Провадження № 2/522/4333/16
Справа № 522/4236/16-ц
12 травня 2016 року
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Домусчі Л.В.,
при секретарі - Шевчик В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -
До Приморського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлове приміщення № 115/1 в будинку № 13 А по провулку Світлий в місті Одесі, загальною площею 40,3 м. кв.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 16 липня 2010 року за реєстровим № 975, йому належить на праві спільної часткової власності 217/1000 частин нежитлового приміщення кафе-бару № 115, загальною площею 40,3 кв. м., що знаходиться у багатоповерховому будинку № 13-А по провулку Світлому в місті Одесі.
Право власності на нерухоме майно було зареєстровано комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 12.08.2010 року, реєстраційний номер 11124933, номер запису 1749 в книзі 98неж-89.
У свою чергу, позивач не може розпоряджатися належною йому часткою нерухомого майна, бо відсутня можливість зареєструвати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на 217/1000 частин нежитлового приміщення № 115, у звязку із припиненням спільної часткової власності на нежитлове приміщення № 115 в будинку № 13-А по пров. Світлому в м. Одесі.
У судове засідання представник позивача (діє на підставі довіреності від 04.09.2013 року) не з'явився, надавши суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутністю, та не заперечував щодо розгляду справи при заочному розгляді.
Відповідач, ОСОБА_2, у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому порядку, проте надав 23.03.2016р. суду заяву у якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу за його відсутністю та надав пояснення щодо суті спору, проти рішення про задоволення позову не заперечував
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, ухвалив відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України слухати справу у відсутності відповідача, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу від 16.07.2007р. ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 нежиле приміщення кафе-бар №115 , заг.пл. 186 кв.м. за адресою м.Оджеса провул світлий,13-А.(а.с.51).
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 16 липня 2010 року за реєстровим № 975, ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової власності 217/1000 частин нежитлового приміщення кафе-бару № 115, заг. пл.. 186,0 кв.м. що знаходиться у багатоповерховому будинку № 13-А, який розташований по провулку Світлому в місті Одесі. Право власності на нерухоме майно було зареєстровано комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 12.08.2010 року, реєстраційний номер 11124933, номер запису 1749 в книзі 98неж-89. Зазначені 217/1000 частин нежитлового приміщення № 115, згідно з п. 1.1. договору купівлі-продажу, складаються з приміщення загальною площею 40,3 кв. м. (.а.с6-7). Згідно технічного паспорту виданого ОСОБА_1 27.07.2010р. КП «ОМБТІтаРОН» (а.с.8-9) вбачається, що нежиле приміщення становить аг. пл..40,3 кв.м.
У червні 2015 року позивач звернувся до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на 217/1000 частин нежитлового приміщення № 115 по провулку Світлому, 13 А у м. Одесі на підставі дублікату договору купівлі-продажу, виданого 22 травня 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, замість втраченого договору купівлі-продажу. Державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 22408166 від 26 червня 2015 року. Підставою відмови зазначено те, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже відкрито розділ на нежитлове приміщення № 115 по провулку Світлому, 13 А у м. Одесі та зареєстровано право власності в цілому за іншою особою. Згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на нежитлове приміщення № 115 на праві особистої приватної власності в цьому будинку зареєстровано за відповідачем, ОСОБА_2, номер запису про право власності: 1443539, дата реєстрації права власності: 14.06.2013 року.
Так, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 5407775, що видане реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції 27.06.2013 року, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності (розмір частки 1/1) нежитлове приміщення № 115 в будинку № 13-А по пров. Світлому в м. Одесі загальною площею 136,6 кв. м.
Таким чином, виходячи з того що відповідач отримав на свою частку новий правовстановлюючий документ замість старого но вже як на цілу одиницю в результаті виділу, і в той же час право власності на частку позивача не було визнано недійсним або скасовано , і таке право одночасно зберіглося за позивачем, що підтверджується відповідним дублікатом договору купівлі-продажу за тією ж адресою, позивач не може розпоряджатися належною йому часткою нерухомого майна, бо відсутня можливість зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на 217/1000 частин нежитлового приміщення № 115, оскільки право спільної часткової власності припинено та зареєстровано право власності на нежитлове приміщення № 115 по пров. Світлому, 13-А в цілому за відповідачем.
