Справа № 723/1918/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2016 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.,

при секретарі Чокан Д.В.

за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника ОСОБА_3 та

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 до ОСОБА_7, третя особа на стороні позивача, без самостійних вимог Великокучурівська сільська рада, Сторожинецького району, Чернівецької області, про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією.

встановив:

Позивачі, звернулися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_5 є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою с. Годилів, вул. Черешнева, 12, Сторожинецького району, Чернівецької області, а інші позивачі проживають разом з нею.

Відповідач проживає по сусідству за адресою с. Годилів, вул. Черешнева,5, Сторожинецького району, Чернівецької області та без її відома провела під землею на землях сільської ради до свого будинковолодіння кабель інтернет-звязку в безпосередній близькості до її воріт, розташувавши ввід кабелю безпосередньо біля опори її огорожі. Внаслідок цього позивач не може здійснити перед своїми ворітьми систему поверхневого водовідведення, що є необхідним через значний ухил прибудинкової території.

Крім цього, без її відома і дозволу, відповідач побудувала на своїй земельній ділянці нежитлову споруду з плоским покриттям, яка перевищує висоту її бетонної огорожі та розташована на відстані ближче одного метра до її огорожі, внаслідок чого всі атмосферні опади потрапляють на її бетонну огорожу та руйнують її.

Зважаючи на вказане позивачі просили зобовязати відповідача усунути їм перешкоди в користуванні та обслуговуванні будинку, дворовою та прибудинковою територією, шляхом демонтажу самочинно проведеного підземного інтернеткабелю перед огорожею будинковолодіння та знесення самочинно побудованої споруди, яка побудована в безпосередній близькості до її бетонної огорожі, а також стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_5 і ОСОБА_2 та представник позивача, посилаючись на викладені обставини, позов підтримали повністю посилаючись на викладені обставини та на проведене експертне будівельно-технічне дослідження перешкод.

Відповідач в судове засідання не зявилась, а представник відповідача в судовому засіданні, вимоги позову не визнав, посилаючись на те, що відповідач ніяким чином не перешкоджає позивачам користуватися своїм будинком, дворовою та прибудинковою територією. При цьому представник посилається на те, що кабель інтернет-звязку прокладений відповідачем за межами земельної ділянки позивача ОСОБА_5 і не може порушувати її права, а будівля на яку позивач посилаються як на нежитлову споруду з плоским покриттям, посередництвом якої руйнується огорожа, не є самочинно побудованою, оскільки вона побудована разом з будинком і здана в експлуатацію. При цьому порушень виявлено не було. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог застосувавши також строки позовної давності Висновок експертного дослідження, на який посилається позивач вважає неналежним і не допустимим, а проведення будь-якої експертизи, вважає недоцільним.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд на підставі встановлених обставини справи та відповідних їм правовідносин знаходить, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5, являється власником житлового будинку і земельної ділянки, що за адресою вул. Черешнева, 12 в с. Годилів, Сторожинецького району, Чернівецької області, а позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 членами її сімї. Всі вони проживають у вказаному житловому будинку. Право власності на житловий будинок та земельну ділянку підтверджено в суді відповідним свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24.05.2012 року (а.с.6) та Державним актом на право приватної власності на землю від 19.07.2009 року (а.с.21).

Відповідач ОСОБА_7 є власником житлового будинку за адресою вул. Черешнева, 5 в с. Годилів, Сторожинецького району, Чернівецької області, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24.07.2009 року (а.с.89) та власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд від 10.07.2008 року, що підтверджено відповідним Державним актом (а.с.90).

Земельні ділянки сторін, розташовані по сусідству, а межею яка відділяє одну ділянку від іншої є паркан, що побудований у вигляді бетонної, поштукатуреної стіни, яка належить позивачу, що в суді визнано і не заперечувалося сторонами.

Не заперечується відповідачем також і прокладення підземного кабелю інтернет- звязку, перед воротами позивача, від стовпа, який знаходиться зі сторони будинковолодіння позивача, а також наявність господарської споруди з плоским дахом побудованої відповідачем на своїй земельній ділянці, в безпосередній близькості до паркана позивача.

Згідно ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином наявність прокладеного кабелю перед ворітьми позивача та наявність побудованої відповідачем господарської споруди на своїй земельній ділянці але впритул до бетонного паркана відповідача, є доведеними фактами.

