ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/294/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

при секретарі ГОЛОДЕНКО К.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність СТАРШОГО ДЕРЖАВНОГО ВИКОНАВЦЯ ДАРНИЦЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У м. КИЄВІ ХІЛЬЧЕНКО РОМАНА ВОЛОДИМИРОВИЧА та ГОЛОВНОГО ДЕРЖАВНОГО ВИКОНАВЦЯ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ у м. КИЄВІ САБАДАШ ЛАРИСИ ІВАНІВНИ , суд

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться справа за скаргою ОСОБА_2, зацікавлені особи: Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на бездіяльність державного виконавця.

Дана скарга вмотивована тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2011 року по справі № 2-324/11 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 в частині стягнення боргу за договором позики в сумі 95 6820 грн., а також стягнуто судовий збір в сумі 2063,68 грн.

Зазначене рішення суду у відповідній частині залишено без змін рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28 грудня 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2012 року.

Таким чином, враховуючи вимоги ЦПК України, рішення Дарницького районного суду м. Києва набрало законної сили 28.12.2011 року (в день винесення рішення судом апеляційної інстанції). Стягнута за вказаним судовим рішенням грошова сума стосується грошового зобов'язання, що виникло 30.06.2001 року за договором позики про надання в борг первинному боржнику ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 120000 доларів США, які боржник зобов'язувався повернути до 25.03.2002 року відповідно до його розписки. Однак, ОСОБА_6 у травні 2003 року помер так і не виконавши свого зобов'язання. Відповідач ОСОБА_5, прийнявши спадщину від первинного боржника (вона була дружиною померлого ОСОБА_7.), відповідно прийняла і його обов'язок з погашення боргу перед позивачем ОСОБА_2 за рахунок спадкового майна, згідно із положенням ст. 1282 ЦК України (спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину)

Дарницьким районним судом м. Києва наведеним рішенням було конвертовано суму грошового зобов'язання ОСОБА_5 перед ОСОБА_2 (120 000 доларів США) у національну валюту України, що за офіційним курсом на час прийняття рішення складало 956 820 грн. (07.06.2011 року), та відповідно з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 було стягнуто грошові кошти в сумі 956820 грн. в межах дійсної вартості спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_7: 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1; 1/2 частини дачного будинку АДРЕСА_3; 1/2 частини дачного будинку АДРЕСА_4; 1/2 частини автомобіля «Тойота Ленд Крузер", 1990 р.в., д.н. НОМЕР_2; 1/2 частини автомобіля "БМВ-325", 1986 р.в., д.н. НОМЕР_1.

У Відділі державної виконавчої служби Дарницького РУЮ в м. Києві перебувають на примусовому виконанні виконавчі листи № 2-324/11, видані Дарницьким районним судом м. Києва 26.07.2012 р. про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 956820,00 грн. та судових витрат в сумі 2063,68 грн. (ВП № 43675454 та ВП № 43675502).

Відповідні виконавчі документи надійшли з ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, де вони перебували на примусовому виконанні з 2012 року, однак, жодних коштів не було стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 (ВП № 33781943 та ВП № 33782705).

Державними виконавцями ВДВС Шевченківського району та ВДВС Дарницького району не було вчинено жодних належних дій, спрямованих на виконання вищезазначеного судового рішення. Зокрема, у ВДВС Шевченківського району виконавчі листи перебували на виконанні два роки і за весь цей час виконавець спромігся лише дізнатися про те, що у боржника ОСОБА_5 є земельні ділянки в Дарницькому районі м. Києва і через два роки своєї бездіяльності передав виконавчі листи до ВДВС Дарницького району. І в такому випадку постає кілька логічних думок: в рішенні суду чітко вказано, за рахунок якого майна (квартира, будинки та автомобілі) боржниця ОСОБА_5 має погасити заборгованість, однак серед переліченого майна відсутні земельні ділянки (через які виконавче провадження було передано до ВДВС Дарницького району).

І найголовніше: до ВДВС Шевченківського району надійшли виконавчі листи, в яких вже зазначено чітко майно, за рахунок якого необхідно погашати заборгованість. І логічні були б наступні дії виконавця - опис майна, його оцінка та продаж (реалізація) з прилюдних торгів. А якщо щось виконавцю не є зрозумілим, то він мав би звернутися до суду із заявою про роз'яснення рішення суду (ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження") або із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення суду (ст. 36 ЗУ "Про виконавче провадження")

Натомість, державним виконавцем ВДВС Шевченківського району було знехтувано своїми обов'язками та вимогами ЗУ "Про виконавче провадження", та після двох років бездіяльності (не вчинення дій на забезпечення виконання рішення суду), ним просто було направлено матеріали виконавчого провадження до ВДВС Дарницького району (для здійснення погашення боргу, шляхом звернення стягнення на відповідні земельні ділянки, що прямо суперечить змісту виконавчих документів, де вказано виключний перелік майна, на яке можливо звернути стягнення, однак земельні ділянки не входять до цього переліку).

Разом із цим, коли виконавчі листи надійшли до ВДВС Дарницького району, ситуація залишилася аналогічна - не було проведено опис майна, його оцінку та реалізацію, згідно вимог ст. 57, 58, 59, 62 ЗУ "Про виконавче провадження". Та відповідно, не вчинялися дії щодо роз'яснення рішення суду або встановлення порядку його виконання (якщо припустити, що рішення суду не було виконано, оскільки були наявні підстави, які перешкоджали його виконанню).

Згідно із вимогами ст. 14 ЦПК України, при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити всі необхідні заходи для його виконання.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження").

Згідно із ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження" , вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ст. 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону, у разі якщо зміст виконавчого документа є незрозумілим, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення змісту цього документа. Згідно ч1 ст. 36 Закону, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Таким чином, в порушення вимог ЗУ "Про виконавче провадження", державні виконавці ДВС Шевченківського району та ДВС Дарницького району, за ЧОТИРИ РОКИ, не вчинили жодних необхідних дій, спрямованих на забезпечення виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.06.2011 року по справі № 2-324/11.

У зв 'язку із тривалою бездіяльністю відповідачів 1,2, позивачу була завдана значна моральна шкода, оскільки тривале невиконання рішення суду порушило його майнові права, позбавило можливості користуватись власними коштами, що в свою чергу призвело до обмеження фінансових можливостей позивача, істотного знецінення суми боргу, порушило нормальні життєві зв'язки та спричинило значне погіршення здоров'я позивача.

Внаслідок невиконання рішення суду, позивач, який є людиною похилого віку, отримав тривалі та глибокі моральні переживання, душевні страждання та стреси, що призвели до значного погіршення його здоров'я та необхідності тривалого лікування (проведення низки операцій) та відповідно до необхідності позик коштів на забезпечення лікування.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, та з огляду на ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

Як роз'яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавчепровадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Згідно із ч.2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З урахуванням зазначеного скаржник вважає, що порушені права скаржника підлягають поновленню шляхом визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва Сабадаш Л.І. при виконанні виконавчого провадження ВП № 33781943 та виконавчого провадження ВП № 33782705 та старшого державного виконавця Дарницького районного відділу ДВС м. Києва Хільченка Р.В. при виконанні виконавчого провадження ВП № 43675454 та виконавчого провадження ВП № , та відповідно зобов'язати старшого державного виконавця Хільченка Р.В. здійснити виконавчі дії в рамках виконавчого провадження ВП № 43675454 та виконавчого провадження ВП № 43675502 по примусовому виконанні виконавчих листів № 2-324/11, виданих 26.07.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошових коштів, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження»

В судове засідання скаржник не прибув і не направив свого представника , про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та відмови від скарги через канцелярію до суду не надійшло.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Хільченко Р.В. в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про те, через загальну канцелярію суду надав свої письмові заперечення, та розглядати скаргу за відсутності суб"єкта оскарження в задоволенні скарги просив відмовити виходячи з наступного.

Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, щодо примусового виконання виконавчих листів № 2-324/11 виданих 26.07.2012 Дарницьким p/с м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 956820 грн. та 2063,68 повідомляє наступне:

11.06.2014 року до відділу надійшли по територіальності з ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва виконавчі листи № 2-324/11 видані 26.07.2012 Дарницьким p/с м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 956820 грн. та 2063,68, за місцем знаходження майна боржника, а саме: земельної ділянки АДРЕСА_3 та будинку АДРЕСА_4, також державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва було проведено опис будинків АДРЕСА_4 та встановлено, що будинки повністю не відповідають поверхневому плану наданому КМБТІ ні за площею, ні внутрішнім розміщенням та кількістю кімнат.

Керуючись статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" 12.06.2014 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження. Сторонам виконавчих проваджень направлено копії постанов.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до органів, що здійснюють реєстрацію майна та ДПС України щодо відкритих рахунків боржника у банківських установах.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно відомості на боржника відсутні.

01.11.2014 року державним виконавцем направлено до БТІ м. Києва запит про надання викопійовки поверхневого плану на буд. АДРЕСА_4 та до садового товариства «Тепломережі» про надання викопіровки земельної ділянки АДРЕСА_3, що належать на праві власності ОСОБА_10

26.12.2015 року до відділу повернувся лист направлений до садового товариства «Тепломережі», у зв'язку з тим, що за даною адресою садове товариство не знаходиться.

11.02.2015 року на адресу боржника направлено виклик державного виконавця про явку до відділу 20.02.2015 року та надання пояснень, щодо невиконання рішення суду.

26.03.2015 року державним виконавцем направлено подання до Дарницького p/с м. Києва про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України та до Шевченківського РУГУ МВС України у м. Києві постанову про примусовий привід боржника до відділу ДВС Дарницького РУЮ м. Києва.

29.09.2015 року до відділу надійшла Ухвала № 753/12188/15-ц від 15.07.2015 видана Дарницьким p/с м. Києва ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, обмежено у праві виїзду за межі України.

02.10.2015 року до відділу надійшов рапорт Шевченківського РУВС МВС України від 21.09.2015 проте, що боржниця за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована, а проживає в АДРЕСА_5.

01.03.2016 державним виконавцем на адресу Управління поліції у Дарницькому районі ГУНПУ у м. Києві направлено подання державного виконавця про притягнення боржниці до кримінальної відповідальності за не виконання рішення суду.

09.03.2016 року до відділу надійшло повідомлення Державної Прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації проте, що ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1, введено до бази даних «Відомості про осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України».

12.04.2016 року до відділу надійшло повідомлення з Управління поліції у Дарницькому районі ГУНПУ у м. Києві про те, що подання було розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян», в ході виконання даного матеріалу було встановлено, що вказана адреса проживання громадянки ОСОБА_5 АДРЕСА_5 з таким номером відсутня, а тому поспілкуватися з даного приводу та встановити причини не сплати боргу не представилося можливим.

20.04.2016 року державним виконавцем направлено повторно запити до БТІ м. Києва та Департаменту Земельних ресурсів м. Києва.

25.05.2016 року державним виконавцем представнику стягувача наручно видано запит до БТІ м. Києва з наданням інформації хто є власником наступного майна:

Квартира АДРЕСА_5, будинок АДРЕСА_3, будинок АДРЕСА_4, квартира АДРЕСА_2.

Згідно відповіді БТІ м. Києва від 27.05.2016 квартира АДРЕСА_5 зареєстрована за ОСОБА_7, квартира АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_11, садовий будинок АДРЕСА_3 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_7, садовий будинок АДРЕСА_4 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5.

26.07.2016 року до відділу надійшло повідомлення Апеляційного Суду м. Києва проте, що

21.09.2016 року буде розглядатися апеляційна скарги ОСОБА_2 про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Державним виконавцем повторно направлено запит до Регіонального сервісного центру № 5 у м. Києві стосовно транспортних засобів, що зареєстровані боржницею.

Згідно відповіді від 20.08.2016 Регіонального сервісного центру № 5 у м. Києві за боржницею транспортні засоби не зареєстровані.

Державним виконавцем повторно направлено подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду до Управління поліції у Шевченківському районі ГУНПУ у м. Києві, перевіркою журналів вихідної кореспонденції встановлено, що дане подання було відправлено з відділу за № 17922 від 25.08.2016 року.

Подальше виконання рішення суду буде організовано відповідно до вимог чинного законодавства України.

Виходячи з вищевикладеного зазначену скаргу вважає необгрунтованою, оскільки державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законами України, тому відсутні підстави для задоволення вказаної скарги .

Головний державний виконавець Шевченківського РВДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сабадаш Л.І., належним чином повідомлена у судове засідання не прибула, про те, через загальну канцелярію за вх. № 59087 від 28.11. 2016 року подала письмове клопотання про залучення до справи копію виконавчого провадження та просила розглядати скаргу без участі представника.

Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження»примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державну виконавчу службу», державний виконавець зобов"язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, у тому числі за за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження»Державний виконавець зобов"язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред"явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред"явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 30 Закону України « Про виконавче провадження » Державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме : закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу ( посадовій особі ), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов"язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення не майнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх право чи свободи.

Судом встановлено, що 08 серпня 2012 року на адресу ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві надійшла заява від ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа виданого на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києві від 07.06.2011 року.

10 серпня 2016 року головним державним виконавцем Сабадаш Л.І. було відкрито виконавче провадження.

02.06.2014 року постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві було закінчене виконавче провадження та направлено за належністю до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві.

Як зазначено з заперечень старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС у м. Києві ГтУЮ у м. Києві Хільченко Р.В., 12.06.2014 року було ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до органів, що здійснюють реєстрацію майна та ДПС України щодо відкритих рахунків боржника у банківських установах.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно відомості на боржника відсутні.

