АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2197/16 Справа № 202/7385/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року м. Дніпро

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2015 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" про стягнення середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні . В обґрунтування посилалась на те, що при її звільненні 31.08.2014 р. відповідач повністю з нею не розрахувався, а тому просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 15.06.2015 р. по 30.06.2015 р. - 3.576 грн. 60 коп. та за період з 07.102015 р. по 30.12.2015 р. - 17.883 грн., а всього 21.459 грн. 60 коп.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 грудня 2015 р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку 21.459 грн. 60 коп. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що судом при його постановленні допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог колегія суддів вважає необхідним скаргу задовольнити частково, рішення суду змінити в частині розміру стягнутого середнього заробітку за час затримки розрахунку.

У відповідності до ст.ст.47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належному працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При розгляді справи судом встановлено, що наказом по Державному закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" № 576-о від 18.08.2014 р. ОСОБА_2 було звільнено 31.08.2014 р. за п.2 ст.36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору.

Згідно Наказу Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" № 409-о від 06.06.2013 р. ОСОБА_2 з 01.01.2013 р. було встановлено оклад у розмірі 2.377 грн., доплату за науковий ступінь у розмірі 356 грн. 55 коп., доплату за лікувально-діагностичну роботу в розмірі 1.888 грн. 55 коп., доплату за роботу з шкідливими умовами праці 12% у розмірі 285 грн. 24 коп., надбавку за вислугу років в розмірі 237 грн. 70 коп. в місяць.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2013 р. зазначений наказ Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" визнано незаконним. Цим же рішенням встановлено, що заробітна плата ОСОБА_2 повинна розраховуватися з окладу у розмірі 2.869 грн.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 р. визнано незаконною фактичну недоплату Державним закладом "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" заробітної плати ОСОБА_2 за червень 2013 р. та липень 2013 р., стягнуто з Державного закладу Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України на користь ОСОБА_2 ненараховану заробітну плату за червень 2013 р. у розмірі 511 грн. 05 коп., ненараховану суму матеріальної допомоги на оздоровлення за липень 2013 р. у розмірі 492 грн., а всього 1.003 грн. 05 коп. Цим же рішенням встановлено, що середньоденний заробіток ОСОБА_2 складає 298 грн. 05 коп.

Як вбачається з матеріалів справи Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17.07.2015 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.09.2015 р. з відповідача на користь ОСОБА_2і. стягнуто 21 грн. 22 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

14.12.2015 р. рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 р. було стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 328 грн. 30 коп. недоплати по заробітної плати (допомога на оздоровлення).

Крім того, судом було встановлено, що на картковий рахунок позивача відповідачем перераховувалися на виконання рішень судів грошові кошти, що підтверджується випискою з карткового рахунку ОСОБА_2, та нею також не заперечувалося.

З даним позовом ОСОБА_2 звернулась до суду, в якому просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 15.06.2015 р. по 30.06.2015 р. - 3.576 грн. 60 коп. та за період з 07.102015 р. по 30.12.2015 р. - 17.883 грн., а всього 21.459 грн. 60 коп.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що відповідачем при звільненні позивача не були виплачені в повному обсязі належні їй суми, зокрема 21,22 грн. за рішенням суду від 14.12 2015 р. та 328,30 грн. за період з липня по серпень 2013 р., що встановлено судовими рішеннями, які набрали сили, суд прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, при визначені розміру відшкодування необхідно враховувати розмір спірної суми, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника та інших обставин справи (п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 24.12.99 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці").

Що стосується тої обставини, що грошові кошти у розмірі 21,22 грн. перераховувалися шляхом поповнення карткового рахунку позивачки представником ДЗ "ДМА МОЗ України" ОСОБА_3, то суд зробив правильний висновок проте, що вказаний представник ОСОБА_3 згідно з наявною у матеріалах справи довіреністю не мала повноважень від імені ДЗ "ДМА МОЗ України" вчиняти таких дій, а доказів, що вона отримувала відповідне доручення, як представник академії офіційно у встановленому законом порядку, у судовому засіданні надано не було,

Приймаючи до уваги час, на протязі якого не була виплачена зазначена компенсація в першому випадку - на протязі місяця, в другому на протязі трьох місяців, середній заробіток відповідачки, як зазначалося складав 298 грн. 05 коп., колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду в частині розміру стягнутого середнього заробітку за час затримки розрахунку, а саме з 21.459 грн. 60 коп. до 2.000 грн. (за період з 15 червня 2015 р. по 30 червня 2015 р . -500 грн. та за період з 07 жовтня 2015 р. по 30 грудня 2015 р. - 1500 грн.). В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2015 р. змінити в частині розміру стягнутого середнього заробітку за час затримки розрахунку з Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я УкраЇни" (і.к. 020210681) на користь ОСОБА_2 (індетифікаційний номер НОМЕР_1), зменшивши розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку з 21.459 грн. 60 коп. до 2.000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді О.П.Бараннік

ОСОБА_4