Справа №490/5556/16-ц 13.09.2016 13.09.2016 13.09.2016
Провадження №22-ц/784/2124/16
Справа №490/5556/16-ц
Провадження №22-ц/784/2124/16 Головуючий першої інстанції Мамаєва О.В.
Категорія 59 Суддя-доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.
Ухвала

Іменем України

13 вересня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю:

- представника позивача - ОСОБА_2,

- представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 серпня 2016 року, ухвалене за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення збитків,

встановила:

30 травня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення збитків у розмірі 81 678 грн.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивача 69 060 грн., що є еквівалентом 6 000 доларів США.

Вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 6 000 дол. США за продаж майна, однак відчуження нерухомості не вчинив.

Позивач вказував, що у зв'язку з ухиленням відповідача від добровільного виконання рішення суду, він поніс реальні збитки у вигляді різниці курсу долара США по відношенню до гривні на день ухвалення рішення суду та на день його виконання 07 травня 2016 року.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив про задоволення позову.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 серпня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Представник позивача подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути судові витрати.

В обґрунтування скарги посилався на порушення судом вимог матеріального та процесуального права при вирішенні зазначених вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

-2-

Судом установлено, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 69 060 грн. авансу та 479 грн. 58 коп. судового збору. Цим судовим рішенням установлено, що позивачем було передано відповідачу 6 000 дол. США як аванс в рахунок укладення в майбутньому договору купівлі-продажу нерухомого майна. У зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу не було укладено, вказана сума була стягнута з відповідача за офіційним курсом іноземної валюти (долара США) до гривні на день ухвалення рішення судом в грошовій одиниці України - гривні. З даним рішенням суду погодився позивач.

Позивач вважав збитками різницю в зміні курсу національної валюти України до долара США на день ухвалення рішення суду та його виконання 07 травня 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:

1)витрати, яких особа зазначала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Аналізуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що з прийняттям рішення 25 квітня 2014 року розписки про отримання грошових коштів відповідачем в сумі 6 000 дол. США, які були доказами, вичерпали своє правове значення. Питання щодо повернення виплаченої суми вирішено рішенням суду. Рішенням суду грошове зобов'язання встановлено та становило суму 69 060 грн., а не 6 000 дол. США. Тому, у даному випадку, посилання представника позивача про стягнення з відповідача грошових коштів, як збитків, різниці, що пов'язана з коливанням курсу національної валюти України до долара США на день ухвалення рішення суду та на день його виконання, на думку колегії суддів, є помилковим.

Отже, суд правильно встановив обставини справи, дав їм належну оцінку, правильно застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та ухвалив рішення з додержанням норм процесуального права.

За такого, рішення районного суду скасуванню не підлягає, оскільки ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: Т.С. Довжук

В.В. Коломієць