УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український Професійний банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними. Свої вимоги мотивував тим, що 12 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Український Професійний банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Український Професійний банк») та позивачем було укладено кредитний договір № 484, відповідно до якого позивач отримав кредит у розмірі 151 911,00 грн., строком до 11 липня 2022 року. Також 12 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Український Професійний банк» та позивачем було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого позивач ОСОБА_1 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Оскільки станом на 23 лютого 2009 року заборгованість позивача становила 72 139,08 доларів США, відповідач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу, яку було задоволено та стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 555 470,92 грн. Зазначений вище судовий наказ від 23 березня 2009 року було закінчено фактичним його виконанням 11 вересня 2015 року, що підтверджується постановою державного виконавця служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження № 28764379. 04 лютого 2016 року, 04 квітня 2016 року та 17 травня 2016 року позивачу надійшли вимоги про погашення кредитної заборгованості у розмірі 64 833,28 доларів США. У зв'язку з чим позивач просить визнати недійсним кредитний договір № 484 укладений 12 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний банк» та позивачем, визнати недійсним Іпотечний договір укладений 12 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний банк» та позивачем.

До суду надійшла заява позивач про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 6 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення позову здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред'явлення певних позовів.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при подачі позовної заяви про забезпечення позову або доказів оплаті підлягає судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року становить 1378 грн. 00 коп.

Тому за подачу заяви про забезпечення позову підлягає сплаті судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

До заяви про забезпечення позову заявником не додано квитанцію про оплату судового збору.

Згідно з положеннями, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявникові, про що відповідну постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.151-152, ч.8 ст.153, ст.ст.210,293 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз'яснити ОСОБА_1, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду із заявою про забезпечення позову після усунення недоліків заяви.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна