Справа №2-з-168/16
(№760/7896/16-ц)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.

при секретарі Здорик Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив " Наш Дом"Відкритого акціонерного товариства "Київреконструкція", Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" Костенка Ігоря Івановича, про зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Від позивачки надійшла заява про забезпечення позову, у якій вона просить суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "Західінкомбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" Костенка Ігоря Івановича та іншим відповідачам у справі чи будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо передачі майнових прав (відчуження) - об'єкту будівництва - житлового комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, ч.2, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Суд може застосововувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається, позивачка звернулася до суду з позовом, предметом якого є зобов'язання вчинити дії, і у випадку задоволення якого невжиття заходів забезпечення позову, що зазначені в заяві, не утруднить виконання рішення, а тому в задоволенні заяви слід відмовити. Виходячи з наведеного вище, суддя вважає, що обраний позивачою вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст. 151 - 153, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: