Справа № 128/1477/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Бондаренко О.І.

при секретарі : Нагірняк Т.А.

за участю позивача: ОСОБА_1

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом мотивуючи свої вимоги тим, що він являється власником житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами №20 по вул. Першотравневій в с. Михайлівка, Вінницького району Вінницької області.

З відповідачем ОСОБА_2 позивач перебував в зареєстрованому шлюбу до 05.02.2002 року, коли їх шлюб було розірвано.

Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_2) О.Д. та ОСОБА_4 Фактично сімейні відносини з дружиною припинені в 1998 році і з того часу подружжя проживають окремо.

11.04.2002 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6. В даному шлюбі народилася донька, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дружина та донька проживають разом з позивачем в будинку, який належить йому на праві власності.

З 1998 року по даний час відповідачі фактично не проживають в будинку, який належить позивачу, речей їх у будинку немає, плату за комунальні послуги та землю не вносять.

Оскільки до цього часу добровільно знятися з реєстрації в будинку відповідачі не бажають, чим чинять перешкоди позивачу в користуванні власністю, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просив позов задоволити; не наполягав на стягненні з відповідачів судових витрат.

Відповідач ОСОБА_8 в судому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні та пояснила, що на даний час вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Дійсно, з 1998 року вона фактично не проживає з позивачем однією сімєю, в 2002 році вони офіційно розірвали шлюб. Їй немає де приписатися, тому вона не визнає позов. Після фактичного припинення шлюбних стосунків та офіційного розірвання шлюбу в судовому порядку вона не зверталася до позивача з позовами про поділ спільного майна подружжя, вселення, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням; не має наміру і на даний час цього робити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що батько бив маму та її; в 1998 році мама з нею та з молодшим братом покинули батька, переїхали жити в інше місце. На даний час вона вийшла заміж, змінила прізвище на ОСОБА_3, народила доньку, і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває в декретній відпустці. Власного житла вона не має, їй також ніде приписатися, тому просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач є його батьком, з яким у нього ще з дитинства склалися неприязні стосунки. Коли він ще був дитиною, то разом з батьком обробляв город, встановлював та фарбував паркан. Так як він народився в даному будинку, то вважає, що має право бути там зареєстрованим. На даний час він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, в гуртожитку, працює вантажником в приватній фірмі «Батош». За наведених обставин просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, згідно свідоцтва про право власності № 490 від 28.12.2007 року, ОСОБА_1 являється власником житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами № 20 по вул. Першотравневій, в с. Михайлівка, Вінницького району Вінницької області (а.с. 3).

Згідно виписки з домової книги будинку №20 по вул. Першотравневій в с. Михайлівка, Вінницького району Вінницької області, в даному будинку зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_1 (а.с. 11 - 13).

Як вбачається з акту обстеження фактичного місця проживання від 14.12.2015 року та акту комісії від 06.12.2007 року, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані, але з 1998 року по даний час не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5, їх особистих речей, одягу та посуду в будинку немає (а.с. 4 - 5).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт про те, що відповідачі не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Встановленим в суді фактам відповідають правовідносини, що виникли із користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, права власності, захист права власності, які регулюються Житловим кодексом України, Цивільним кодексом України .

Дані правовідносини регулюються:

- ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд;

- ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном;

ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом;

- ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Оскільки в судовому засіданні встановлено той факт, що відповідачі не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5, залишаються бути зареєстрованими за даною адресою, а позивач в звязку з їх реєстрацією позбавлений повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися зазначеним вище будинком, чим обмежуються його права як власника згаданого обєкта нерухомості, то суд задля захисту його майнових прав, забезпечення в повній мірі їх реалізації вважає за необхідне вимоги ОСОБА_1 задовольнити шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом.

Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідачів судових витрат, суд вважає за можливе залишити їх за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 391,405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. ст. 3, 10, 11, 12, 15, 27, 31, 209, 212- 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами №20 по вул. Першотравневій в с. Михайлівка, Вінницького району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з моменту проголошення.

Суддя: