Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1374/16-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 59 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 12 липня 2016 року

у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира (надалі - УПСЗН Корольовської районної ради м.Житомира) звернулося до суду з позовом. Позивач просив стягнути з відповідачки ОСОБА_3 безпідставно сплачену соціальну допомогу малозабезпеченій сім»ї в сумі 9937 грн.12 коп. у зв»язку із наданням недостовірної інформації про доходи сім»ї.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 12 липня 2016 року провадження у цивільній справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди закрито.

У поданій апеляційній скарзі УПСЗН Корольовської районної ради м.Житомира порушує питання про скасування зазначеної ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. На думку апелянта, за субєктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду загальними судами у порядку цивільного судочинства.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження в даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку має місце публічно-правовий спір.

Проте, з такими висновками суду погодитись неможливо.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 2) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку управлінням праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира, яке є суб'єктом владних повноважень та здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, предявлені вимоги про стягнення надмірно отриманих державних коштів до фізичної особи.

Аналіз змісту ст.ст.2,17 КАС дає підстави вважати, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян і юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

У правовій позиції, висловленій ВСУ у справі №6-495 цс 16 від 30.03.2016 року зазначено, що відповідно до ч.4 ст.50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень: 1)про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 2)про примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 3)про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4)про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5)в інших випадках, встановлених законом, отже можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Тобто, перелік випадків, коли фізична особа може бути відповідачем у адміністративному спорі, визначений законом.

У даній справі заявлені вимоги про стягнення грошових коштів, що стали власністю фізичної особи, і, на думку позивача, були набуті нею безпідставно, що свідчить про приватноправовий, а не публічний характер правовідносин, які виникли між сторонами.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої ст.205 ЦПК (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

Тому оскаржувана ухвала відповідно до п.3 ч.1 ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,311,313-315ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 12 липня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: