Справа № 364/884/16-ц
Провадження № 2/364/351/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2016 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Володарка, справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 03.08.2016 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 23 січня 2000 року помер її дід ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 заповіту не склав. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,83 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат на спадкову земельну частку (пай) було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3, який помер 23 січня 2000 року.

Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду телеграму, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

По справі встановлено, що 23 січня 2000 року помер ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 361341 (а.с.10). Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,83 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0231648.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є онукою померлого ОСОБА_3, що стверджено письмовими доказами (а.с.8-9). Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином померлого ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про народження серії VІ-БК № 251947 (а.с.9).

Відповідно до довідок, виданих Державним нотаріусом ОСОБА_4, приватним нотаріусом ОСОБА_5 та приватним нотаріусом ОСОБА_6, спадкова справа після померлого 23 січня 2000 року ОСОБА_3 не заводилась.

Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Оформити спадщину позивач не змогла у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено (а.с.17), тому позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, що стверджено відмовою приватного нотаріуса ОСОБА_6 (а.с.16). Тому, позивач вимушена звернутися до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч. 1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1265, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 8, 13, 57, 79, 130, 174, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 23 січня 2000 року, на право на земельну частку (пай) розміром 3,83 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0231648.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткаченко