Справа № 696/870/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Камянка

Камянський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Шкреби В.В.,

при секретарі Степановій Н.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Камянського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

встановив:

ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Камянського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12.05.2010 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на її майно, в тому числі на земельну ділянку, розміром 1,68 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Камянського району Черкаської області. За життя ОСОБА_3А склала заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачу. Позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3, а тому звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак 22.07.2016 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, так як після смерті ОСОБА_3 вони були втрачені. На підставі вищевикладеного просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказану земельну ділянку.

Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Камянського району Черкаської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, покладався на розсуд суду.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

12 травня 2010 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-СР № 140118, виданим 13.05.2010 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Камянського району Черкаської області, актовий запис № 15.

Належність померлій ОСОБА_3 земельної ділянки розміром 1,68 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Камянського району Черкаської області кадастровий номер :04:000:0134 підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Вартість земельної частки (паю) по ОСОБА_2 сільській раді станом на 01.01.2016 року становить 65186,72 грн., що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Камянському районі Черкаської області від 22.07.2016 Я-684/0-894/6-16.

Зпостанови приватного нотаріуса Камянського районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Камянського району Черкаської області, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Позивачем було розміщено в газеті оголошення, що державний акт на вищевказану земельну ділянку втрачено, що підтверджується копією газети.

В матеріалах справи наявний заповіт про спадкування майна спадкодавця Позивачу, проте її імя зазначено як «Галина», тоді як в усіх її документах вона значиться як «Ганна».

Суд констатує, що в даному випадку існує неоднозначність у питанні наявності спадкових прав Позивача, так як у заповіті її імя видозмінено.

У своїх рішеннях ЄСПЛ підкреслює, що оскільки питання виконання статті 6 Конвенції стосується принципу юридичної визначеності, це піднімає не лише проблему трактування правових норм у звичайному сенсі, а також і проблему недоцільного формулювання процесуальних вимог, яке може перешкоджати розгляду позову щодо суті, тим самим спричиняючи порушення права на ефективний судовий захист (див., mutatis mutandis, рішення у справі Miragall Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97, § 37, ECHR 2001-I; та у справі Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic, заява № 46129/99, § 51, ECHR 2002-IX).

Таким чином, суд, з огляду на те, що спір про тлумачення заповіту може виникати тільки між спадкоємцями, а у розглядуваній справі Позивач являється єдиним спадкоємцем, приходить до висновку, що предявляючи позов Позивач має «законні сподівання» (ухвали щодо прийнятності у справах ЄСПЛ «Мелгоус проти Чеської Республіки» (Malhous v. the Czech Republic) [ВП, заява № 33071/96, ECHR 2000-XII, «Грацінгер та Грацінгерова проти Чеської Республіки» (Gratzinger and Gratzingerova v. the Czech Republic) [ВП], заява № 39794/98, п. 69, ECHR 2002-VII,рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 35, ECHR 2004-IX, ухвалу щодо прийнятності у справі «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» (Von Maltzan and Others v. Germany) [ВП], заяви №№ 71916/01, 71917/01 та 10260/02, п. 74, ECHR 2005-V, та ухвалу від 24 червня 2008 року щодо прийнятності у справі «Бата проти Чеської Республіки» (Bata v. the Czech Republic), заява № 43775/05) на оформлення спадщини і помилка у її імені в заповіті не може слугувати перешкодою в ефективному доступі до судового захисту, так як її вимоги безспірні і органом місцевого самоврядування визнаються.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У статтях 1258, 1261 ЦК України визначено, що спадкоємці одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини або відмови від її прийняття. В першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.

За змістом частини 1 статті 1268, статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК України спадщина вважається прийнятою спадкоємцем у разі подання ним до нотаріальної контори відповідної заяви на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітомна земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0134, площею 1,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Камянського району Черкаської області. Відповідач не заперечує відносно задоволення позову, судом не встановлено порушення прав інших осіб, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельну ділянку.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі статей 328, 1216, 1218, 1220, 1226, 1241, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Камянського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0134 розміром 1,68 га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Камянського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.05.2010 року..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Камянський районний суд Черкаської області шляхом подачі протягом десяти днів після його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: