Справа № 377/231/16-ц Головуючий у І інстанції Теремецька Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/3225/16 Доповідач у 2 інстанції Білоконь О. В.
Категорія 58 19.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

19 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Гуль В.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 31 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок невиплати щорічної допомоги на оздоровлення , -

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на таке.

Відповідач не виплатив їй, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та інваліду ІІ групи, щорічну допомогу на оздоровлення за 2016 рік у розмірі 6770 грн., який передбачений ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилаючись на ст. ст. 2, 15, 58 ЦПК та ст.ст. 16, 22, 1189 ЦК України, позивач вважала, що відповідач заподіяв їй ядерну шкоду у зазначеному розмірі, яку просила стягнути з відповідача на її користь.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 31 березня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаним позовом.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя суду першої інстанції керувався ч.2 ст. 122 ЦПК України та виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З такими висновками погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3)інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як зазначено у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття17).

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Як зазначено у ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, у ОСОБА_2 виник спір із управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, який є суб'єктом владних повноважень, щодо оскарження його бездіяльності в частині не виплати у належному розмірі щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи викладені вимоги закону, суд першої інстанції, з яким погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо розгляду вказаного спору в порядку адміністративного судочинства та неможливості його розгляду відповідно до положень ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про необхідність розгляду даного спору в порядку цивільного судочинства у зв»язку з тим, що предметом даного позову є відшкодування заподіяної позивачеві ядерної шкоди на підставі ст. 1189 ЦК України колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивач обґрунтовує розмір та необхідність виплати не ядерної шкоди, а щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того, позивачем пред»явлено позов до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, які повинні виплачувати щорічні допомоги на оздоровлення, в той час як за позовом про відшкодування ядерної шкоди відповідає держава Україна.

За таких обставин колегія суддів вважає вказану ухвалу суду законною та обґрунтованою, а доводи апелянта безпідставними.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок судді щодо залишення позову без розгляду є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам діючого законодавства, а тому ухвала судді підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :