Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2689/16 Головуючий у 1 інстанції: Глянь С.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Спас О.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про повернення суми авансу та коштів витрачених на ремонт автомобіля та приведення його в належний технічний стан, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з вищезазначеним зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 грошові кошти передані їй в якості авансу, в розмірі 20 000грн. та стягнути з ОСОБА_3, грошові кошти передані йому в якості авансу, у розмірі 20 000грн. Також просить стягнути на його користь з відповідачів грошові кошти, витрачені на ремонт та облаштування машини у розмірі 37 400грн., та судові витрати: на оплату судового збору у розмірі 774,00грн., та витрати з надання правової допомоги у сумі 2 000 грн.

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 20 тисяч грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 20 тисяч грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 37 400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 774 грн., та виплати про надання правової допомоги в сумі 2 тис. грн.. а всього 2774, 00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення грошових коштів на ремонт та обладнання автомобіля у розмірі 37400 грн. , витрат по сплаті судового збору в сумі 774 грн., та виплат про надання правової допомоги в сумі 2 тис. грн., ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду в частині стягнення грошових коштів на ремонт та обладнання автомобіля у розмірі 37400 грн. , витрати по сплаті судового збору в сумі 774 грн., та виплати про надання правової допомоги в сумі 2 тис. грн..

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в серпні 2013 року між сторонами було досягнуто усної домовленості про укладення договору купівлі-продажу автомобілю марки «КамАЗ» державний номер НОМЕР_1 1988 року випуску разом з причепом марки «СЗАП-8352» державний номер АР 1813 XT 1991 року випуску.

Згідно наданої позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, розписки 16.08.2013 року ОСОБА_5 передав відповідачу ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20000 гривень в рахунок вартості автомобілю. Крім того, 31.12.2013 року також в рахунок вартості автомобілю відповідачу ОСОБА_3, ОСОБА_5 передав, ще 20000 грн., про що також надано розписку. Вартість автомобіля була погоджена в розмірі 68000 грн. Залишок суми позивач зобов'язався сплатити відповідачу впродовж трьох місяців - до 01.12.2013 року.

Однак, договір купівлі-продажу автомобілю сторони не укладали, через несправний технічний стан автомобіля та його відібрання відповідачем ОСОБА_3

Також позивач ОСОБА_5 в позові зазначив, що ним на ремонт автомобіля і приведення його в належний технічний стан було сплачено 37400 грн., які він просив стягнути з відповідачів.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 20 тисяч грн. та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 20 тисяч грн., коштів переданих за розписками, апелянтом не оскаржувалось.

Суд першої інстанції з посиланням на ч.1 ст.1166 ЦК України задовольнив позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів на ремонт та обладнання автомобіля у розмірі 37400 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду. Так, позивачем ані під час судового розгляду в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності ремонту автомобіля відповідачів, не надано належних доказів і про те, чи дійсно ремонтувався саме ним та за його кошти автомобіль відповідачів. За таких обставин колегія суддів вважає позовні вимоги в цій частині не доведеними та задоволенню не підлягаючими.

Що стосується витрат позивача на правову допомогу, то в цій частині колегія суддів вважає за необхідне в позові відмовити.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

За правилами ч. 2 ст. 56 ЦПК України особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається до участі у справі ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Згідно зі ст. ст. 84, 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що 07 червня 2015 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_7 було укладено договір про надання адвокатських послуг (а.с. 50-51).

На підтвердження обставин надання правової допомоги адвокатом суду було надано лише Акт виконаних робіт від 07 червня 2015 року, відповідно до якого вона отримав від позивача за послуги адвоката за вказаним договором 2000 грн.

Однак матеріали справи не містять та позивачем не надано ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку.

Таким чином, відсутні належні докази на підтвердження вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, а тому в цій частині вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених вимог, що складає по 335 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2016 року по цій справі скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 37400 грн. та в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору в сумі 774 грн. та виплат про надання правової допомоги в сумі 2000 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів на ремонт та обладнання автомобіля у розмірі 37400 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 335 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 335 грн.

В стягненні 2000 грн. витрат на надання правової допомоги відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте воно може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: