02.12.2016 Справа № 756/5432/16-ц
Справа № 756/5432/16-ц
Провадження № 2/756/3534/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

за участю секретаря - Бабчук А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

у квітні 2016 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у липні 2004 року у сторін по справі народилася донька ОСОБА_3. З 2006 року сторони спільно не проживають, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі в її утриманні та вихованні. Усі обов'язки щодо утримання дитини позивач несе самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач вказує, що відповідач має регулярний дохід, а тому призначення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, є найбільш доцільним. З метою всебічного розвитку здібностей спільної доньки та забезпечення її потреб відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах, пов'язаних з розвитком та оздоровленням дитини, а саме навчання, виховання, а також оздоровлення та лікування дитини, в разі її хвороби. Розвиток дитини залежить від відвідування нею центрів розвитку дитини, цирку, зоопарків, пізнавально-розважальних закладів, мультфільмів в кінотеатрах, інших виховних заходів, що вимагають додаткових затрат матеріального характеру. Крім того, здоров'я дитини в значній мірі залежить від якості її оздоровлення протягом року (морський та інші види відпочинку).

За таких обставин, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 5000 гривень щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Зазначила, що до складу додаткових витрат на дитину увійшли витрати, пов'язані з оплатою додаткових занять з малювання, танців, математики, вартості медикаментів, щорічного оздоровлення. Домовленості між сторонами з приводу сплати аліментів не існувало, останнім часом виникають суперечки з приводу витрат на дитину.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив, що відповідач виконує свої батьківські обов'язки по вихованню дитини, її матеріальному забезпеченню. До березня 2016 року дитина проживала разом з матір'ю відповідача на території Оболонського району м. Києва. З березня 2016 року дитина проживає разом з позивачем. Відповідач не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дитини, однак його дохід не є регулярним, на території України відповідач доходу не отримує, працює в Чеській Республіці. Відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі приблизно 2500 грн. на місяць та підтверджує факт проживання дитини разом з позивачем. ОСОБА_2 має задовільний стан здоров'я, на його утриманні перебуває матір.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, мати - ОСОБА_2, мати ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 28 серпня 2004 року.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Згідно з ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. (ст. 191 СК України)

Як встановлено судом під час розгляду справи, малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю, на утриманні якої перебуває. Відповідач постійно проживає в Чехії, де працює на посаді лікаря, його дохід є нерегулярним та мінливим.

До березня 2016 року малолітня ОСОБА_3 проживала разом з бабусею на території Оболонського району м. Києва, що сторонами не заперечувалося.

Відповідно до платіжних доручень від 18 березня 2016 року, 18 квітня 2016 року, 22 червня 2016 року, відповідач у добровільному порядку здійснював перерахування на користь позивача грошових коштів у сумі 2000 гривень кожного місяця. (а.с. 61-63)

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. Відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я, має нерегулярний мінливий дохід, але достатній для того, щоб утримувати дитину. На утриманні у відповідача є непрацездатна матір. Стан здоров'я дитини задовільний.

Приймаючи до уваги готовність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн. на місяць, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно.

Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини у сумі 5000 грн. щомісячно судом встановлено наступне.

Позивач просила стягнути додаткові витрати на майбутнє, до складу яких увійшли витрати, пов'язані з оплатою додаткових занять з малювання, танців, математики, вартості медикаментів, щорічного оздоровлення. Під час розгляду справи позивачем не обґрунтовано та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру додаткових витрат на утримання дитини. Позивач не надала суду доказів, з чого саме вона виходила визначаючи розмір додаткових витрат на майбутнє.

За таких підстав, суд доходить висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1, а саме: в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав наведених вище.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 21 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко