АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1353/16 Справа № 183/2548/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: Новомосковська районна державна нотаріальна контора, Управління Держземаггенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай).-

В С Т А Н О В И Л А :

24.04.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: Новомосковська районна державна нотаріальна контора, Управління Держземаггенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог на тій підставі, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При розгляді справи судом встановлено, що 03 жовтня 1996 р. помер ОСОБА_3, який є батьком позивача (а.с. 7, 10).

За життя, 28 березня 1994 року, ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповідав позивачу - ОСОБА_2 (а.с. 15).

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом звернення 15 квітня 2015 р. до нотаріальної контори з заявою про видачу спадщини після смерті батька на земельну ділянку, але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у наданій ним довідці з Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області № 13/000969 від 31 березня 2015 р. вказано про те, що за ОСОБА_3, який помер 03 жовтня 1996 р., не зареєстровано жодної земельної ділянки на території Новомосковського району та м. Новомосковська (а.с. 63).

Судом також встановлено, що рішенням Василівської сільської Ради народних депутатів Новомосковського району Дніпропетровської області від 03 березня 1995 р. за № 3 Аграрно-виробничому об'єднанню пайщиків "Отрадне" у с.Всесвятське Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області передано у колективну власність 4233,5 га землі згідно в межах з планом, для сільськогосподарського використання.

10 січня 1997 р. АВОП "Отрадне" одержало Державний акт на право колективної власності на землю серія ДП Нв 000027, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 27. До Державного акту доданий список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу або товариства, в якому за № 406 зазначений ОСОБА_3 (а.с. 76-96).

Згідно повідомлення Управління Держгеокадастру у Новомосквському районі Дніпропетровської області № 99-28-0.5-48/15-15 від 04 листопада 2015 р. Книга реєстрації сертифікатів на земельний пай членів АВОП "Отрадне" Новомосковського району не містить відомостей про отримання сертифіката ОСОБА_3 (а.с. 75).

Відповідно до ст.534 ЦК України (в редакції 1963 р. та діючий до 01.01.2004 р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно вимог ч.1 ст.22 ЗК України (в редакції 1990 р.) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Відповідно до роз'яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до в п.24 постанови Пленум Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Аналіз вищезазначених норм законодавства свідчить про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту видачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. У зв'язку зі смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності, або на його частку в спільному майні.

Враховуючи зазначене, вимоги ст.60 ЦПК України суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що хоча ОСОБА_3 і був внесений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, але при житті права на земельну частку (пай) не набув, оскільки Державний акт на право колективної власності на землю був виданий АВОП "Отрадне" 10 січня 1997 р., тобто після смерті спадкодавця. А оскільки спадкоємець не може успадкувати те, що не належало спадкодавцю, суд правильно відмовив ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді О.П.Бараннік

ОСОБА_4