Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №0818/2491/12 Головуючий у 1-й інстанції: Калюжна В.В.
Провадження № 22-ц/778/730/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого судді: Гончар М.С.

Суддів: Стрелець Л.Г.

ОСОБА_1

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2012 року у справі за поданням державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3, про обмеження виїзду за кордон, -

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2012 року державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_3 звернулась до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон особи, яка має невиконані зобовязання, покладені на неї судовим рішенням.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮперебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 31.08.2010 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 587823,55 грн. 08 липня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 12 липня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконує. На неодноразові виклики державного виконавця не реагує. Тому державний виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_2 до виконання нею своїх обовязків.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2012 року подання задоволено.

Обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання нею своїх обовязків за виконавчим листом від 31.08.2010 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у розмірі 587 823,55 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не зявилася, згідно повідомлення пошти повістка їй не вручена через неявку адресата до поштового відділення, що у відповідності до приписів ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд визнав достатніми докази того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням.

З висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

За вимогами ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

У звязку з тим, що особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України тягар доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання покладається саме на державного виконавця, як особу, що приймає участь у судовому засіданні, зважаючи, що участь сторін та інших заінтересованих осіб у засіданні не передбачена. Вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, подання державного виконавця надійшло до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 27.02.2012р. (а.с. 1-4).

Вказане подання було розглянуто 27.02.2012 року без участі державного виконавця (а.с. 12).

У матеріалах подання відсутня достатня інформація щодо обставин виконання судового рішення. Так, відсутні відомості про те, що державний виконавець одержала від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідну для проведення виконавчих дій інформацію, зокрема, про види доходу боржника та про майно ОСОБА_2, на які можна звернути стягнення.

У матеріалів справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх грошових зобовязань, отже державним виконавцем не було вжито заходи по отриманню необхідної для проведення виконавчих дій інформації стосовно ОСОБА_2

При розгляді подання судом не були витребувані для огляду і матеріали виконавчого провадження, хоча у разі відсутності в матеріалах подання достатньої інформації щодо обставин виконання судового рішення, витребування матеріалів виконавчого провадження є доцільним.

Таким чином, без належної перевірки обставин щодо ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення, доведення яких є обовязковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, висновок суду про наявність підстав для задоволення подання є передчасним.

За вказаних обставин ухвала суду від 27 лютого 2012 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням визначеного ст. 377-1 ЦПК України порядку його вирішення, з передачею зазначеного питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2012 року по цій справі скасувати, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: