Справа № 296/3272/16-ц
УХВАЛА

"13" грудня 2016 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.,

секретаря Тузенко А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 через свого представника звернулася до суду із скаргою на на дії державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ ОСОБА_3, вимоги скарги уточнювала та просила визнати протиправними дії державного виконавця, що полягають у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 39477683 від 27.08.2013 р. і у винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у вказаному вище виконавчому провадженні, скасувати ці постанови, а також зобов»язати держвиконавця винести постанову про зняття арештів та заборони на його відчуження у вказаному вище виконавчому провадженні, а також вилучити записи про заборони відчуження та арешти нерухомого майна, що накладені у рамках виконавчого провадження № 39477683 від 27.08.2013 р.

Також просила поновити пропущений строк на звернення зі скаргою до суду, оскільки про існування оскаржуваних постанов їй не було відомо.

В судовому засіданні представник скаржниці скаргу підтримав з тих же підстав та просив її задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд заслухав пояснення представника скаржника, дослідив матеріали справи та встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 08.07.2010 повністю задоволено позов Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирського регіонального управління до ОСОБА_1 (на сьогодні прізвище змінено на Яновську-Байрамову), ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості по кредитному договору.

На підставі вказаного рішення 16.05.2013 було видано виконавчий лист.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні виконавчого провадження №1144/24, представник ПАТ КБ «Надра» 20.08.2013 звернувся до начальника Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-538/10, що був виданий 08.07.2010 Корольовським районним судом м.Житомира.

Таким чином із досліджених матеріалів справи встановлено, що заяви про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-538/10, виданим 16.05.2013, представник стягувача не подавав.

Також встановлено, що стягувач пропустив строк подачі виконавчого листа до виконання, оскільки, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред"явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

З дослідженого виконавчого провадження вбачається, що ні стягувач, ні державний виконавець не зверталися до суду з поданням про поновлення пропущеного строку для пред"явлення виконавчого документа до виконання в порядку ст. 371 ЦПК України, ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

З наведених підстав суд приходить до висновку, що державним виконавцем при відкритті провадження були грубо порушені вищевказані норми закону, а саме: виконавче провадження відкрито безпідставно, за відсутності заяви, після закінчення строку для пред"явлення виконавчого документа до виконання, а тому суд визнає такі дії державного виконавця неправомірними та скасовує постанову про відкриття виконавчого провадження № 39477683 від 27.08.2013р.

Крім того судом встановлено, що в день відкриття виконавчого провадження, не провівши будь- яких дій щодо встановлення наявності грошових коштів чи майна у боржника, державний виконавець виніс постанову про накладення арешту на все майно боржника, при цьому не визначив суму, яка підлягає до стягнення в цьому майні, та заборонив відчуження майна.

Такі дії є неправомірними, оскільки грубо порушують вимоги норм закону, оскільки, відповідно до вимог ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Крім того, судом вразовано, що за ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника. В тому випадку, якщо кошти у боржника відсутні, стягнення може бути звернене на майно боржника.

Однак, державний виконавець грубо порушив вказані норми закону, не провів жодних дій щодо наявності будь-яких коштів у боржника та виніс оскаржувану постанову.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 цього ж закону боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

За змістом вказаних норм державний виконавець повинен був звернутися до боржника з тим, щоб той запропонував для реалізації (стягнення) певн види майна.

Окрім того, що боржник була позбавлена можливості добровільно виконати рішення суду, оскільки державним виконавцем було позбавлено боржника права запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

Тобто, такі дії державного виконавця є неправомірними, а оскаржувана постанова про накладення арешту на майно боржника і оголошення заборони на його відчуження такою, що винесена безпідставно, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином судом встановлено, що вимога про зобов"язання державного виконавця винести постанову про скасування арешту майна та скасування заборони з його відчуження є обгрунтованою та її слід задовольнити з метою поновлення прав та законних інтересів скаржниці.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 з поважних причин пропустила строк на звернення із скаргою до суду, оскільки про існування оскаржуваних постанов їй не було відомо. При дослідженні матеріалів виконавчого провадження це підтвердилося, так як у вказаних матеріалах відсутні будь-які відомості про отримання нею оскаржуваних постанов. З пояснень представника скаржниці вбачається, що постанови були оскаржені у встановлений десятиденний строк з моменту , коли скаржниця дізналася про їх існування, а тому суд вважає причини пропуску строку оскарження поважними та поновлює його.

Разом з тим суд приходить до висновку, що не підлягає до задоволення вимога про скасування всіх арештів та заборон щодо майна ОСОБА_1 ОСОБА_2, оскільки суд задовольняє скаргу лише в тих межах, що стосується скасування незаконних постанов від 27.08.2013 р.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_3, які полягають у винесені постанови про відкриття виконавчого провадження № 39477683 від 27.08.2013 р.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 39477683 від 27.08.2013 р., що винесена державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_3

Визнати протиправними дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_3, які полягають у винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 39477683.

Зобов'язати державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 39477683, винести постанову про зняття арештів та заборон відчуження з майна, що належить ОСОБА_1, які були накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.08.2013 у виконавчому провадженні № 39477683.

Зобов'язати державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 39477683 вилучити записи про заборони відчуження та арешти нерухомого майна, що накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.08.2013 у виконавчому провадженні № 39477683.

Решту вимог скарги залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя В. В. Бондарчук