Вирішуючи питання щодо того чи порушуються права позивача наявністю прокладеного кабелю та наявністю побудованої господарської споруди, суд виходить з наступного.

Згідно висновку № 42 експертного будівельно-технічного дослідження від 15.06.2015 року з додатками до нього (а.с.11-21) встановлено, що ввід кабелю інтернет звязку влаштований безпосередньо біля опори огорожі будинковолодіння № 12 по вул. Черешнева, унеможливлює обслуговування воріт, огорожі цього будинковолодіння та влаштування поперечної ділянки ливневої каналізації перед вїздом в будинковолодіння № 12, яке є необхідним в звязку зі значним ухилом земельної ділянки.

Заперечуючи проти позову в цій частині відповідач послався на те, що його кабель прокладений по землях сільської ради, а тому не порушує права позивача, з чим суд погоджується.

Дійсно, кабель інтернет-звязку про який іде мова в позові та висновку експертного будівельно-технічного дослідження, прокладений землями сільської ради хоча і безпосередньо перед ворітьми позивача. Однак позивач не навів суду доказів щодо схеми ливневої каналізації яку він має бажання побудувати, схеми і глибини залягання кабелю, що є необхідним з огляду саме на значний ухил земельної ділянки в бік житлового будинку від місця прокладення кабелю та від місця початку бажаної каналізації. Суду також не наведено доказів наявності відповідних дозволів на використання землі сільської ради, для будівництва каналізації, а також неможливості прокладення кабелю звязку в тих місцях де він прокладений.

Виходячи із зазначеного, суд оцінює вимогу позивача щодо демонтажу кабелю звязку, як надуману вимогу, оскільки доказів порушення будь-яких прав позивача, наявністю під землею вказаного кабелю та наявністю вводу кабелю в безпосередній близькості від стовпа огорожі позивача але на землі сільської ради, суду не представлено.

В цій частині, суд також не погоджується і з висновком судового будівельно-технічного дослідження, на який посилається позивач, оскільки у вказаному висновку не зазначено жодних нормативних вимог, які були порушені при прокладенні відповідачем спірного кабелю.

Крім цього згідно зазначеного висновку та позову, встановлено, що до бетонної огорожі будинковолодіння № 12, примикає споруда сусіднього будинковолодіння № 5 з плоским покриттям, висота якої перевищує висоту огорожі і в місцях примикання споруди до огорожі наявним і очевидним є пошкодження огорожі.

Згідно п.3.25 Державних будівельних норм (ДБН) 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. N 44 із відповідними змінами і доповненнями, в редакції на час виникнення спірних відносин, вбачається, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно буди забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Оцінивши ситуацію по факту, проти якого відповідач не заперечує, та застосувавши вказані ДБНи, експерт виклала вказане у висновку будівельно-технічного дослідження, відповідно вказаний висновок, в цій частині, відповідає вимогам діючих нормативних актів, а тому є правильним.

Таким чином, з огляду на наявність побудованої на території будинковолодіння відповідача, будівлі з плоским покриттям, яка безпосередньо примикає до бетонної огорожі позивача, очевидним є порушення ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач посилається на те, що вказана будівля побудована давно і була прийнята в експлуатацію разом з будинком про що свідчать відповідні докази у виді акту державної приймальної комісії від 11.12.2008 року (а.с.82-85), плану земельної ділянки (а.с.86) та інших документів які засвідчують право власності на будинковолодіння і земельну ділянку.

Однак суд дослідивши надані відповідачем докази, відноситься до них критично, зважаючи на те, що державна приймальна комісія прийняла в експлуатацію приватний житловий будинок по вул. Черешневій, 5 в с. Годилів. Сторожинецького району у вигляді його надземної і підземної частини, тобто житловий будинок літ. «А» та підвал літ «ПД», як про це зазначено безпосередньо в свідоцтві про право власності на нерухоме майно (а.с.89).

Вказане підтверджено також і Планом земельної ділянки (а.с.86), який суду представлено відповідачем, із якого вбачається, що на момент приймання в експлуатацію житлового будинку по вул. Черешнева, 5, на земельній ділянці було збудовано житловий будинок і підвал. Ні зі сторони будинковолодіння позивача ні з будь-якої іншої сторони, біля червоної лінії плану земельної ділянки, не відмічено побудову будь-якої господарської споруди в т.ч. і спірної будівлі з плоским дахом, що свідчить про набагато пізніше її зведення в порушення ДБН 360-92**, без врахування інтересів позивачів, як сусідів та їх майна.

Про набагато пізніше від 2008 року, зведення відповідачем господарської споруди з плоским дахом, біля огорожі домоволодіння позивачів, свідчить і побудова власне самої огорожі, будівництво якої, а також і всього житлового будинку було завершено у 2012 році.

В суді вказане підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24.05.2012 року (а.с.6) та витягом про державну реєстрацію прав (а.с.7), видані позивачу на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по вул. Черешнева, 12 в с. Годилів, Сторожинецького району, Чернівецької області, куди входить також і огорожа позначена як № 1-5.

Таким чином, суд знаходить, що майнове право позивачів, порушено незаконною побудовою відповідачами господарської споруди впритул до огорожі, а тому це право підлягає захисту.

Оскільки побудова огорожі була завершена, згідно вказаних документів у 2012 році то відповідно спірна споруда з плоским дахом, яка побудована відповідачем біля цієї огорожі і з урахуванням її конструкції, була зведена після 2012 року, а тому строки позовної давності, які відповідач просив застосувати, в даному випадку не є пропущеними і застосуванню судом не підлягають.

Заперечення відповідача в особі представника і щодо висновку експертного будівельно-технічного дослідження на який посилаються позивачі, які полягають у неналежності і недопустимості вказаного висновку як доказу по справі не можуть спростувати всі зазначені висновки суду та крім цього є неспроможними також і з огляду на таке.

Згідно ст.391 ЦК України, на яку посилаються позивачі, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вказане правило стосується негаторного позову, право на який мають власник, а також інші особи, які користуються річчю, але обмежуються в можливості належним чином володіти і користуватися нею тобто в даному випадку, право на такий позов мають позивачі, які володіють і користуються майном, якому завдається шкода.

Підставою розглядуваного позову є обставини що обгрунтовують як право позивачів на володіння і користування майном, так і неправомірну поведінку відповідача, яка створює перешкоди у здійсненні цих правомочностей.

Однак зважаючи на правові підстави позову, суд вважає, що результат розгляду справи не залежить від наявності вини відповідача, оскільки захист прав і охоронюваних законом інтересів позивачів за цим позовом надається судом або у формі припинення дій, що порушують право або у формі відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Згідно статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач, в особі свого представника, заперечує, порушення прав позивачів на належне і безшкодне користування своїм майном та до того ж відмовився від надання суду доказів і їх забезпечення, шляхом призначення відповідної експертизи, хоча суд і розяснював наслідки не вчинення таких процесуальних дій, а тому суд, знайшовши вже що всі заперечення відповідача є неспроможними, а між сторонами існує певний спір про наявність перешкод в користуванні позивачами своїм майном, суд крім встановлення винуватості відповідача в порушенні прав позивачів також має право припускати таке порушення прав позивачів на користування майном.

В даному випадку, на думку суду, власник не зобовязаний доказувати неправомірність дій відповідача, так як вони припускаються такими, доки сам відповідач не доведе правомірність своєї поведінки, що відповідачем в судовому засіданні не було здійснено.

Зважаючи на наявні заперечення проти позовних вимог, суд вважає, що відповідач не має бажання усунути перешкоди в користуванні майном позивача добровільно іншим чином, а тому суд застосовує найбільш негативний для відповідача, запропонований позивачами спосіб усунення перешкод.

Судові витрати суд стягує із відповідача на користь позивача в половинному розмірі, зважаючи на вимоги ст.88 ЦПК України та частковість задоволення позову.

На підставі ст.391 ЦК України, п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. N 44, ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4.11.1950 року та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 212, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 до ОСОБА_7, третя особа на стороні позивача, без самостійних вимог Великокучурівська сільська рада, Сторожинецького району, Чернівецької області, про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією, задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перешкоди в користуванні будинком та прибудинковою територією по вул. Черешневій, 12, с. Годилів, Сторожинецького району, Чернівецької області.

Зобовязати ОСОБА_7 знести побудовану нею на своїй земельній ділянці споруду, що збудована в безпосередній близькості до бетонної огорожі будинковолодіння по вул. Черешнева, 12, с. Годилів, Сторожинецького району, Чернівецькій області.

Стягнути з ОСОБА_7, що мешкає по вул. Черешневій, 5, в с. Годилів, Сторожинецького району, Чернівецької області в сумі 121 (сто двадцять одну) гривню 80 копійок на користь ОСОБА_5.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя