У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа - Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду із зазначеним вище позовом, у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити відповідачів з іпотечної квартири АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 22 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 81 200 доларів США з терміном повернення до 22 серпня 2022 року та сплатою 5,99 % річних. Договором передбачено щомісячне внесення платежу у розмірі 451,12 доларів США та суму нарахованих процентів на дату платежу до 22 числа кожного місяця.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором 22 серпня 2007 року між ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» та ОСОБА_7, ОСОБА_6 укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1.

05 листопада 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником ЗАТ «ОТП Банк») укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором від 22 серпня 2007 року.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору утворилася заборгованість у розмірі 3 553 595 грн 62 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Звернуто стягнення на іпотечне майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка в рівних частинах на праві спільної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22 серпня 2007 року в сумі 95 610,42 доларів США, що еквівалентно 764 214 грн 07 коп., та пені за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 764 214 грн 07 коп., що разом складає 1 528 428 грн 14 коп., шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У задоволенні решти позову відмовлено.

Вказано, що рішення апеляційного суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону України «Про мораторій і стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 15 червня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 у зв'язку з її необґрунтованістю.

Постановою Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року вказані вище судові рішення скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року, позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково.

З метою задоволення грошових вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернуто стягнення на іпотечне майно - трикімнатну квартиру № 49, загальною площею 71,9 кв. м, житловою площею 43,8 кв. м, по АДРЕСА_1, яка в рівних частинах на праві спільної власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_7, на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22 серпня 2007 року в сумі 95 610,42 дол. США, що еквівалентно 2 242 131 грн 08 коп., та пені за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 1 777 194 грн 83 коп., що разом складає 4 019 325 грн 91 коп., шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмета іпотеки, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження у порядку Закону України «Про виконавче провадження». Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з кожного по 1 720 грн 50 коп. судового збору. У решті позову відмовлено.

Відстрочено виконання рішення суду до втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, оцінивши докази, подані сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходив із того, що в разі невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Висновки судів є правильними, відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судами правильно застосовані, та з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 02 вересня 2015 року у справі № 6-369цс15, від 01 квітня 2015 року у справі № 37цс15, від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів.

Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А.Черненко