Справа № 315/1085/16-ц
Номер провадження № 2/315/423/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Романько О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Притули Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2016 року до суду звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 01.10.2011 року виконавчим комітетом Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, було зареєстровано шлюб з відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 03.

Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Далі в позові зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим у зв'язку з несумісністю характерів, відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги, що призводить до постійних сварок, свідком яких нерідко стає дитина. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім та інтересам їхнього сина.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити, надання строку для примирення вважає недоцільним, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «ОСОБА_1» (а.с.23).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності в позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення, надання строку для примирення вважає недоцільним (а.с.26).

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем ОСОБА_2 пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між сторонами укладено 01 жовтня 2011 року та зареєстровано виконавчим комітетом Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 01. жовтня 2011 року (а.с.8).

Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Омельницької сільської ради Оріхівського району Запорізької області (а.с.6).

Позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відповідно до довідки № 6728, виданої Гуляйпільською міською радою Гуляйпільського району Запорізької області від 01.11.2016 року позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім'ї: син - ОСОБА_4, 2012 року народження ( а.с. 7).

Відповідач зареєстрований та проживає та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично припинилися з листопада 2016 року. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю.

Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.

Сторони дійшли згоди, що дитина буде проживати разом із позивачем ОСОБА_1 за зареєстрованим її місцем проживання.

Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

В своїх письмових заявах сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, заперечували проти надання подружжю строку для примирення.

За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя та інтересам їх спільної дитини.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його для подальшого іменування, про що зазначила в позові та письмовій заяві.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 157-158, 174, 209, 212-218, 222-223 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженкою м. Гуляйполе Запорізької області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженцем с. Васинівка Оріхівського району Запорізької області, зареєстрований 01 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Микільської сільської ради Оріхівської сільської району Запорізької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 03.

Залишити позивачу для подальшого іменування прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. О. Романько