Провадження № 2-о/537/17/2016
Справа № 537/1451/16-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2016 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, перевіривши матеріали заяви ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою, якою просила ухвалити рішення про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім.

Відповідно до пункту 4 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України, позовна заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом.

Частиною 5 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», з 01 вересня 2015 року встановлено нові ставки судового збору, згідно яких за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження належить сплачувати судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно Закону України «Про державний бюджет», з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата складає 1378 грн.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявником при зверненні до суду був сплачений судовий збір не в повному обсязі, а саме 243 грн. 60 коп., в той час як ставка складає 275 грн. 60 коп.

Згідно із пунктами 5 і 6 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

В поданій заяві не зазначено обставини, що підтверджують безвісну відсутність громадянина, не вказано, коли і ким були отриманні останні відомості про місце перебування відсутньої особи; не наведено фактів, що посвідчують неможливість встановлення місцеперебування такої особи (відповіді на запити, листи, довідки з органів внутрішніх справ, тощо).

Окрім того, у заяві ОСОБА_2 не зазначено обставини щодо вживання заявником заходів по розшуку особи; наявність обставин, що загрожували смертю фізичної особи, яка пропала безвісти; наявність обставин, що дають підставу припустити її загибель від певного нещасного випадку; існування обставин, що дають підставу вважати, що особа може умисно ховатися: знаходиться в розшуку та інше; не зазначені докази відсутності громадянина в місці його проживання протягом одного року; докази вживання заходів по встановленню місця знаходження громадянина, відносно якого ставиться питання про визнання його безвісно відсутнім, докази відсутності відомостей про інше місце проживання громадянина.

Частиною 1 статті 121 Цивільно-порцесуального кодексу України передбачено, що суддя встановивши, що заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 Цивільно-процесуального кодексу України або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суддя вважає за необхідне залишити заяву без руху, надавши заявнику строк для виправлення вищезазначених недоліків.

Одночасно розяснює, якщо заявник у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 Цивільно-процесуального кодексу України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись статтями 119, 121 Цивільно-процесуального кодексу України, статтею 60 Цивільного кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення, зазначених в ухвалі суду недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Д.О. Зоріна