РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/27/16-ц

Справа № 2/600/38/2016

22 січня 2016 року

Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Кренцель М.І.

при секретарі: Дзюбан У.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Будилівської сільської ради, про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його баба ОСОБА_3. Все належне їй на час смерті майно ОСОБА_3 заповіла своїй дочці (матері позивача) ОСОБА_4, відповідно до заповіту від 7 березня 2014 року за реєстром №13.

Його мати ОСОБА_4 не бажає приймати спадщину після смерті своє матері ОСОБА_3, про що подала відповідну заяву.

Його бабці ОСОБА_3 на час смерті належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщений по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 02 липня 1990 року. Це стверджується довідкою Козівського РБТІ від 11 листопада 2015 року №462, довідкою Будилівської сільської ради про склад колгоспного двору від 2 жовтня 2015 №710. Окрім ОСОБА_3 членами колгоспного двору були також його батьки ОСОБА_5 і ОСОБА_4, а також позивач ОСОБА_5.

Окрім вказаного житлового будинку ОСОБА_3 також належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,78 га., що на територій Будилівської сільської ради Козівського району, на підставі державного акта серії НОМЕР_1 від 10 липня 2002 року. Вказаний державний акт на земельну ділянку був втрачений, про що поданого оголошення в газеті.

Після смерті баби позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Однак нотаріус відмовила йому в оформленні спадщини та роз'яснила, що наданий час не може видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок та на земельні ділянки. Так, питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору може вирішуватись виключно в судовому порядку. З приводу спадкування земельної ділянки йому також необхідно звертатися в суд у зв'язку з відсутністю державного акта.

Батьки позивача не заперечують з приводу визнання за ним права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, що по АДРЕСА_1, про що надали відповідні заяви. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок (А) загальною площею 122,0кв.м., житловою площею 63,4 кв.м., сарай (Б) площею 22,3 кв.м., літню кухню (В) площею 46,4 кв.м., гараж (Г) площею 24,2 кв.м., літню кухню (Д) площею 34,4 кв.м., гараж (Е) площею 26,0 кв.м., навіс (Є) площею 40,2 кв.м., огорожу з металевої сітки (№1) та ворота металеві (№2), які знаходяться по АДРЕСА_1.

Визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,78 га., що на території Будилівської сільської ради Козівського району, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта серії НОМЕР_1 від 10 липня 2002 року.

В судове засідання від позивача поступила заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Від відповідача Будилівської сільської ради в судове засідання поступив відзив на позов № 16/2-14 від 15 січня 2016 року, в якому не заперечують щодо позовних вимог позивача, просять їх задоволити, справу слухати без їх участі.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що бабці позивача, ОСОБА_3 на час смерті належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщений по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 02 липня 1990 року, що підтверджується довідкою Козівського РБТІ від 11 листопада 2015 року №462, довідкою Будилівської сільської ради про склад колгоспного двору від 2 жовтня 2015 №710 (а.с.6,12).

Окрім ОСОБА_3 членами колгоспного двору були батьки позивача ОСОБА_5 і ОСОБА_4, та сам позивач.

ОСОБА_3 також належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,78 га., що на територій Будилівської сільської ради Козівського району, на підставі державного акта серії НОМЕР_1 від 10 липня 2002 року. Державний акт на земельну ділянку був втрачений, про що поданого оголошення в газеті «Свобода» (а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.4).

Все належне на час смерті майно ОСОБА_3 заповіла своїй дочці (матері позивача) ОСОБА_4, відповідно до заповіту від 7 березня 2014 року за реєстром №13 (а.с.5).

Мати та батько позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не бажають приймати спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3, про що подали до суду відповідні заяви (а.с.7-8).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Розмір частки члена двору визначаються виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, враховуючи відзив на позов та визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Будилівської сільської ради, про визнання права власності, слід задоволити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 60, 118-120, 212 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1225, 1268 ЦК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги-задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок (А) загальною площею 122,0кв.м., житловою площею 63,4 кв.м., сарай (Б) площею 22,3 кв.м., літню кухню (В) площею 46,4 кв.м., гараж (Г) площею 24,2 кв.м., літню кухню (Д) площею 34,4 кв.м., гараж (Е) площею 26,0 кв.м., навіс (Є) площею 40,2 кв.м., огорожу з металевої сітки (№1) та ворота металеві (№2), які знаходяться по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,78 га., що на території Будилівської сільської ради Козівського району, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта серії НОМЕР_1 від 10 липня 2002 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно