Справа № 489/4378/15-ц
Номер провадження 2/489/77/16
Ухвала

Іменем України

26 квітня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання позивача про уточнення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач 1), Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі-відповідач 2), ОСОБА_3 (далі-відповідач 3) про визнання недійсним договору дарування частки нежитлового приміщення та інших договорів відчуження,

встановив

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири, а також співвласником та користувачем допоміжних приміщень. Вказує, що його майнові та житлові права порушені.

Просив суд скасувати договір дарування від 02.12.2009 та всі інші договори купівлі-продажу, дарування, міни нежитлових приміщень за адресою: вул. Чкалова, 248 в м. Миколаєві.

До суду від позивача надійшла заява про зміну предмету і підстав позову.

Позивач в судове засідання клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник третьої особи проти задоволення заяви заперечував.

Дослідивши матеріали вищевказаних позовів, судом встановлено такі обставини.

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва знаходиться цивільна справа №2/489/77/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Миколаївської міської ради, треті особи - Миколаївська міська рада, Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Реєстраційна служба Миколаївського міського управління юстиції про визнання договору дарування та інших договорів купівлі-продажу, дарування, міни нежитлових приміщень за адресою: вул. Чкалова, 248 в м. Миколаєві недійсними.

Позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, а фактично про зміну предмету та підстав позову, та просив додатково визнати недійсними рішення виконкому МИколаївської

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Таким чином, законом визначено, що об'єднання позовів можливе у випадку тотожності складу учасників та з метою процесуальної економії.

Як вбачається з матеріалів справи, в обох позовах склад учасників не є тотожним, вимоги цих позовів є різними. Відтак, це два самостійних позови та їх спільний розгляд є недоцільним і процесуально неможливим.

Враховуючи те, що зазначені позови невзаємопов'язані та не виникають з одних правовідносин, суд приходить до висновку про недоцільність їх об'єднання в одне провадження.

За таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення клопотання про об'єднання в одне провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 31,208-210 ЦПК України суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні клопотання позивача про уточнення позовних вимог.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Кокорєв