Провадження № 22-ц/783/5440/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Ніткевич А.В., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Просто страхування», НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів жодних підстав для обрання такого виду забезпечення позову як накладення арешту на вказане майно, внаслідок чого не дотримався вимог ч.5 ст. 153 ЦПК України, не навів жодних обставин, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що свідчить про незаконність та необґрунтованість ухвали. Просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ПАТ «Просто страхування», НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди, в якому безпосередньо з відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_6 просила стягнути в її користь солідарно 695 000 грн. в якості морального відшкодування.

Позивачка ОСОБА_4 21.06.2016р. звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до вчинення відповідачем дій, які можуть спричинити порушення тих прав та інтересів позивачки за захистом яких вона звернулась до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, що передбачено ст. 152 ЦПК України.

Забезпечення позову являє собою сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову у даній справі, суд першої інстанції, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, вірно виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Крім цього, в судовому засіданні апеляційної інстанції колегією суддів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, проте не працює, іншого майна, на яке може бути звернено стягнення немає, тому суд першої інстанції правомірно наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, для гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ухвалу прийнято з дотриманням норм процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 21 червня 2016 рокузалишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: А.В. Ніткевич

Л.Б. Струс