Провадження № 2-о/641/316/2016 Справа № 641/7625/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Богдан М.В.

за участю секретаря Дрокіної С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про встановлення факту народження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Антрацит с. Кріпенське Луганської області, 11 серпня 2016 року, дочки ОСОБА_3.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що 11 серпня 2016 року його дружина ОСОБА_2, перебуваючи на тимчасово окупованій території України у м. Антрацит с. Кріпенське Луганської області, народила дівчинку та отримала медичне свідоцтво про народження № 245 від 11.08.2016 року. З 27.04.2014 року частина Луганської області, в т.ч. м. Антрацит є тимчасово окупованою територією. Таким чином видане незаконними органами свідоцтво не засвідчує у встановленому порядку факт народження дитини. Батько дитини звернувся до Комінтернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (далі Комінтернівський ВРАЦС ХМУЮ) щодо поновлення актового запису про народження дитини. Але заявнику було відмовлено Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції у видачі свідоцтва про народження дитини.

Враховуючи вищевикладене заявник був вимушений звернутися з заявою про встановлення факту народження дитини до суду.

Заявник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій підтримав доводи заяви про встановлення факту народження.

Представник заінтересованої особи Комінтернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-7).

Згідно копії паспорту серії ЕМ №631016 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8).

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №055130 ОСОБА_1 та ОСОБА_4, 28.09.2007 року зареєстрували шлюб у виконкомі Кріпенської селищної ради міста Антрацита Луганської області та дружина отримала прізвище "Татаренко" (а.с.9).

Заявник 08.09.2016 року звернувся до Комінтернівський ВРАЦС ХМУЮ з заявою про державну реєстрацію народження дитини. Однак, листом Комінтернівського ВРАЦС ХМУЮ № 1297/15.4-01-07-05 від 08.09.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації народження дитини, оскільки заявником для підтвердження факту народження ОСОБА_3 пред»явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.10).

Згідно копії медичного свідоцтва про народження №245, виданого Антрацитівською центральною міською багатопрофільною лікарнею Луганської області (форма № 103/о) від 11.08.2016 року ОСОБА_2 народила дівчинку 11.08.2016 року (а.с.11).

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно роз'яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Згідно ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за N 1150/13024, для забезпечення реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану заклад охорони здоров'я видає "Медичне свідоцтво про народження", форма N 103/о. Медичне свідоцтво про народження видається будь-кому з батьків або іншим особам, які провадитимуть реєстрацію народження дитини, усіма закладами охорони здоров'я, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я при державній реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт народження дитини підтверджується медичною довідкою про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N103-1/о) або рішенням суду.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о) №245 від 11.08.2016 року, видане пологовим відділенням Антрацитівської центральної міської багатопрофільної лікарні Луганської області () 11.08.2016 року, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку що заява ОСОБА_1 є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт народження 11 серпня 2016 року в м. Антрацит с. Кріпенське Луганської області у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6 дитини - ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5