Справа № 203/5165/15-ц
Провадження № 2-п/0203/77/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Заярній А.Ю.

за участю представника заявника

(представника відповідача) ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 08 грудня 2015 року, ухваленого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року було задоволено позов ПАТ «Актабанк» до ОСОБА_3, стягнуто на користь позивача заборгованість по кредитному договору № 01-1285/Т від 25 березня 2013 року в розмірі 6 716 617 грн. 18 коп. та 573 757 доларів 65 центів США. Стягнуто з відповідача на користь держави 3 654 грн. 00 коп. судового збору.

02 грудня 2016 року відповідачем ОСОБА_3 було подано заяву про перегляд вказаного заочного рішення суду, в якому він зазначив, що відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. При цьому не враховано істотні обставини справи: існує спір про право, не перевірено наявність заборгованості боржника ТОВ «Фірма «Мушкетер» перед позивачем ПАТ «Актабанк», що є передумовою для стягнення боргу з поручителя.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву та просив її задовольнити, вказував, що відповідач за адресою своєї реєстрації фактично не мешкає, за нього в повідомленнях про одержання поштових відправлень розписувалась інша особа, тому про час і місце розгляду справи відповідач не був повідомленим належним чином. Також вказував, що судом не було досліджено оригінал договору поруки.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував з мотивів її безпідставності.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши подані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд ухвалив заочне рішення, посилаючись на те, що відповідач був належним чином повідомлений, однак у судове засідання не зявився.

Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Як вбачається з матеріалів справи повідомлення про час і місце розгляду справи направлялись на адресу відповідача за місцем його реєстрації (а.с. 91) у встановленому порядку, повертались з відміткою про одержання. Повідомлення про судове засідання 08 грудня 2015 року, в якому було ухвалене рішення, було одержане відповідачем 30 листопада 2015 року (а.с. 108). Копія заочного рішення була одержана відповідачем 08 січня 2016 року (а.с. 125). Посилання представника відповідача на те, що відповідач не мешкає з місцем своєї реєстрації не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судові повістки фізичним особам направляються саме за зареєстрованим місцем їх проживання.

Крім того, заявником не зроблено посилання на докази, якими він обґрунтовує свої заперечення проти позову, а лише зазначено на наявність спору між сторонами. Посилання на те, що судом не було досліджено договір поруки не може бути взяте до уваги, оскільки копія цього договору міститься в матеріалах справи (а.с. а.с. 22 31) і цей доказ був дослідженим судом. Також в матеріалах справи наявні документи щодо стану розрахунків за кредитним договором (а.с. а.с. 38 86), жодних доводів на їх спростування у своїй заяві відповідач не наводить.

Доводи відповідача про незаконність заочного рішення не можуть бути враховані, оскільки за відсутності підстав, визначених ст. 232 ЦПК України, суд першої інстанції не може перевіряти правильність заочного рішення, натомість відповідач має можливість оскаржити його в апеляційному порядку.

При таких обставинах суд приходить до висновку про відсутність передбачених ст.232 ЦПК України підстав для скасування заочного рішення, а тому заява відповідача ОСОБА_3, про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 208 210, 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року, ухваленого у цивільній справі № 203/5165/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.В. Єдаменко