Номер провадження: 22-ц/785/5379/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2016 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Ващенко Л.Г., Суворова В.О.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі його Філії у м. Одесі до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості за кредитом», за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

29.01.2016 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (далі «Укрексімбанк») звернулись до суду із зазначеним позовом, по якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 3216,79 грн., а також судові витрати у розмірі 1378 грн.

В обгрунтування вимог, позивач посилався на те, що згідно договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № БД/2014-05 від 22.05.2014 року ПАТ «Укексімбанк» надав ОСОБА_2 кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом у розмірі не більше 3000 грн., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 40% річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитними коштами шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 28.04.2017 року. Відповідач звільнилася з роботи з Одеського Медичного Університету (п.1.1.24. договору), але в обумовлений цим договором строк заборгованість за кредитом на користь позивача не повернула.

Представник позивача просив розглянути справу за відсутності представника позивача і задовольнити позов, про що надав письмову заяву.

Відповідач, будучи сповіщеною належним чином, до суду не зявилась.

Отже, справа була розглянута за відсутністю сторін.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2016 року позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволений: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі його Філії у м. Одесі заборгованість за договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № БД/2014-05 від 22.05.2014 року у загальному розмірі 3216,79 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 2909,16 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 194,39 грн.; пеня за прострочку погашення процентів та кредиту 113,24 грн., а також судові витрати в сумі 1378 грн.

10.06.2016 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просить рішення суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлені такі обставини у справі та відповідні ним правовідносини.

Шляхом дослідження матеріалів справи судом установлено, що згідно договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № БД/2014-05 від 22.05.2014 р. ПАТ «Укрексімбанк» надав ОСОБА_2 кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом у розмірі не більше 3000,00 грн., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 40% річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитними коштами шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 28.04.2017 р.

Відповідно до п. 4.2.18. цього договору, у разі звільнення клієнта з роботи в організації, протягом 3-х робочих днів з дати звільнення (у такому випадку строку дії кредитної лінії, визначений цим договором, до уваги не приймається) клієнт зобовязаний погасити банку всю існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом і овердрафтом та за процентами за користування кредитом і овердрафтом.

Відповідач звільнилася з роботи з Одеського Медичного Університету (п.1.1.24. договору), але в обумовлений цим договором строк заборгованість за кредитом на користь позивача не повернула.

Пунктом 8.1.1. цього договору передбачено, що у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом/овердрафтом та/або процентами за кредитом/овердрафтом, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач направив на адресу відповідача письмову претензію № 063-1303/3743 від 30.11.2015 р., яка містить вимогу про здійснення у строк до 30.12.2015 р. погашення заборгованості за кредитним договором.

Проте відповідач залишила цю претензію позивача без задоволення.

Через невиконання відповідачем своїх грошових зобовязань за договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № БД/2014-05 від 22.05.2014 р., її заборгованість перед позивачем за цим договором станом на 28.01.2016 р. склала у загальному розмірі 3216,79 грн. (з яких : прострочена заборгованість за кредитом 2909,16 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 194,39 грн.; пеня за прострочку погашення процентів та кредиту 113,24 грн.).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Апелянт, оспорюючи законність судового рішення, зазначила, що 30.11.2015 року вона отримала претензію АТ «Укрексімбанку», згідно якої повинна сплатити заборгованість за кредитною лінією в сумі 2909,16 грн., строкову заборгованість за відсотками в сумі 86,36 грн., та прострочену заборгованість в сумі 52,21 грн. У подальшому від працівника банку їй стало відомо, що у період з 06.01.2015 року по 11.12.2015 року з її кредитної лінії не санкціоновано знімалися кошти, всього знято 3512,78 грн. Усі несанкціоновані платежі проводились через інтернет-ресурси в м. Києві «EASYPAY».

Апеляційним судом, з метою перевірки даних доводів апелянта, був заслуханий представник банку та отримані додаткові письмові докази.

Представник банку у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та у суді апеляційної інстанції пояснив, що за період з 14.01.2015 року по 25.11.2015 року з карткового рахунку відповідачки було здійснено 58 операцій на 3621,78 грн. з використанням чотирьох компютерів. Операції здійснювались через інтернет-мережу без застосування банкоматів та фінансового інструменту. Дані операції були можливі за умови, що особі (або особи), яка здійснювала ці операції, були відомі номер картки та код із трьох цифр на зворотній стороні картки та до яких доступ повинен мати лише держатель картки.

Відповідний висновок з даного питання був зроблений економічною службою безпеки банку, який також був наданий на адресу поліції ( а.с. 77)

Колегією суддів зазначені заперечення та обґрунтування банку обставин списання коштів з карткового рахунку позивачки приймаються до уваги та вважаються доведеними.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, районний суд стягнув з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1378,00 грн., повязані із сплатою судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильним по суті, відповідає вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України, підстави для його скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

05.10.2016 року м. Одеса