Ухвала

іменем україни

17 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., СтупакО.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до фермерського господарства «Олімп» про розірвання договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до фермерського господарства «Олімп» (далі - ФГ «Олімп») про розірвання договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що її чоловікові ОСОБА_4 належала на праві власності земельна ділянка площею 4,9000 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка знаходиться на території Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Вказувала, що згідно з договором оренди землі від 05 грудня 2012 року, який зареєстрований у державному реєстрі земель 05 грудня 2012 року за № 02386, земельна ділянка була передана в оренду ФГ «Олімп». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Позивач успадкувала вказану земельну ділянку та зареєструвала своє право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначала, що 30 вересня 2014 року, після завершення сільськогосподарських робіт, вона направила на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення заяву про розірвання договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди, який вручено бухгалтеру відповідача 04 жовтня 2014 року. Відповіді на цей лист не надійшло. 21 листопада 2014 року вона направила другу заяву на адресу відповідача про її згоду на продовження договору оренди лише на умовах збільшення існуючого розміру орендної плати з проектом відповідної додаткової угоди.

Враховуючи викладене, позивачка просила: розірвати договір оренди землі від 05 грудня 2012 року, укладений між ФГ «Олімп» та ОСОБА_4, зареєстрований у державному реєстрі земель 05 грудня 2012 року за № 02386, згідно з яким в оренду передано земельну ділянку площею 4,9000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Троїцької сільської ради; зобов'язати ФГ «Олімп» повернути їй земельну ділянку площею 4,9000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Троїцької сільської ради, та скласти відповідний акт повернення землі з оренди.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 належала на праві власності земельна ділянка площею 4,9000 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка знаходиться на території Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 29 квітня 2009 року серії НОМЕР_2.

Згідно з договором оренди землі від 05 грудня 2012 року, який зареєстрований у державному реєстрі земель 05 грудня 2012 року за № 02386, земельна ділянка була передана в оренду ФГ «Олімп».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом позивач успадкувала вказану земельну ділянку та зареєструвала своє право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з державного реєстру прав від 07 листопада 2013 року № 12410224.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.

Положеннями ст. ст. 30, 31 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі: закінчення строку, на який його було укладено; договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до змісту ст. 32 Закону, яка регулює питання щодо припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Договором оренди землі від 05 грудня 2012 року, зокрема, передбачені зміна умов договору і припинення його дії.

Так, в п. 35 договору зазначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 36 визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання договірних зобов'язань.

Відповідно до п. 37 договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Встановлено, що 30 вересня 2014 року ОСОБА_3 направила на адресу ФГ «Олімп» заяву про розірвання договору оренди землі з підстав переходу до неї права власності на вказану земельну ділянку з посиланням на ч. 4 ст. 32 Закону та п. 37 договору, яка отримана відповідачем 04 жовтня 2014 року.

Разом з тим судами встановлено, що 21 листопада 2014 року ОСОБА_3 на адресу ФГ «Олімп» було направлено заяву про її згоду на продовження договору оренди лише за умови внесення змін до зазначеного договору оренди, зокрема, стосовно збільшення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та збільшення існуючого розміру орендної плати з проектом відповідної додаткової угоди.

Отже, суди дійшли правильних висновків, що за змістом заяви від 21 листопада 2014 року ОСОБА_3 фактично поставила питання про зміну умов договору оренди від 05 грудня 2012 року, укладеного ОСОБА_4, після смерті якого належна йому земельна ділянка перейшла у власність ОСОБА_3

Суди дійшли правильних висновків, що зміст ст. ст. 30, 31 Закону та п. п. 35, 36 договору оренди земельної ділянки від 05 грудня 2012 року не передбачають односторонньої зміни умов або одностороннього розірвання договору оренди землі з підстав переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи.

Судами також під час розгляду справи встановлено, що відповідач не допускав невиконання договірних зобов'язань, своєчасно і в повному обсязі сплачував позивачці орендну плату.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку.

До зазначених висновків суди дійшли на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржених судових рішень, а фактично зводяться до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду з їх оцінки, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

А.В.Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Ступак