 а.с.130-131).

Господарським судом Одеської області 11 грудня 2014 року в справі №916/3947/14 за позовом Котовського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації та Одеського обласного управління водних ресурсів до Котовської районної державної адміністрації, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору оренди водного об'єкту, визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов'язання звільнити водний об'єкт ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, визнано недійсним укладений 31 грудня 2010 року між Котовською районною адміністрацією Одеської області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 договір оренди водного об'єкту загальнодержавного значення (Косівське водосховище на р.Ягорлик) загальною площею 137,6731 га, розташованого на землі Косівської сільської ради Котовського району Одеської області; визнано незаконним та скасовано розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 21 грудня 2010 року №847/10 «Про надання згоди на передачу в оренду водного об'єкту загальнодержавного значення Косівське водосховище на території Косівської сільської ради», в решті вимог відмовлено (а саме відмовлено в частині вимог про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 звільнити водний об'єкт).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 3 лютого 2015 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 14 травня 2015 року, рішення господарського суду Одеської області від 11 грудня 2014 року в справі №916/3947/14 в частині відмови в зобов'язанні звільнити водний об'єкт скасовано та постановлено зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 звільнити водний об'єкт загальнодержавного значення площею 137,6731 га, розташований на землі Косівської сільської ради Котовського району Одеської області; розподілено судові витрати (т.1 а.с.7-10).

Господарським судом Одеської області видано Наказ №916/3947/14 від 11 лютого 2015 року про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 звільнити водний об'єкт загальнодержавного значення площею 137,6731 га, розташований на землі Косівської сільської ради (т.1 а.с.139).

Ухвалою судді Верховного Суду України від 30 червня 2015 року витребувано матеріали господарської справи №916/3947/14, зупинено виконання рішення господарського суду Одеської області від 11 грудня 2014 року та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 3 лютого 2015 року до закінчення розгляду справи Верховним Судом України (т.1 а.с.92-93).

Постановою Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 14 травня 2015 року відмовлено (т.1 а.с.171-174).

Рішенням Косівської сільської ради від 18 лютого 2015 року №362-УІ «Про надання права дозволу громадській організації рибалок - любителів «Оберіг» на охорону водного об'єкту загальнодержавного значення Косівське водосховище», зокрема, зобов'язано громадську організацію охороняти водний об'єкт у період з вступу в дію рішення суду до передачі об'єкту у постійне користування громади (т.1 а.с.90). Вказане рішення постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2015 року в справі №505/1123/15-а визнано незаконним та скасовано (т.1 а.с.189-190).

Згідно даних ЄРДР 23 червня 2015 року внесено дані про кримінальне правопорушення №0000733 за правовою кваліфікацією частини 1 статті 194 КК України 2001 року (умисне знищення майна) на підставі ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 2 червня 2015 року щодо зняття членами ГО «Оберіг» 28 лютого 2015 року сіток для лову риби на орендованому ОСОБА_3 водосховищі та їх спалення (т.1 а.с.137, 201). Вирок у даному кримінальному провадженні не постановлено.

Згідно даних ЄРДР 23 червня 2015 року внесено дані про кримінальне правопорушення №0000735 за правовою кваліфікацією частини 1 статті 249 КК України 2001 року (незаконне зайняття рибним промислом) (т.2 а.с.47). Вирок в даному кримінальному провадженні не постановлено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди 11 березня 2015 року. За змістом позовних вимог шкоди завдано викраденням та знищенням майна - сіток рибацьких, поплавків, лісок, що були ним ОСОБА_3 поставлені 28 лютого 2015 року на водосховищі та зняті того ж дня близько 21.00 години і знищені членами ГО «Оберіг». Після уточнення позовних вимог вимоги було пред'явлено до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 як осіб, які викрали та знищили майно, а саме 20 нових суток по 150 м кожна вартістю 36668,00грн. за сітку, всього на суму 73360,00 грн., 3000 шт. поплавків вартістю 1,30 грн. за штуку, всього на суму 3900,00 грн., 30 лісок 0,5 см вартістю 275,00 грн. кожна, всього на суму 8250,00 грн. (т.1 а.с.2, 246-248).

Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням речі (ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Особи, спільними діями яких завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим (ч.1 ст.1190 ЦК України). У сенсі даної норми матеріального права під спільним заподіянням шкоди слід розуміти єдність дій співзаподіювачів, яка полягає в такому їх взаємозв'язку, коли кожна дія і всі дії в сукупності є необхідною причиною сумісної (неподільної) шкоди. Спільному заподіянню шкоди властиві дві ознаки: а) єдність дій заподіювачів, яка спричинила завдання шкоди; б) сумісність (неподільність) заподіяної шкоди.

Аналіз зібраних у справі доказів вказує на те, що ОСОБА_3 використовував водний об'єкт на правах оренди згідно укладеного 31 грудня 2010 року договору оренди строком на 25 років. Вказаний договір оренди визнано недійсним судовим рішенням суду першої інстанції від 11 грудня 2014 року, що набрало законної сили після перегляду в апеляційному порядку 3 лютого 2015 року. Таким чином, після 3 лютого 2015 року користування ОСОБА_3 водосховищем для підприємницької діяльності було без правової на то підстави. Посилання ОСОБА_3 на те, що станом на 28 лютого 2015 року наказ про зобов'язання звільнити водний об'єкт до його відома не доводився, не приймаються, оскільки з набранням чинності судовим рішенням про визнання недійсним договору оренди водного об'єкту та звільнення такого подальше користування водним об'єктом не є правомірним.

За змістом позовних вимог ОСОБА_3 поставив сітки на водосховищі 28 лютого 2015 року для того, щоб виловити належне йому майно - рибу, мальки якої запущені ним у 2008-2013 роках. Дане обґрунтування не може бути прийнято, оскільки після 3 лютого 2015 року ОСОБА_3 не мав правових підстав для використання водного об'єкту для підприємницької діяльності. Оскільки договір оренди визнано недійсним, то правові наслідки недійсності договору як правочину відповідно передбачені статтею 216 ЦК України, в тому числі й щодо збитків (витрат на мальки риби, вирощування риби тощо в період дії договору).

Розмір шкоди, завданої викраденням сіток з водосховища та їх знищенням шляхом спалення, визначено ОСОБА_3 рівним 85510,00 грн., однак даний розмір шкоди не є доведеним належними та допустимими доказами (кількість сіток, якість таких, розмір, рівно як і кількість поплавків, лісок тощо вказана лише ОСОБА_3 з посиланням на Інтернет сайти. Що саме було знято з водного об'єкту 28 лютого 2015 року, яку кількість сіток та чиїх сіток не відомо.

Особами винним в завданні шкоди викраденням та знищенням майна як то сіток для вилову риби з поплавками та ліскою на них ОСОБА_3 зазначає громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які як члени ГО «Оберіг» неправомірно, на його думку, діяли на водосховищі, знімаючи наявні там сітки для вилову риби та знищуючи такі. Встановлено, що за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 194 КК України 2001 року (умисне знищення або пошкодження майна) порушено справу №0000733 по факту знищення майна членами ГО «Оберіг», де ОСОБА_3 визнаний потерпілою особою. У даній кримінальній справі вирок (інше судове рішення) не прийнято, тому, за таких обставин безпідставно стверджувати про вину саме ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у знищенні майна ОСОБА_3 Тобто, у цивільному провадженні ОСОБА_3 просить відшкодувати шкоду, при тому, що винні дії осіб, які, згідно вимог ОСОБА_3 завдали шкоди, на даний час ще не є встановленими в порядку кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_3 ставить питання солідарної відповідальності відповідачів перед ним як потерпілим, а відтак, у тому ж таки кримінальному провадженні підлягають встановленню властиві для спільного заподіяння шкоди ознаки як то єдність дій заподіювачів, яка спричинила завдання шкоди, та сумісність (неподільність) заподіяної шкоди.

Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди (гл.82 ЦК України), є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Шкода може полягати, зокрема, в знищенні майна потерпілого. Протиправна дія - це поведінка, заборонена законом. Причинний зв'язок - це об'єктивний зв'язок між явищами суспільного життя, коли одне явище виступає як причина, а друге - як наслідок, тобто, одне явище (причина) породжує, зумовлює виникнення другого явища (наслідку). Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, за якою протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Заподіювач несе відповідальність лише за ту шкоду, яка є наслідком його поведінки.

Таким чином, на даний час є відсутнім склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності за шкоду, що відшкодовується на підставі частини 1 статті 1166, частини 1 статті 1190 ЦК України.

ОСОБА_3, будучи потерпілою особою в кримінальному провадженні №0000733, не позбавлений процесуального права подати в даному кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування винними у знищенні майна особами шкоди.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1,3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 6 квітня 2016 року - скасувати.

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич