Справа № 369/9854/16-ц
Провадження № 2/369/4229/16
РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Прикметі І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом і визнання права на продовження приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом і визнання права на продовження приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 07 жовтня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_7. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого в с. Лука, вул. Шевченка, 50-б, земельної ділянки, на якій розташований даний будинок, земельної ділянки площею 0,0776 га, розташованої на території Петрушківської сільської ради та земельної ділянки площею 0,3874 га, розташованої на території ОСОБА_6 сільської ради.

Спадкоємцями першої черги є вона, як дружина, та їхні діти-відповідачі у справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Вона фактично прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з ОСОБА_7. В свою чергу діти подали заяви до нотаріальної контори про відмову у прийнятті спадщини.

В подальшому вона звернулась із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_8 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 8-2015 від 17 березня 2015 року. Після цього їй було видано свідоцтва про право на спадкове майно в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0776 га, яка розташована на території Петрушківської сільської ради та земельну ділянку площею 0,3874 га, яка розташована на території ОСОБА_6 сільської ради.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок та земельну ділянку, на якій розташований даний будинок, їй було відмовлено, так як на це майно вона не надала правовстановлюючих документів.

Відповідно до будівельного паспорта на земельну ділянку даний будинок почав будуватись ще у 1979 році, а введення в експлуатацію будинку відбулось 01 грудня 1991 року.

Відповідно до запису у будинковій книзі та довідки сільської ради ОСОБА_7 був власником даного будинку з моменту введення його в експлуатацію по час смерті.

Що стосується земельної ділянки, на якій розташований будинок, то рішенням ХУІІ сесії ХХУ скликання ОСОБА_6 сільської ради № 4/43 від 17 червня 2008 року ОСОБА_7 надано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в с. Лука, вул. Шевченка, 50-б, площею 0,15 га.

18 вересня 2009 року ОСОБА_7 написав заяву про оформлення та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку. Відповідно до цього були встановлені на місцевості та погоджені зовнішні межі земельної ділянки (акт від 17 червня 2008 року). В подальшому ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовив технічну документацію на земельну ділянку. Однак, ОСОБА_7 за життя не встиг закінчити приватизацію та отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на жилий будинок з господарськими спорудами, що розташований у с. Лука, вул. Шевченка, 50-б, визнати за нею право на продовження та закінчення приватизації земельної ділянки площею 0,15 га, що розташована у с. Лука, вул. Шевченка, 50-б.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала суду заяву, у якій вона просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідачі надали суду заяву, в якій просили розглядати справу у їхню відсутність, позов визнали і не заперечували проти його задоволення.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, суду надана заява про розгляд справ у відсутності представника відповідача.

Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть 07 жовтня 2014 року помер ОСОБА_7. Позивач ОСОБА_1 звернулась 17 березня 2015 року із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом. 18 березня 2015 року ОСОБА_5 і ОСОБА_2 звернулись із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9, в якій відмовились від прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_7 на користь дружини померлого ОСОБА_1. 30 березня 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулись із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9, в якій відмовились від прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_7 на користь дружини померлого ОСОБА_1. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 червня 2015 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок та земельну ділянку, що розташовані по вул. Шевченка, 50-б, с. Лука, Києво-Святошинського району, Київської області, після померлого 07 жовтня 2014 року ОСОБА_7, оскільки не надано правовстановлюючих документів на вказане майно. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи до майна померлого 07 жовтня 2014 року ОСОБА_7, наданої приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9.

Як встановлено судом, на день смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на жилий будинок № 50-б по вул. Шевченка в с. Лука, Києво-Святошинського району, Київської області..

На вказаний будинок № 50-б по вул. Шевченка в с. Лука був складений КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» технічний НОМЕР_1 вересня 2016 року, інвентаризаційна справа № 100.

В тому, що вказаний жилий будинок № 50-б по вул. Шевченка в с. Лука, Києво-Святошинського району, Київської області належав на праві власності ОСОБА_7, підтверджується наступними письмовими доказами: Актом державного прийняття в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 05 грудня 1991 року, випискою з по господарської книги 1991-1995 р.р., книга № 11, сторінка 89, особовий рахунок № 64, наданої 13 грудня 2016 року ОСОБА_6 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, довідкою ОСОБА_6 сільської ради від 24 листопада 2016 року, що ОСОБА_7 був власником домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лука, вул. Шевченка, 50-б з 05 грудня 1991 року по 07 жовтня 2014 року, відповідно до запису по господарської книги по ОСОБА_6 сільській раді, рішенням виконкому Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих від 19 березня 1979 року № 115/5 «Про надання свідоцтва на будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_7Є.», протоколом № 1 виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17 січня 1979 року «Про виділення шиферу забудовникам», копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_1 «б» в с. Лука, вул. Шевченка, Києво-Святошинського району, Київської області, копією Будівельного паспорту на земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку в с. Лука, вул. Шевченка ОСОБА_7, Актом про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку, копією свідоцтва на будівництво, перебудову індивідуального житлового будинку.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача ОСОБА_10 про визнання за нею права власності на жилий будинок № 50-б по вул. Шевченка в с. Лука, Києво-Святошинського району, Київської області в порядку спадкування за законом після смерті 07 жовтня 2014 року ОСОБА_7, і тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням ОСОБА_6 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ХУІІ сесії ХХУ скликання від 17 червня 2008 року № 4/43 «Про надання земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_7» вирішено надати ОСОБА_7 безкоштовно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Лука, вул. Шевченка, № 50-б, площею 0,15 га, та надати дозвіл ОСОБА_7 звернутись до землевпорядної організації по питанню виготовлення державного акта на право приватної власності на землю. В матеріалах справи також наявна копія Акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 17 червня 2008 року і копія технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Шевченка. 50-б, с. Лука, ОСОБА_6 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до вимог п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 116 Земельного кодексу України в редакції станом на 2004 рік, громадяни та юридичні особи набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначають розміри та мету її використання. Відповідна міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється на замовлення громадян організаціями, які мають відповідні дозволи. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічними органами, та подається на розгляд органу місцевого самоврядування. Місцева рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки, виготовлення технічної документації на земельні ділянки, визначення меж земельної ділянки в натурі, погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами, одержання у встановленому порядку Державного акта на землю, реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавця не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування-права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім»я спадкоємця.

Якщо ж видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством України у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України надано суду докази, що земельна ділянка загальною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Лука, вул. Шевченка, № 50-б, передавалась органом місцевого самоврядування у власність ОСОБА_7 за його життя.

За таких обставин суд вважає, що позивач ОСОБА_1 набула права на завершення в порядку спадкування за законом після померлого 07 жовтня 2014 року ОСОБА_7 процедури приватизації на безкоштовне отримання у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Лука, вул. Шевченка, № 50-б, Києво-Святошинського району, Київської області, шляхом здійснення від свого імені дій, пов»язаних з приватизацією та державною реєстрацією права власності на цю земельну ділянку, оскільки вказана земельна ділянка у встановленому законом порядку передавалась за життя її чоловіку ОСОБА_7 органом місцевого самоврядування, і тому позов в цій частині вимог також підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 392, 1216, 1218, 1222, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 116, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 3, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок № 50-б по вул. Шевченка в с. Лука, Києво-Святошинського району, Київської області загальною площею 118,3 кв.м., житловою площею 67,9 кв.м., з відповідними господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті 07 жовтня 2014 року ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення в порядку спадкування за законом після померлого 07 жовтня 2014 року ОСОБА_7 процедури приватизації на безкоштовне отримання у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Лука, вул. Шевченка, 50-б, Києво-Святошинського району, Київської області, шляхом здійснення від свого імені дій, пов»язаних з приватизацією та державною реєстрацією права власності на земельну ділянку.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.