У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/34/14-ц

25 лютого 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючоїсудді: ОСОБА_1,

секретаря: Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу ДВС Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України у звязку із невиконанням ним зобовязань.

В поданні зазначено, що у відділі ДВС Надвірнянського РУЮ знаходиться на виконанні виконавчий лист №348/34/14-ц від 12.05.2014 року, виданий Надвірнянським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» боргу в розмірі 14 593,23 грн. Виконавче провадження з примусового виконання рішення суду повторно відкрито 18.03.2015 року за №46893135, про що повідомлено боржника. Однак, боржник ухиляється від сплати боргу, на виклики державного виконавця до відділу ДВС Надвірнянського РУЮ не з'являється. У звязку із можливим виїздом боржника за межі України, повязаним з ухиленням від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, просить суд тимчасово обмежити виїзд з території України ОСОБА_3 до виконання ним своїх зобовязань.

Головний державний виконавець в судове засідання не зявився, від нього поступила заява, в якій просить подання задоволити і розглядати дане клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України є ухилення ним від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно з вимогами п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Вищезазначені вимоги закону свідчать про те, що єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України є ухилення ним від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Статтею 52 Закону України Про виконавче провадження встановлений порядок звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника, зокрема, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації; стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Головний державний виконавець відділу ДВС подання обґрунтовує тільки наявністю заборгованості боржника у сумі 14 593 грн. 23 коп. Документальних чи інших даних про те, що ОСОБА_3 має намір виїхати за межі України і таким чином ухилитись від виконання обов'язку, покладеного на нього рішенням суду та інших компетентних органів відділ ДВС не надав.

Крім того, суб'єктом звернення з поданням не надано суду доказів свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, а саме, що він належним чином був повідомлений про те, що стосовно нього існують не врегульовані зобов'язання, що унеможливлює застосування до боржника обмежувальних заходів, вказаних у поданні.

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Окрім іншого, звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження вказаного конституційного права громадянина.

Головним державним виконавцем не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що ОСОБА_3 має намір виїхати за межі України і що саме обмеження його у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання боржником рішення суду і буде сприяти погашенню ним заборгованості.

До того ж, незрозуміло посилання державного виконавця в своєму поданні на статті 217 ЦПК України, в той час як є спеціальна норма закону для вирішення поставленого в поданні питання про обмеження права виїзду за межі України - стаття 377-1 ЦПК України.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Законом України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 5 днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Флоряк Д.В.