01.11.2014 року державним виконавцем направлено до БТІ м. Києва запит про надання викопійовки поверхневого плану на буд. АДРЕСА_4 та до садового товариства «Тепломережі» про надання викопіровки земельної ділянки АДРЕСА_3, що належать на праві власності ОСОБА_10

26.12.2015 року до відділу повернувся лист направлений до садового товариства «Тепломережі», у зв'язку з тим, що за даною адресою садове товариство не знаходиться.

11.02.2015 року на адресу боржника направлено виклик державного виконавця про явку до відділу 20.02.2015 року та надання пояснень, щодо невиконання рішення суду.

26.03.2015 року державним виконавцем направлено подання до Дарницького p/с м. Києва про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України та до Шевченківського РУГУ МВС України у м. Києві постанову про примусовий привід боржника до відділу ДВС Дарницького РУЮ м. Києва.

29.09.2015 року до відділу надійшла Ухвала № 753/12188/15-ц від 15.07.2015 видана Дарницьким p/с м. Києва ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, обмежено у праві виїзду за межі України.

02.10.2015 року до відділу надійшов рапорт Шевченківського РУВС МВС України від 21.09.2015 проте, що боржниця за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована, а проживає в АДРЕСА_5.

01.03.2016 державним виконавцем на адресу Управління поліції у Дарницькому районі ГУНПУ у м. Києві направлено подання державного виконавця про притягнення боржниці до кримінальної відповідальності за не виконання рішення суду.

09.03.2016 року до відділу надійшло повідомлення Державної Прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації проте, що ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1, введено до бази даних «Відомості про осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України».

12.04.2016 року до відділу надійшло повідомлення з Управління поліції у Дарницькому районі ГУНПУ у м. Києві про те, що подання було розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян», в ході виконання даного матеріалу було встановлено, що вказана адреса проживання громадянки ОСОБА_5 АДРЕСА_5 з таким номером відсутня, а тому поспілкуватися з даного приводу та встановити причини не сплати боргу не представилося можливим.

20.04.2016 року державним виконавцем направлено повторно запити до БТІ м. Києва та Департаменту Земельних ресурсів м. Києва.

25.05.2016 року державним виконавцем представнику стягувача наручно видано запит до БТІ м. Києва з наданням інформації хто є власником наступного майна:

Квартира АДРЕСА_5, будинок АДРЕСА_3, будинок АДРЕСА_4, квартира АДРЕСА_2

Згідно відповіді БТІ м. Києва від 27.05.2016 квартира АДРЕСА_5 зареєстрована за ОСОБА_7, квартира АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_11, садовий будинок АДРЕСА_3 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_7, садовий будинок АДРЕСА_4 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5.

26.07.2016 року до відділу надійшло повідомлення Апеляційного Суду м. Києва проте, що

21.09.2016 року буде розглядатися апеляційна скарги ОСОБА_2 про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Державним виконавцем повторно направлено запит до Регіонального сервісного центру № 5 у м. Києві стосовно транспортних засобів, що зареєстровані боржницею.

Згідно відповіді від 20.08.2016 Регіонального сервісного центру № 5 у м. Києві за боржницею транспортні засоби не зареєстровані.

Державним виконавцем повторно направлено подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду до Управління поліції у Шевченківському районі ГУНПУ у м. Києві, перевіркою журналів вихідної кореспонденції встановлено, що дане подання було відправлено з відділу за № 17922 від 25.08.2016 року.

Подальше виконання рішення суду буде організовано відповідно до вимог чинного законодавства України.

В зв'язку із чим, суд вважає скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Хільченко Р.В., та головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Сабадаш Л.І., є передчасним, оскільки станом на день звернення скаржника до суду, постанова про закриття виконавчого провадження відсутня, а виконавчі дії старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Хільченко Р.В. здійснюються у відповідності до ЗУ "Про виконавче провадження"

Суд вважає, що вищеназвані дії державного виконавця узгоджувались з вимогами діючого на час їх вчинення законодавства, та надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження з яких не вбачається що державний виконавець поверхнево підійшов до виконання своїх обов"язків, та не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби здійснені ним на підставах, у спосіб та в межах визначених Законом повноважень, без порушення прав заявника, а тому скарга є безпідставною, необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 19, 49 Закону України „Про виконавче провадження", ст.ст. 383, 386,387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність СТАРШОГО ДЕРЖАВНОГО ВИКОНАВЦЯ ДАРНИЦЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У м. КИЄВІ ХІЛЬЧЕНКО РОМАНА ВОЛОДИМИРОВИЧА та ГОЛОВНОГО ДЕРЖАВНОГО ВИКОНАВЦЯ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У м. КИЄВІ САБАДАШ ЛАРИСИ ІВАНІВНИ, відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п"яти днів з дня проголошення ухвали, через районний суд.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК