Справа № 364/1275/16-ц
Провадження № 2/364/514/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря Сіваченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володарка справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у листопаді 2016 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 29 жовтня 2011 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує, що в їхній сім'ї почалися негаразди, непорозуміння та конфлікти, вони не розуміють один одного, тому примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим.

Позивач просить суд розірвати шлюб між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29.10.2011 року Іванковецькою сільською радою Городицького району, Хмельницької області , актовий запис № 6. Стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, якою просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.2).

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги позивача визнає повністю (а.с. 17-19).

Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положєнь ЦПК України розгляд справи здійснюєтьося судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувльного технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свобди чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження іших обставин справи. Окрім того у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача та відповідача, викладених у відповідних письмовій заявах, що надійшли на адресу суду, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Із змісту позовної заяви та із матеріалів справи встановлено, що 29 жовтня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Іванковецькою сільською радою Городицького району, Хмельницької області , актовий запис № 6 (а.с.5). Від шлюбу подружжя має спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

В позовній заяві позивач вказала, що причиною розірвання шлюбу стало те, що вони не зійшлися характерами, не розуміють один одного, мають різні погляди на життя. Вона неодноразово вживала заходів щодо збереження сім'ї, які виявилися марними, сімейно шлюбні відносини між ними припинені рік тому. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам.

Встановлені судом обставини вказують, що сімя фактично розпалася, тому суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам сімї та інтересам їх неповнолітнього сина.

Стосовно вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрати понесені нею на правову допомогу в сумі 400 гривень, суд вважає, що дана вимога також підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Так, відповідно ст. 84 ЦПК України, втирати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної вторинної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

П. 47 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вказує, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» вказує, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до п. 2.2. договору № 51/16 від 14.11.2016 року, про надання правової допомоги, вартість години участі особи, яка надаватиме правову допомогу під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням визначених договором становить 400 грн. (а.с. 7).

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг № 51/16 від 14.11.2016 року, складеного між позивачем та ОСОБА_4, який працює в Юридичній компанії «Юніті» та має диплом спеціаліста і отримав повну юридичну освіту за спеціальністю «Правознавство», виконацем договору на складання позовної заяви було витрачено 1 годину часу та встановлено рахунок на оплату в сумі 400 грн., який було сплачено позивачем, що підтверджується квитанцією від 14.11.2016 року (а.с. 10).

Відповідач своєю письмовою заявою вказав суду, що вимоги позивача він повністю визнає та просить позов задоволити.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитині, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує прав та обов'язків інших осіб. Суд приймає визнання відповідачем позову.

При таких обставинах позовна заява визнається обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 115 СК України, ст.ст. 84, 88, 174, 197, 209, 213, 214 - 215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований Іванковецькою сільською радою Городицького району, Хмельницької області , актовий запис №6 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити прізвище «Гель».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судові витрати в сумі 551 гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, витрати на правову допомогу в сумі 400 гривень.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до Володарського районного управління юстиції Київської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть надати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. Л. Моргун