АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1671/16 Справа № 203/5538/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Бабушкінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись в обґрунтування вимог на ті обставини, що 31 січня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення на нерухоме майно квартиру, що належить на праві власності ОСОБА_2

Вважає, що спірним виконавчим написом порушено права ОСОБА_2, оскільки банком (іпотекодержателем) було порушено порядок повідомлення іпотекодавця про невиконання ним свого зобовязання, а нотаріус, у свою чергу, помилково дійшов висновків про безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та вчинив виконавчий напис з порушенням передбаченого ст. 88 Закону України «Про нотаріат» трирічного строку.

Просив визнати виконавчий напис від 31 січня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за №455, яким було звернено стягнення на нерухоме майно квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» (далі ПАТ «КБ «Надра», банк) понесені і документально підтверджені судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 березня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 795876/ФЛ, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 46634,40 доларів США з визначеними умовами щодо сплати відсотків за користування кредитом, на придбання квартири № 2 за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Суворова, 32. Банк надав кредит на строк до 12 березня 2028 року, вказане підтверджено копією кредитного договору (а.с.9-11).

На забезпечення виконання позичальником зобов'язань, сторони 25 березня 2008 року уклали договір іпотеки вказаної квартири № 795876/ФЛ-З (а.с.12-13).

Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 31 січня 2014 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 455, яким звернено стягнення на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Суворова, буд.32 кв.№2, що належить на праві власності ОСОБА_2

Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 25 березня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1070, було передане в іпотеку Публічному акціонерному товариству «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра». Строк платежу за вказаним договором іпотеки настав 13 січня 2014 року.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Надра» у розмірі 69 831,83 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 31 січня 2014 року (1 долар США= 7,993грн.) становить 558165, 82 грн, яка складається з:

-45 961,67 доларів США - основний борг,

-23 870,16 доларів США - сума заборгованості по відсоткам,

-25 248,92 грн.- пеня,

-37 274,88 грн. штраф.

А також, витрати, повязані з вчиненням виконавчого напису - 1 700 грн.

Строк, за який провадилось стягнення - пять років сім місяців сімнадцять днів, а саме з 25 березня 2008 року по 11 листопада 2013 року (а.с.14).

Бабушкінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ 07 серпня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 48440285 з примусового виконання вказаного виконавчого напису № 455, виданого 31 січня 2014 року (а.с.18).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису дотримався вимог чинного законодавства, а відповідач ПАТ «КБ «Надра» реалізував своє право на захист свого цивільного права шляхом звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Положеннями ст.33 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до положень частини першої ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного

зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Право банку звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобовязань, що витікають з кредитного договору передбачено умовами п.п. 5.1 - 5.5 статті 5 договору іпотеки.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі Перелік) (у редакції, яка діяла на час вчинення спірного виконавчого напису) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Як убачається з матеріалів справи, 13 грудня 2013 року банком на адресу ОСОБА_2 цінним листом з описом вкладення направлено письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у якій зазначено про порушення відповідачкою умов кредитного договору, у звязку з чим станом на 11 листопада 2013 року виникла заборгованість на суму 69831,83 доларів США загальної заборгованості та 62 523,8 грн. пені, штрафних санкцій.

Банк, скориставшись своїм правом на дострокове повернення кредиту на підставі розділу 4 Кредитного договору визнав термін повернення кредиту таким, що настав, запропонувавши відповідачці достроково повернути кредит протягом 30 календарних днів з дати відправлення письмової вимоги.

Зазначені обставини підтверджуються копіями розрахунку заборгованості, письмової вимоги, опису вкладення у цінний лист (а.с.15,44,45).

Докази, що на час вчинення виконавчого напису між сторонами існував спір, який розглядався у судовому порядку, відсутні, оскільки як убачається з матеріалів цивільної справи № 200/14447/14-ц, провадження № 2/200/3530/2014 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оглянутої колегією суддів, банк із зазначеним позовом звернувся до суду 15 серпня 2014 року, тобто, після вчинення виконавчого напису.

Встановивши, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення позивачем письмової вимоги про усунення порушень та іпотечну вимогу з відміткою поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у Постанові від 20 травня 2015 року, справа № 6-158цс15, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Доводи апеляційної скарги стосовно посилання судом першої інстанції на Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджену Наказом Міністерства Юстиції України від 03 березня 2004 № 20/5, яка втратила чинність, приймаються колегією суддів до уваги, однак не спростовують рішення суду по суті, оскільки вчинення виконавчого напису нотаріусом здійснювалося у відповідності з положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ діючого Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5 (далі - Порядок).

Доводи особи, що подала апеляційну скаргу стосовно пропуску стягувачем строку позовної давності відхиляються колегією суддів, як такі, що є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Пунктами 3.3, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що у випадку, якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється в межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобовязання боржником порушено.

Кредитним договором № 795876/ФЛ (п.7.3) сторони погодили збільшити строк позовної давності до 10 (десяти) років, що не суперечить положенням ч.1 ст. 259 ЦК України.

Вказаний договір підписаний позичальником, та його дійсність не оспорювалась.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга не містить.

Судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді