Справа № 676/3454/16-ц
Номер провадження 2/676/1853/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

18 серпня 2016 року Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Ксьондз Р.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янці-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Кам»янець-Подільський районний відділ державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Кам»янець-Подільський районний відділ ДМС України про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказує, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане Державним нотаріусом Другої Кам»янець-Подіьської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 125, є власником будинку з надвірним будівлями до нього по АДРЕСА_1. В будинку крім нього зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_3, та сини ОСОБА_5, ОСОБА_4 30.06.2015 року шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано. Після розлучення колишня дружина забрала всі свої речі і перейшла проживати по АДРЕСА_2. Син ОСОБА_5, у 2013 році одружився і перейшов проживати за адресою АДРЕСА_3. Другий син ОСОБА_4 також у 2011 році перейшов проживати в будинок АДРЕСА_2. Після того, як дружина та діти залишили будинок, утримувати його не допомагають, знятися добровільно з реєстрації не бажають. Реєстрація відповідачів в його будинку перешкоджає розпоряджатися його власністю на власний розсуд. Просить визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, такими, що втратили право користування будинком за АДРЕСА_1.

В суді позивач, представник позивача позов підтримали, просять задовольнити.

Відповідачі повторно в судове засідання не з»явилися, причини неявки не повідомили, про час і місце слухання справи повідомлені своєчасно належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, подав суду заяву, просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши позивача, представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку за АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 07.08.1998 року, виданого державним нотаріусом Другої Кам»янець-Подільської державної нотаріальної контори за № 2-834.

Позивач перебував з відповідачем ОСОБА_3, в зареєстрованому шлюбі, який розірваний, що підтверджується рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 30.06.2015 року.Згідно довідки виконавчого комітету Слобідсько-Рихтівської сільської ради № 866 від 30.06.2016 року в будинку за АДРЕСА_1 зареєстрований та проживає ОСОБА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в будинку зареєстровані, але не проживають.

Згідно актів перевірки паспортного режиму від 14.12.2015 року, 14.08.2015 року, 03.06.2016 року, складених виконавчим комітетом Слобідсько-Рихтівської сільської ради ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в будинку за АДРЕСА_1 зареєстровані, однак тривалий час не проживають.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в суді показали, що відповідачі в будинку позивача не проживають більше 2 років. Відповідачі добровільно виселелись з будинку, забрали свої речі, дружина навіть забрала частину спільно нажитого майна. Будь-яких перешкод в проживанні позивач колишній дружині та дітям не створював.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення абоо бмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

За нормою статті 156 Житлового кодексу України надано право членам сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йом уналежить, право користуватися цимп риміщенням на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їхньому вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно ст. 405 ЦК України члени сімївласника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ' ї.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в вгарантіїз береження житла членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнанняцих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним ст. 405 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не проживають в будинку позивача більше одного року без поважних причин, судом не здобуто доказів, що особисті речі відповідачів зберігаються у зазначеному будинку, що могло би свідчити про намір відповідачів проживати в спірному будинку, відповідачі витрати по утриманню будинку не несуть, факту вчинення позивачем перешкод у користуванні будинком та наявності будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачам користуватись будинком судом не встановлено.

Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, щовласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 слід визнати такими, що втратили право користування будинком за АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку в зазначеному житловому будинку.

У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

На підставі ст. 405 ЦК України, керуючисьст.ст. 213- 215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, особами, що втратили право на користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на користь ОСОБА_1 по 83 грн. 73 коп., в відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Кам»янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а якщо особи не були присутні під час проголошення рішення, то протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д