Справа № 585/1278/16-ц
Номер провадження 2/585/376/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря Зубко К. В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 і просить визнати його права, як споживача порушеними, а правочин купівлі-продажу кофти недійсним; зобовязати відповідача відшкодувати матеріальні збитки у подвійному розмірі - 496 грн., неустойку в розмірі 148,80 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В подальшому позивач змінив позовні вимоги в частині стягнення неустойки і просив стягнути з відповідача також неустойку в розмірі 250 грн. Крім того, просив також зобовязати відповідача витрати на проїзд до м. Суми та назад в сумі 109,28 грн. за проведення в ТОВ «МДЦ Експерт» обстеження в сумі 855 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 06.12.2015 року в магазині «Сезон», розташованому в м. Ромни Сумської області по вул. Руденка 32А, він придбав дитячу кофту, щоб подарувати онучці на День народження 31 грудня, коли їй виповнювалося 8 років. Він попросив продавця допомогти йому підібрати розмір кофти чи светра на такий вік, оскільки різноманітний імпорт одягу має свої визначення розмірів і написи іноземною мовою. Продавець надала йому дитячу кофту турецького виробництва, за яку він заплатив 248 грн. У чекові на придбання кофти був зазначений розмір 5-8 років, проте коли він подарував її онуці виявилося, що вона на неї мала. Було зясовано, що під воротом розмір кофти розрахований на 6-7 років, замість 5-8 років, вказаних на касовому чеку. При цьому напис був на турецькій мові, незрозумілій для нього, а в магазині відсутні відомості порівняння розмірів з іншими країнами. Правила роздрібної торгівлі непродовольчими товарами передбачають, що у торговельному залі мають бути вивішені таблиці із зазначенням розмірів одягу та головних уборів, що застосовуються в різних країнах. Тобто відповідач ігнорує закон з метою застосування обману споживачів і не додержався умов договору купівлі-продажу відносно розміру товару. В найближчий день 02 січня 2016 року він пішов до магазину з метою обміну кофти на більшу за розміром, але йому було відмовлено з причин закінчення терміну у 14 днів на обмін, який встановлений ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів». Свою думку на дану відмову він висловив у книзі скарг та пропозицій, назвавши дії продавця обманом, оскільки продавець знав, міг знати і повинен був знати, що розмір кофти не відповідає умовам договору, тому не може посилатися, що не одержав від нього повідомлення про порушення умов договору протягом 14 днів. При цьому вважає, що відповідач самовільно вигадав шкалу розміру 5-8 років, бо з таким широким діапазоном одяг існувати не може. Тому вражає даний правочин недійним. Моральна шкода від порушення його прав як споживача і обману полягає в душевних стражданнях у звязку з протиправною поведінкою відповідача проти нього і його близьких родичів (онучки і дочки), приниження честі і гідності, так як продавець не вважає його повноцінною людиною. Для продавців магазину «Сезон» літня людина є обєктом для шахрайства і знущання, вони не мають поваги і порядності. Виходячи з характеру порушення, глибоких душевних страждань, навмисних дій відповідача, справедливий розмір грошового відшкодування моральної шкоди складає 10000 грн. Крім того просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 1% вартості товару, яка складає 250 грн. та 855 грн. витрат на проведення обстеження в ТОВ «МДЦ Есперт», оскільки негативна поведінка представника відповідача в судовому засіданні призвела до посилення нервового стресу і необхідності проходження обстеження, що потягло додаткові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що продавець поводилась із ним чемно, навмисно, щоб ввести його в оману і щоб він нічого не запідозрив. Кофту вибирала довго. Вважає, що умисел продавця полягає у тому, щоб продати йому товар, який, на його думку, не користувався попитом і заробити гроші, скориставшись тим, що він людина похилого віку. Обман полягає у тому, що у касовому чеку зазначено навмисно розмір, який не співпадає з розміром, вказаним на кофті, хоча продавець бачила його і знала про це. При цьому параметрів дитини він продавчині не повідомляв, а назвав лише вік - 8 років. Якого дитина зросту він не знає, дочка його теж не знає, сказала, щоб він назвав у магазині вік дитини, бо розміри бувають різні. Кофта виявилася малою, тому він повернувся у магазин 2 січня 2016 року, де йому повідомили, що строк 14 днів на повернення товару минув, але погодились обміняти товар на інший. Товару, який би його влаштував у наявності не було, тому прийшов у магазин Сезон ще через тиждень, де працівники повідомили, що завозу товару ще не було. Наступного разу у магазині також повідомили, що товар не завезли і погодилися повернути гроші, але він відмовився давати касиру чек, вважає, що вона б його просто забрала, а грошей би йому не повернула. Приміряти кофту на дитину не міг, бо не було б сюрпризу на День народження, перевірити іншим чином, наприклад прикласти до одежини, щот носить онука, не намагався. Визнає, що кофта була належної якості. Припускає, що таблиця розмірів у магазині могла бути, але у куточку споживача її точно не було і він таблички не помітив.

Моральна шкода полягає у тому, що внаслідок дій відповідача у нього підвищився тиск, але до лікаря з цього приводу не звертався, бо це у нього постійно. На обліку у лікарів не перебуває взагалі. Розмір 10 000 грн. визначив з того, що це достатньо для виховання відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що купляючи кофту в магазині «Сезон» позивач не повідомив ані розміру, ані параметрів його онучки, відповідно до яких можливо було точно підібрати річ. Кожна людина чи дитина має свої індивідуальні параметри тіла, які не завжди можливо підігнати під певну вікову категорію. Продавець підбирала кофту на підставі даних, що повідомив їй позивач, який приблизно повинен був усвідомлювати зріст та параметри дівчинки. Позивач придбав кофту, сплативши грошові кошти в сумі 248 грн., на підставі чого йому був виданий товарний чек. В товарному чеку міститься напис «Кофта дит № 433 дівч 5-8 р.», який відображає ростовку даного товару на віковий проміжок від 5 до 8 років. Позивач, приймаючи товар та сплачуючи за нього кошти, не подивився на бірку, навіть прийшовши додому не пересвідчився, що купив річ потрібного розміру. Лише 02.01.2016 року ОСОБА_1 звернувся до представника відповідача з вимогою повернути йому кошти, фактично пропустивши строк на повернення товару згідно Закону України «Про захист прав споживачів», що становить 14 днів з моменту купівлі. Працівник відповідача була готова обміняти кофту чи повернути за неї кошти за умови предявлення кофти та товарного чеку, проте позивач відмовився надавати товарний чек працівнику відповідача і вимагав надати йому книгу відгуків та пропозицій, де він 02.01.2016 року зробив запис. Через деякий проміжок часу працівник відповідача зателефонувала позивачу та намагалася залагодити конфлікт, запросила його до магазину щоб повернути йому кошти чи обміняти річ. Прийшовши другий раз до магазину позивач знову відмовився давати працівнику товарний чек, помахавши ним перед її обличчям, і залишив приміщення магазину. Вважає недоречним посилання позивача на те, що відповідач навмисне заперечував обставину дійсного розміру кофти, міг перешкодити вчиненню правочину. Також вважає, що не може бути підставою для визнання правочину недійсним, помилка внаслідок власного недбальства чи незнання закону однієї із сторін. Позивач посилається на його обман відповідачем, проте належних та допустимих доказів факту обману чи помилки не надав. Позовна заява ґрунтується лише на припущеннях та негативному ставленні до відповідача, які не мають під собою законодавчого підґрунтя. Його вислови спрямовані на образу та дискредитацію відповідача та його працівників. Позивач здійснює посягання на честь, гідність і ділову репутацію відповідача. Вимоги ж позивача про стягнення 10000 моральної шкоди є безпідставними, оскільки у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди виключно коли товар є дефектним та завдав споживачу, а також у випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю. Крім цього вважає, що відсутні підстави для відшкодування неустойки позивачу, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачу надано можливість в односторонньому порядку розірвати договір, проте він вказаним правом не скористався, протягом визначених 14 днів обміняти товар або отримати кошти не звернувся.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Між сторонами склалися правовідносини з приводу захисту прав споживачів, які регулюються ЦК України, ЗУ Про захист прав споживачів та спеціальними підзаконними нормативними актами.

Згідно ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію повинна містити, в тому числі, дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об'єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт.

Встановлено, що 06.12.2015 року ОСОБА_1 придбав дитячу кофту в магазині «Сезон» в м. Ромни Сумської області по вул. Руденка, 32 А, вартістю 248 грн., про що йому був виданйи товарний чек. На чеку магазину зазначено найменування товару «Кофта дит № 433 дівч 5-8 р.» (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 707 ЦК України покупець має право протягом чотирнадцяти днів з моменту передання йому непродовольчого товару неналежної якості, якщо триваліший строк не оголошений продавцем, обміняти його у місці купівлі або інших місцях, оголошених продавцем, на аналогічний товар інших розміру, форми, габариту, фасону, комплектації тощо. У разі виявлення різниці в ціні покупець проводить необхідний перерахунок з продавцем.

Придбаний товар був належної якості, що не заперечується самим позивачем.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром.

Позивач придбав товар в магазині «Сезон» 06.12.2015 року, а звернувся до магазину з питання неналежного розміру товару лише 02.01.2016 року, що не заперечується сторонами.

Свідок ОСОБА_4 дала показання, що вона працює завідуючою магазином Сезон де позивач 06.12.2015 року придбав дитячу кофту належної якості. Претензій щодо якості товару позивач не висловлював. 2 січня 2016 року, після закінчення 14-денного терміну на повернення товару ОСОБА_1 звернувся до магазину з приводу повернення товару, зважаючи на його вік продавці пішли на зустріч і запропонували обміняти на іншу або повернути гроші. Товару підходящого не виявилось, він погодився зачекати, але товар так і не надійшов, тому вона (ОСОБА_4) особисто запропонувала позивачеві прийти до магазину та отримати гроші за товар. Позивач прийшов, але чек віддавати відмовився, пояснивши, що вони шахраї, хочуть забрати у нього чек, а гроші не повертати. Чек необхідний для обліку видачі коштів з каси. У магазині існує одна форма чеку, це товарний чек. Хоча у них в магазині і є касовий апарат, але він видає товарні чеки для зручності і не подає відомості до податкової інспекції про проведену опереацію, оскільки власник магазину сплачує єдиний податок.

Згідно ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Так, згідно зі ст. 700 ЦК продавець зобов'язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Відповідно, покупець має право до укладання договору купівлі-продажу оглянути товар, вимагати проведення в його присутності перевірки властивостей товару або демонстрації користування товаром, якщо це не виключено характером товару і не суперечить правилам роздрібної торгівлі. Продавець, який не надав покупцеві можливості одержати повну і достовірну інформацію про товар, несе відповідальність за недоліки товару, які виникли після передання його покупцеві, якщо покупець доведе, що вони виникли у зв'язку з відсутністю у нього такої інформації.

Представником відповідача та свідком ОСОБА_4 суду надані пояснення, що продавець надавала позивачу всю необхідну інформацію щодо товару. Доказів зворотнього позивач не надав, а його посилання на відсутність у магазині таблиці розмірів не може бути достатнім доказом обману, оскільки зі слів самого ж позивача, таблиця може і була, але не в куточку споживача і він її не бачив. Натомість пояснив, що продавець була чемна, відповідала на його запитання.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Позивач посилається на те, що відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 230 ЦК України, до нього було застосовано обман, проте доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надав.

Судом, на підставі наданих доказів, не встановлено обставин, які б свідчили про приховування розміру одягу, на які посилається позивач, оскільки сторони не давали пояснень, що продавець магазину перешкоджала позивачеві подивитись на розмір одягу, що зазначений на пришитій до кофти бірці, на якій дійсно зазначено 6-7 yers, що встановлено при огляді товару у судовому засіданні, але це не спростовує висновків суду про відсутність обману з боку продався, оскільки позивачем також не надано доказів щодо перешкоджання продавцем з'ясування розмірів дитини шляхом телефонної розмови з її матір'ю, візуального визначення розміру кофти шляхом образного порівняння зі зростом та статурою дитини, або ж порівняння вже вдома шляхом прикладення придбаного товару до уже вживаного одягу дитини. До того ж на момент продажу кофти онуці відповідача фактично було ще сім років, а параметри дитини (зріст, статура) не мають стандартів відносно її віку.

Стосовно зазначення у чекові даних 5-8 р. у суду немає сумнівів щодо пояснень відповідача про те, що у чекові зазначена саме ростовка товару, оскільки перед цим зазначений код, графи чека містять заголовки найменування/код, К-ть, ціна, Сума, і не містять заголовку розмір, отже у позивача не було підстав уважати, що у чекові зазначений код. При цьому слід зазначити, що договір роздрібної купівлі-продажу належить до консенсуальних, двосторонніх, оплатних договорів і вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди за всіма його істотними умовами, а чек видається вже після укладення договору, на його підтвердження, тому інформація викладена у ньому не могла впливати на волевиявлення сторін щодо укладання договору.

Отже наявність обману з боку відповідача не доведена, позовна вимога щодо визнання правочину недійсним не підлягає задоволенню.

За правилами ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» право споживачів на відшкодування моральної шкоди виникає тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Законом України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» № 3390-VI від 19.05.2011, яким внесено зміни в положення пункту 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект (п. 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону»).

Таким чином, законом передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) та за умови, що така шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть у зв'язку з придбанням товару неналежної якості.

Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди саме в порядку, визначеному Законом України «Про захист прав споживачів», є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 698, 707 ЦК України, ст. ст. 4, 9,15 Закону України «Про захист прав споживачів» ст. ст.10, 60, 88, 212 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 100 (сто) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня виготовлення 5 вересня 2016 року повного тексту рішення, особами, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_5