Справа № 754/8312/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2016 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської психоневрологічної лікарні № 2, Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві про захист честі, гідності, інших немайнових прав, відшкодування шкоди, завданої порушенням немайнових прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів Київської міської психоневрологічної лікарні № 2, Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві про захист честі, гідності, інших немайнових прав, відшкодування шкоди, завданої порушенням немайнових прав.

В своїй позовній заяві позивачка у зв'язку з відсутністю у неї роботи та заробітку внаслідок порушення її прав, та тяжким матеріальним становищем, згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір» просила звільнити її від сплати судового збору.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.06.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської психоневрологічної лікарні № 2, Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві про захист честі, гідності, інших немайнових прав, відшкодування шкоди, завданої порушенням немайнових прав було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачкою даної ухвали. При поданні позовної заяви позивачем були порушені вимоги ст. 119 ЦПК України, а саме: не розмежовано вимоги, які заявлені до кожного із відповідачів, не чітко викладений зміст позовних вимог, не повно викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Також суд дійшов до висновку, що правові підстави для звільнення позивачки від сплати судового збору в даному конкретному випадку відсутні, оскільки позивачем не було надано конкретних правових доказів щодо відсутності коштів для оплати судового збору, а обставини на які вона посилалась, зокрема відсутність у неї роботи, не є правовою підставою для звільнення її від сплати судового збору.

08.07.2016 року на виконання ухвали суду від 30.06.2016 року від позивача надійшла заява з доданими матеріалами.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачці, роз'яснено право на повторне звернення до суду після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви. При цьому суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивачки від сплати судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року було скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В своїй позовній заяві від 08.07.2016 року в зв'язку з відсутністю на теперішній час роботи та заробітку внаслідок порушення її прав, та тяжким матеріальним становищем, згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» позивачка просить звільнити її від сплати судового збору. Зазначає, що підтвердженням її тяжкого матеріального становища є копія витягу з її трудової книжки про звільнення її з 11.05.2016р. з роботи, виписка по її зарплатній картці у ПриватБанку від 05.07.2016р., виписка по кредитній картці у ПриватБанку від 05.07.2016р., довідка про склад сім'ї (живе одна).

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст. 82 ЦПК України та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що з підстав, зазначених у частині 1 ст. 82 ЦПК України та ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Розглянувши зазначене клопотання, дослідивши надані позивачем суду документи, суд приходить до висновку про не можливість звільнити позивача від сплати судового збору при поданні нею позову до суду.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок поширення інформації про наявність у неї психічної хвороби вона в 2016р. вимушена була залишити роботу заступника головного бухгалтера в державному учбовому закладі, бо його директор вважав, що психічно хворі люди не можуть працювати на відповідальних посадах в державних установах. Та в зв'язку з наявністю цієї інформації вона не може знайти собі нову роботу згідно її спеціальності, що не дає їй змоги заробити собі на життя. Разом з тим, як вбачається з копії трудової книжки позивачки, 11.05.2016 року вона була звільнена з посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, тобто в зв'язку із її власним волевиявленням, будь-яких доказів на підтвердження того, що вона була вимушена залишити роботу через інші обставини нею надано не було.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення позивачки від сплати судового збору, а відсутність роботи через звільнення позивачки за власним бажанням, не є правовою підставою для звільнення її від сплати судового збору. Крім того, окрім письмових пояснень, викладених в позовній заяві, нею не було надано будь-яких доказів про наявність перешкод у працевлаштуванні.

Як зазначено в ч. 5 с. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана, фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір в сумі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить, мінімум - 551 грн. 20 коп., максимум - 6 890 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 82, 119 - 121 ЦПК України, ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської психоневрологічної лікарні № 2, Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві про захист честі, гідності, інших немайнових прав, відшкодування шкоди, завданої порушенням немайнових прав, - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків два дні з дня отримання копії ухвали суду.

У разі не усунення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: