Ухвала

іменем україни

5 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Черненко В.А., ЖуравельВ.І., Хопти С.Ф.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 лютого 2010 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 5900 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30% річних на суму залишку по кредиту.

Позивач зазначав, що ОСОБА_4 належним чином не виконував взятих на себе обов'язків за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 31 березня 2014 року утворилася заборгованість на загальну суму 21 926 грн 18 коп., яку відповідач добровільно не погашає, у зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11623 грн 80 коп., яка складається заборгованості за кредитним лімітом та відсотків за період з 1 березня 2010 року по 31 березня 2014 року у розмірі 8385 грн 45 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 265 грн 4 коп. та штрафних санкцій у розмірі 2973 грн 31 коп..

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 витрати на проведення судової експертизи у розмірі 4804 грн 80 коп.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 15 лютого 2016 року рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 лютого 2010 року станом на 31 березня 2014 року у розмірі 21926 грн 18 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12190 грн 59 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 8215 грн 30 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1020 грн 29 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на корить ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 511 грн 56 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України оскаржувані судові рішення перевіряються лише в межах касаційної скарги.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про скасування рішення суду першої та ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог, на підставі доказів, поданих сторонами у справі, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), застосувавши до правовідносин, які склались між сторонами ст. ст. 526, 611, 1048, 1049 ЦК України, вірно виходив з того, що відповідачем не було спростовано наданий банком розрахунок заборгованості, належність якого також підтверджується змістом висновку судово-економічної експертизи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта