1Справа № 335/8748/16-ц 2/335/1859/2016
«12» вересня 2016 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В.., при секретарі Кудряшовій Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, Вознесенівський відділ реєстрації фіизчних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
02.08.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому зазначила наступне.
Відповідно до договорів дарування від 24.04.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 та зареєстрованого у реєстрі за №1076 та від 24.12.2011 посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 та зареєстрованого у реєстрі за №3292, які укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, позивачу належить квартира №67 в буд. №6 по бул. Шевченко м. Запоріжжя. У зазначеній квартирі зареєстровані три особи: ОСОБА_5, відповідач - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Відповідач з серпня 2015 року виїхав з постійного місця проживання та до цього часу у квартирі не з'являвся, про що 18.02.2016 р. та 29.07.2016 р. представниками МКП «ОСНОВАНІЄ» були складені акти про не проживання відповідача у спірній квартирі.
У зв'язку із знаходженням відповідача на реєстраційному обліку по зазначеній адресі просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №67 у будинку №6 по бул. Шевченка у м. Запоріжжя.
Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду не заперечує.
У судові засідання по цій справі відповідач повторно не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином у зв'язку із чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідача у вищезазначені судові засідання.
Треті особи у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином.
Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю представника позивача, відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, а згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідно до договорів дарування від 24.04.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 та зареєстрованого у реєстрі за №1076 та від 24.12.2011 посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 та зареєстрованого у реєстрі за №3292, які укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, позивачу належить квартира №67 в буд. №6 по бул. Шевченко м. Запоріжжя. У зазначеній квартирі зареєстровані три особи: ОСОБА_5, відповідач - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Відповідач з серпня 2015 року виїхав з постійного місця проживання та до цього часу у квартирі не з'являвся, про що 18.02.2016 р. та 29.07.2016 р. представниками МКП «ОСНОВАНІЄ» були складені акти про не проживання відповідача у спірній квартирі.
Особистих речей відповідача в квартирі немає і іншого не спростовано відповідачем.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Суд вважає, що реєстрація відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає власнику квартири у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном.
Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних доказів в заперечення позовних вимог.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з позбавленням володіння його нерухомого майна. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України - члени сім'ї власники будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що нарівні користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселені не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
В той же час, відповідно до ст.156 ЖК України - члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени зобовязані : брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно з положеннями ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Обраний позивачем спосіб захисту його прав відповідає вимогам закону.
За вказаних обставин суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення.
Враховуючи, що позивачем вимоги про стягнення судового збору до ОСОБА_2 не заявлялися, суд залишає судові витрати за позивачем.
Керуючись ст. ст. 3, 10,11,57, 60, 213, 215,218,224-226 ЦПК України, суд , -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, Вознесенівський відділ реєстрації фіизчних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 67 у будинку № 6 по бульвару Шевченка у м. Запоріжжя.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії
Суддя: Ю.В. Апаллонова