Справа № 750/7467/16-ц
Провадження № 2/750/2244/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Мачачі І. П., позивача ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ОСОБА_5, відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про застосування наслідків нікчемного правочину, та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання попереднього договору дійсним,

в с т а н о в и в:

05.08.2016 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (далі відповідачі) про застосування наслідків нікчемного правочину Попереднього договору купівлі-продажу квартири в розстрочку від 21.08.2013 року, укладеного ним з відповідачем ОСОБА_3, з підстав, передбачених статтями 203, 215, 216, 220, 635, 657, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, та солідарне стягнення з відповідачів сплаченої ним за нікчемним договором грошової суми в розмірі 58305 доларів США в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день виконання рішення виконавчою службою.

В обґрунтування позову зазначив, що попередній договір не посвідчений нотаріально, а тому є нікчемним і таким, що не породжує юридичних наслідків. За таких обставин, отримані відповідачами за нікчемним правочином грошові кошти слід вважати майном, яке одержано без відповідної правової підстави, а тому підлягає поверненню.

29.09.2016 року відповідач ОСОБА_6 предявив до позивача ОСОБА_1 зустрічний позов про визнання Попереднього договору купівлі-продажу квартири в розстрочку від 21.08.2013 року, укладеного ним від імені відповідача ОСОБА_3 з позивачем, дійсним.

Позов мотивує тим, що вказаний договір фактично виконаний сторонами, проте позивач як сторона попереднього договору ухиляється від його нотаріального посвідчення.

Ухвалою суду від 29.09.2016 року залучено до участі в справі в якості третьої особи на стороні позивача за зустрічним позовом (ОСОБА_6 В.), що не заявляє самостійних вимог щодо предмету зустрічного позову, ОСОБА_3, оскільки вирішення зустрічних вимог може в подальшому вплинути на її права та обовязки.

У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на його задоволенні; зустрічний позов відповідача ОСОБА_6 не визнав зазначивши, що ніколи не ухилявся від нотаріального посвідчення попереднього договору, а навпаки намагався спонукати ОСОБА_3 укласти з ним договір купівлі-продажу квартири. Крім того вважає, що відповідач ОСОБА_6 не є стороною попереднього договору, а тому не має права заявляти вимогу про визнання його дійсним.

Відповідач ОСОБА_6 первісний позов не визнав, при цьому просив задовольнити зустрічний позов. Він вважає договір фактично виконаним, що, на його думку, дає суду підстави визнати цей договір дійсним. ОСОБА_6 також підтвердив отримання від позивача ОСОБА_1 грошових коштів за попереднім договором усього в сумі 365662 грн. Водночас він категорично заперечував передання йому позивачем грошових коштів у доларах США, а також отримання будь-яких грошових сум від відповідача ОСОБА_7

Представник відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ОСОБА_5 первісний позов ОСОБА_1 не визнав. Стверджує, що його довірителям не було нічого відомо про укладення ОСОБА_6 від їхнього імені попереднього договору і, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не отримували від ОСОБА_1 грошові кошти за попереднім договором. У той же час, ОСОБА_5, діючи як представник третьої особи (ОСОБА_3 П.), висловив позицію, що попередній договір може бути визнаний судом дійсним, оскільки його укладення породжує певні юридичні наслідки і для ОСОБА_6 як представника ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_7 позов визнала і підтвердила, що більшість платежів, які здійснював позивач за попереднім договором, відбувалися в її присутності, при цьому кошти передавалися позивачем саме в доларах США.

Інші відповідачі (ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Ф.) в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

21.08.2013 року позивач ОСОБА_1 уклав з відповідачем ОСОБА_6, що діяв в інтересах відповідача ОСОБА_3, Попередній договір купівлі-продажу квартири в розстрочку (далі Договір). Відповідно до умов Договору сторони домовилися про те, що ОСОБА_3 зобовязується передати у власність позивача ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (далі Квартира). Договірна ціна квартири склала еквівалент 70 тис. доларів США, яка підлягала сплаті в строк до 21.08.2014 року. Договір укладено сторонами у простій письмовій формі і нотаріально не посвідчений (а. с. 7).

Відповідно до частини першої статті 635 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Таким чином, основною істотною умовою попереднього договору є строк (термін) укладення сторонами основного договору.

За приписом статті 252 Кодексу строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно із частиною першою статті 638 Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

На підставі детального вивчення змісту Договору суд дійшов висновку, що сторонами не досягнуто домовленості щодо строку (терміну) укладення основного договору (договору купівлі-продажу Квартири), що є основною істотною умовою Договору, а тому, зідно з положеннями частини першої статті 638 Кодексу, Договір вважається неукладеним.

На вказаний висновок суду не впливає та обставина, що сторонами обумовлено в Договорі ціну Квартири, порядок і строки внесення плати за неї на підставі Договору, а також порядок нарахування і сплати фінансових санкцій за затримку оплати вартості Квартири, оскільки вказані умови не є предметом попереднього договору і не вважаються його істотними умовами.

Оскільки наслідки недійсного (нікчемного) правочину застосуються лише до укладеного правочину, що випливає зі змісту статей 215, 216 Кодексу, а позивачем заявлено вимогу про стягнення грошових коштів саме з підстав нікчемності Договору, предявлений ним позов не підлягає задоволенню, тому що, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не в праві самостійно змінювати підставу позову.

Частиною другою статті 220 Кодексу встановлено, що в тому разі, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Правовий аналіз цієї норми дає підстави для висновку про те, що визнання в судовому порядку дійсним нікчемного договору можливо лише в тому разі, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, тобто, - якщо відповідно до закону договір є укладеним.

За таких обставин, відсутні підстави й для задоволення зустрічного позову ОСОБА_6

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про застосування наслідків нікчемного правочину відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання попереднього договору дійсним відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев