Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/3349/15-ц Головуючий у 1-й інст.
Категорія 5 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Якухно О.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову приватний нотаріус Бердичівського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4 про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування майна

за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначає, що 06 липня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено - рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року скасовано, рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року залишено в силі. Вказаним рішенням суду ОСОБА_1 відмовлено в позові до ОСОБА_3 про визнання недійним договору дарування від 13.03.2014 року спірної квартири. Оскільки касаційною інстанцією скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення 29.03.2016 року Апеляційним судом Житомирської області нового рішення по справі, що є нововиявленою обставиною, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким скасувати рішення Бердичівського міськрайонного Житомирської області від 18 січня 2016 року, відмовивши в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 підтримав заяву та просив її задовольнити. ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 до апеляційного суду 07.09.2016 року не зявились, посилаючись на зайнятість представника у інших судових засіданнях, а тому за їх клопотанням розгляд справи було відкладено на 21.09 2016 року. У зазначену дату ОСОБА_1 та її представник знову не зявились з аналогічних підстав, а тому колегія суддів ухвалила розглянути справу за їх відсутності, враховуючи вимоги ст. 157 ЦПК України щодо строків розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 подарувала належну їй на праві власності однокімнатну квартиру за вказаною адресою, а ОСОБА_3 прийняла в дар цю квартиру та зареєструвала своє право власності.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.03.2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 /а.с.4-5/.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.03.2015 року скасовано, ухвалено нове рішення яким визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 13.03.2014 року /а.с.6/.

20 червня 2014 року ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу продала зазначену квартиру ОСОБА_2, яка зареєстрована у Єдиному державному реєстрі нерухомого майна як власник спірної квартири (запис від 20.06.2014 року №6086681).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року скасовано, рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним залишено в силі.

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в кінцевій редакції якого просила визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1886 від 20.06.2014 р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за № 1886, скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру № 47, по вул. Європейській, 106 у м. Бердичеві Житомирської області, на ім'я ОСОБА_2, шляхом виключення запису від 20.06.2014 р. № 6086681 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витребувати спірну квартиру з незаконного володіння ОСОБА_2 на її користь.

Рішенням Бердичівського міськрайонного Житомирської області від 18 січня 2016 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу № 1886 від 20.06.2014 р., бланк серії НАА № 775204, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 1886. Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру № 47, по вул. Європейській, 106 у м. Бердичеві Житомирської області, на ім'я ОСОБА_2 (запис від 20.06.2014 р. № 6086681). Витребувано квартиру № 47, по вул. Європейській, 106 у м. Бердичеві Житомирської області, з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково - витребувано квартиру № 47, по вул. Європейській, 106 у м. Бердичеві Житомирської області з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1; скасовано державну реєстрацію на квартиру № 47, по вул. Європейській, 106 у м. Бердичеві Житомирської області за ОСОБА_2 та здійснено державну реєстрацію за ОСОБА_1; вирішено питання щодо судових витрат. У задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.06.2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 1886, відмовлено.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року, ОСОБА_2 вказує, що нововиявленою обставиною є ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2016 року.

Такі доводи є обгрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду , яким закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 3 ч.2 ст.361 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 постанови № 4 від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» для визначених пунктами 3,4 ч.2 ст. ст.361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи , але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п.9 згаданої постанови скасування судового рішення (п.3 ч.2 ст. 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обгрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча й прямо не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного звязку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий звязок, факти встановлені в одній справі, мають значення для іншої справи.

Із змісту рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2016 року та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року вбачається, що рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17.06.2015 року, яким за позовом ОСОБА_1 договір дарування від 13.03.2014 року визнано недійсним, мало преюдиційне значення для задоволення вимог ОСОБА_1 про витребування на її користь квартири № 47, по вул. Європейській, 106 у м. Бердичеві Житомирської області з незаконного володіння ОСОБА_2 та скасування державної реєстрації на квартиру № 47, по вул. Європейській, 106 у м. Бердичеві Житомирської області за ОСОБА_2 та здійснення державної реєстрації за ОСОБА_1

Скасування Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 06 липня 2016 року рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року та залишення в силі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним є нововиявлено обставиною та підставою для відмови в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Бердичівського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4 про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування майна, а тому рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2016 року підлягає скасуванню з цих підстав.

Вирішуючи спір, Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у своєму рішенні від 18 січня 2016 року визнав недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири та на цій підставі постановив рішення про витребування квартири на користь ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст. 388 ЦК України. Також ухвалив рішення про скасування державної реєстрації права власності на імя останнього власника квартири. При цьому суд виходив з того, що договір дарування від 13.03.2014 року спірної квартири є недійсним.

Проте, це рішення підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами із врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

У відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як встановлено судом 13 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 подарувала належну їй на праві власності однокімнатну квартиру за вказаною адресою, а ОСОБА_3 прийняла в дар цю квартиру та зареєструвала своє право власності.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом /ч.2 ст.328 ЦК/.

Відтак, ОСОБА_3 правомірно, на підставі правочину, набула право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Власник має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном.

ОСОБА_3 використала надане їй законом право та 20 червня 2014 року за договором купівлі-продажу продала зазначену квартиру ОСОБА_2, яка зареєстрована у Єдиному державному реєстрі нерухомого майна як власник спірної квартири (запис від 20.06.2014 року №6086681).

Посилаючись у позові на ст.388 ЦК України, ОСОБА_1 фактично вважала, що майно вибуло з її володіння не з її волі іншим шляхом /п.3 ч.1 ст.388 ЦК/, оскільки не було загублене нею чи викрадене у неї /п.1,2 ч.1 ст.388 ЦК/, тобто вибуло з її володіння на підставі правочину договору дарування, який в подальшому було визнано недійсним.

Стаття 388 ЦК України передбачає право власника на витребування майна від добросовісного набувача.

Оскільки встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року, залишеним в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 6 липня 2016 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, то вважається, що квартира АДРЕСА_1 вибула з володіння її власника ОСОБА_1 законно, на відповідній правовій підставі, а тому вимоги останньої про витребування спірної квартири від ОСОБА_2 є безпідставними і задоволенню не підлягають.

З огляду на наведене не підлягають задоволенню також вимоги про скасування держаної реєстрації на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 та здійснення державної реєстрації за ОСОБА_1, оскільки є похідними від вимог про витребування майна, в задоволенні яких відмовлено.

Таким чином рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору від 20.06.2014 року купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, скасування реєстрації права власності на імя ОСОБА_7 та витребування квартири.

За наведених обставин та відповідно до вимог ст.ст. 304,ч.2 ст. 365 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року та постановлення нового рішення по справі про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309,313,314,316, 317, 324,325,361 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами задовольнити.

Скасувати рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року по справі №274/3349/15-ц та ухвалити нове рішення.

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору від 20.06.2014 року купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, скасування реєстрації права власності на імя ОСОБА_7 та витребування квартири відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді