Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/6463/13-ц Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Шевчук А.М., Косигіної Л.М.

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з уточненим згодом позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що відповідно до укладеного договору №ZHB0GK00000004 від 31.01.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 50 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.01.2027 року. В забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором між банком та відповідачем 31.01.2007 року укладено договір іпотеки, предметом якого є належне на праві власності відповідачу нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 81.10 кв.м., що розташований за адерсою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Райки вул. Центральна, буд. 652. Відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 04.10.2013 року утворилась заборгованість в сумі 57 045,71 доларів США. Однак, банк пропустив трирічний строк позовної давності щодо стягнення 549,59 доларів США заборгованості по простроченому тілу кредиту та 1 594,18 доларів США заборгованості по простроченим відсоткам. Враховуючи вищевикладене, просило стягнути з відповідача 54 631,55 доларів США заборгованості, що еквівалентно 436 506 грн. 08 коп. станом на 04.10.2010 року., з яких: 47 855,92 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 7 046,02 доларів США заборгованість по відсоткам.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 жовтня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 6 851,88 доларів США, що еквівалентно 54 746 грн. 52 коп. по курсу 7,99 грн. за долар США станом на 04.10.2010 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 547 грн. 47 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, зокрема, щодо застосування строку позовної давності, просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні суми та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судове рішення в частині стягнення заборгованості по відсоткам не оскаржується, а тому на предмет законності та обґрунтованості судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 31 січня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ZHB0GK00000004, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 50 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 31.01.2027 року.

31 січня 2007 року з метою виконання вищевказаного зобов'язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 81.10 кв.м., що розташований за адерсою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Райки вул. Центральна, буд. 652.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2008 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZHB0GK00000004 від 31.01.2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_1, в розмірі 262 069 грн. 49 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок №652 по вул. Центральній в с. Райки Бердичівського району Житомирської області, загальною площею 81.10 кв.м.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2008 року було виконано, грошові кошти від реалізації предмета іпотеки 29.10.2009 року в сумі 55 521 грн. 97 коп. було перераховано на рахунок банку.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість позичальника за кредитним договором від 31 січня 2007 року станом на 04 жовтня 2013 року складає 57 045,71 доларів США, з яких: 48 405,51 доларів США - заборгованість по кредиту; 8 640,20 доларів США - заборгованість по відсоткам.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивачем було подано клопотання про зменшення позовних вимог, в якому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 54 631,55 доларів США заборгованості, що еквівалентно 436 506 грн. 08 коп. станом на 04.10.2010 року., з яких: 47 855,92 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 7 046,02 доларів США заборгованість по відсоткам.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2008 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZHB0GK00000004 від 31.01.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок №652 по вул. Центральній в с. Райки Бердичівського району Житомирської області, загальною площею 81.10 кв.м. Рішення суду було виконано 29.10.2009 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 258 цього кодексу встановлено, що для стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік.

Позовна давність відповідно до статті 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (заяву від 16 травня 2016 року подано до винесення рішення судом першої інстанції, т. 2 а.с. 51).

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції від 18 листопада 2008 року про звернення стягнення на предмет іпотеки виконано 29.10.2009 року, а банк звернувся до суду з позовом 18.10.2013 року, то суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 47 855,92 доларів США, оскільки позивач пропустив трирічний строк позовної давності для звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач визнав наявність заборгованості та перервав строк позовної давності по зобов'язанням за кредитним договором, оскільки особисто або за його дорученням були виконані платежі, 17.02.2010 року в розмірі 585,02 доларів США та 15.03.2015 року в розмірі 0,12 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості є безпідставними виходячи з наступного.

Згідно розрахунку ОСОБА_1 останній платіж здійснив 05.01.2010 року в сумі 478,23 доларів США. Трирічний строк від цієї дати закінчився 05.01.2013 року, а позивач звернувся до суду 18 жовтня 2010 року.

Крім того, банк не надав квитанцію, касового ордеру та іншого підтвердження щодо здійснення платежу від 05 січня 2010 року особисто ОСОБА_1

В апеляційній інстанції представник позивача зазначив, що посилання в апеляційній скарзі про сплату відповідачем 15.03.2015 року 0,12 доларів США є технічною помилкою.

Твердження представника позивача про те, що суд зобов'язаний був стягнути з відповідача заборгованість в межах трирічного строку, а саме за період з 17.10.2010 року по 17.10.2013 року, суперечить правовому висновку викладеному в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року, справа №6-249цс15.

Направлення позивачем 13.08.2013 року відповідачу вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги не має правового значення, оскільки вимога була направлена поза межами трирічного строку, який розпочався 30 жовтня 2009 року, тобто з наступного дня після виконання рішення суду від 18 листопада 2008 року.

При встановлені зазначених вище фактів судом першої інстанції не було порушено норми процесуального права, а при ухваленні рішення правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді