Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/572/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2016 року м.Красилів

Красилівський районний суд

Хмельницької області в складі

головуючого судді Вознюка Р.В.,

при секретарі Басистій Т.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красилові справу за позовом ОСОБА_1 до Красилівської центральної районної лікарні, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Наказом № 199-к від 01.10.1985 року ОСОБА_1 прийнята на роботу у Антонінську районну лікарню №1 на посаду сестри медичної палатної терапевтичного відділення.

Наказом № 38-к від 23.02.2011 року ОСОБА_1 переведена на посаду сестри медичної палатної терапевтичного відділення загального профілю Антонінської районної лікарні №1.

Наказом № 159-к від 30.08.2013 року у звязку з реорганізацією Антонінської районної лікарні №1 шляхом приєднання до Красилівської центральної районної лікарні ОСОБА_1 зараховано на посаду сестри медичної палатної терапевтичного відділення загального профілю Антонінського підрозділу Красилівської центральної районної лікарні.

Наказом № 43-к від 31.03.2016 року ОСОБА_1 звільнено з роботи з 01.04.2016 року за п.1 ст.40 КЗпП України, у звязку із скороченням чисельності працівників.

Вважаючи своє звільнення незаконним, 12.04.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Красилівської центральної районної лікарні про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Судом до участі у справі залучено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали і просять стягнути на користь позивача моральну шкоду в сумі 1000 грн. посилаючись на те, що її звільнили з роботи незаконно, оскільки вона має переважне право на залишення на роботі перед іншими працівниками і їй не пропонувалась інша робота.

Представник відповідача проти позову заперечує посилаючись на те, що вивільнення ОСОБА_1 проведено відповідно до вимог чинного законодавства.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважають, позов ОСОБА_1 необґрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, показання свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом обєктивно встановлено, що у 2015 році у Красилівській центральній районній лікарні мали місце зміни в організації виробництва і праці, та в звязку із внесеннями змін до штатного розпису із скороченням штатного розпису посад «Антонінського підрозділу» введенням нових тарифних ставок і посадових окладів, відповідно до наказу №158-к від 24.12.2015 року в установі проведено скорочення чисельності працівників «… п.1.12.8. Антонінський підрозділ сестра медична палатна терапевтичного відділення загального профілю 2 посади».

ОСОБА_1, яка працювала сестрою медичною палатною терапевтичного відділення загального профілю Антонінського підрозділу Красилівської центральної районної лікарні, про наступне вивільнення була попереджена 21.01.2016 року.

Одночасно позивачу була запропонована робота медичної сестри відділення невідкладної (екстреної) медичної допомоги Красилівської центральної районної лікарні, однак ОСОБА_1 від неї відмовилась.

На посаді сестри медичної палатної терапевтичного відділення загального профілю Антонінського підрозділу Красилівської центральної районної лікарні крім ОСОБА_1 на час її звільнення працювали ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

ОСОБА_1 має вищу кваліфікацію, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 І кваліфікаційну категорію.

Таким чином, ОСОБА_1 має більш високу кваліфікацію порівняно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Разом з тим, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають більш високу продуктивність праці.

Оскільки у жодної медичної сестри не було переваг за ч.1 ст.42 КЗпП України, на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, роботодавцю слід було застосувати положення ч.2 ст.42 КЗпП України, при визначенні осіб, які мають переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

У сімї ОСОБА_4 немає інших працівників з самостійним заробітком.

ОСОБА_5 має двох утриманців і в її сім'ї немає інших працівників з самостійним заробітком.

У звязку з викладеним, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають переваги перед ОСОБА_1 на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, згідно п.п.1,2 ч.2 ст.42 КЗпП України.

ОСОБА_1 є працівником з більш тривалим безперервним стажем роботи в установі ніж ОСОБА_6, і остання не має переваг перед ОСОБА_1 на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, згідно п.3 ч.2 ст.42 КЗпП України.

Дані факти в судовому засіданні підтверджуються: показаннями свідка ОСОБА_7, показаннями ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були за їх згодою допитані як свідки, відгуками характеристиками ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що вона незаконно звільнена з роботи, оскільки інша робота в установі їй не пропонувалась, так як дані пояснення суперечать обєктивно встановленим обставинам.

За таких обставин, суд вважає, що Красилівською центральною районною лікарнею при вивільненні ОСОБА_1 при зміні в організації виробництва і праці не враховано її переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством, а тому, вона підлягає поновленню на роботі та на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Визначаючи його розмір, суд бере до уваги заробіток позивача за два останні місяці роботи лютий 2016 року (2740 грн. 47 коп.) та березень 2016 року (2765 грн. 91 коп.).

Таким чином, середній заробіток ОСОБА_1 становить: 2740,47 + 2765,91 = 5506,38 : 2 = 2753 грн. 19 коп., а одноденний заробіток: 5506,38 : 60 = 91 грн. 77 коп..

Позивач перебувала у вимушеному прогулі 159 днів, а тому її середній заробіток останнього за час вимушеного прогулу становить: 91,77 х 159 = 14591 грн. 43 коп..

Сторонами не надано суду відомостей, щодо складових суми коштів виплачених ОСОБА_1 при вивільненні, а тому, суд позбавлений можливості врахувати ці кошти при визначені остаточної суми коштів, які підлягають стягненню на користь позивача.

Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

На думку суду, незаконне звільнення ОСОБА_1 з роботи призвело до порушення її законних прав і нервових переживань, що вплинуло на стан здоровя, а тому, з урахуванням ступеню моральних страждань позивача, на її користь слід стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн..

Керуючись ст.ст.10, 61, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України,ст.ст.40 п.1, 42, 49-2, 232, 235, 237-1 КЗпП України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

ОСОБА_1 поновити на роботі на посаді сестри медичної палатної терапевтичного відділення загального профілю Антонінського підрозділу Красилівської центральної районної лікарні.

Стягнути з Красилівської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 14591 гривня 43 копійки, відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 гривень, судові витрати в сумі 1450 грн., а всього 17041 гривню 43 копійки.

Стягнути з Красилівської центральної районної лікарні на користь держави судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Красилівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення і в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 2753 гривні 19 копійок підлягає негайному виконанню.

Суддя: ОСОБА_8