Спірні правовідносини врегульовано Цивільним Кодексом України. Судам надані відповідні розяснення Верховним Судом України, що містяться у аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ та Постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок».
Так, згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
За змістом ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси (п. 2.2.). Поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами (п. 2.4.). При поділі готується висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна (п. 2.6.).
Спори щодо поділу об'єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку. (п. 2.7.).
Верховним Судом України у аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, розяснено, що відповідно до ст. 364 ЦК кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу в натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду.
Згідно зі ст. 367 ЦК майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідні роз'яснення щодо порядку проведення поділу містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7. Зокрема, в п. 7 цієї постанови зауважено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Оскільки мова йде про виділ відокремлених частин майна, слід керуватися тими ж вимогами, що й у виділі в натурі частки із спільної часткової власності одним із співвласників. Що стосується будинку (квартири), то це можливо, коли кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку (квартири) з ізольованими жилими та підсобними приміщеннями з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або якщо наявна технічна можливість переобладнати будинок (квартиру) в ізольовані квартири.
Згідно висновку щодо технічної можливості виділу (поділу) в натурі частки з обєкта нерухомого майна в окрему самостійну одиницю, виготовленого ТОВ «Будексперт-Т» 12.10.2015 року вих. № 724, за технічними показниками 217/1000 частин нежитлових приміщень № 115, що знаходиться у багатоповерховому будинку № 13-А, який розташований по провулку Світлому в місті Одесі, є відокремленою частиною, має окремий вихід і може бути виділено в натурі.
З технічного паспорту, виготовленого ПП «Діжен» 27.07.2105 року, вбачається, що належне позивачу нежитлове приміщення загальною площею 40,3 кв. м в будинку № 13-А по провулку Світлому в м. Одесі є самостійним приміщенням та має окремий вихід.
Судом встановлено, що 217/1000 частин нежитлового приміщення № 115, загальною площею 40,3 кв. м., знаходяться у цокольному поверсі багатоквартирного девятиповерхового будинку № 13-А по пров. Світлому в м. Одесі. Приміщення відповідає технічним характеристикам, зазначеним у правовстановлюючому документі та реконструйовано не було, площа приміщення є незмінною (40,3 кв. м.), будь-яких прибудов, в тому числі за рахунок самовільного зайняття земельної ділянки, немає.
Спір між сторонами виник у звязку із тим, що позивач не може реалізувати правомочності власника та одержати правовстановлюючий документ про особисту приватну власність на нежитлове приміщення загальною площею 40,3 кв. м., замість спільної часткової власності на обєкт нерухомості та зареєструвати право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
При цьому, договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, на виконання вимог ст. 367 ЦК України, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не укладався.
В результаті право власності на це приміщення в цілому зареєстровано за ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності. Оскільки учасників спільної часткової власності було лише двоє: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, враховуючи, що право спільної часткової власності, ОСОБА_2 на 783/1000 частин нежитлового приміщення № 115 припинено, то спільна часткова власність позивача на 217/1000 частин нежитлового приміщення № 115 також є припиненою.
У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
При цьому, згідно положення «Про адресний реєстр міста ОСОБА_5», затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 809 від 28.07.2009 року, кожний обєкт нерухомого майна повинен мати не повторювану у межах міста адресу (п. 2.1.). Нова окрема адреса нежитловому приміщенню надана відповідно до довідки з адресного реєстру міста ОСОБА_5 про резервування адреси обєкта нерухомого майна від 20 серпня 2015 року № 364663/1, виданої юридичним департаментом Одеської міської ради згідно якої, у адресному реєстрі міста ОСОБА_5 зарезервовано наступну адресу нерухомого майна: місто Одеса, пров. Світлий, 13-А, нежитлове приміщення № 115/1.
Враховуючи, що 217/1000 частин нежитлового приміщення № 115, що належать позивачу, є відокремленою частиною з самостійним виходом, яке може використовуватися як окреме нежитлове приміщення, позовні вимоги про визнання права власності на нежитлове приміщення № 115/1 в будинку № 13 А по провулку Світлому в м. Одесі, загальною площею 40,3 м. кв. підлягають задоволенню.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення № 115/1 в будинку № 13 «А» по провулку Світлий в місті Одесі, загальною площею 40,3 м. кв.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Приморський суд міста ОСОБА_5 на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Домусчі Л.В.

12.05.2016