У х в а л а

іменем україни

16 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Дьоміної О.О., Маляренка А.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В.(далі - ДВС Мінюсту України) ОСОБА_7 обґрунтовуючи вимоги тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2014 року у справі № 752/3424/14-ц зобов'язано публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» (далі - ПАТ «Діамантбанк») повернути йому трудову книжку та стягнуто на його користь з ПАТ «Діамантбанк» грошові кошти у розмірі 12 003 354 грн. На виконання вказаного рішення 21 листопада 2014 року Голосіївським районним судом м. Києва видано було виконавчий лист. 27 листопада 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Мінюсту України Артемчуком Т.В. було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого листа та про арешт коштів боржника. 04 грудня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій, яку ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року визнано неправомірною та зобов'язано держаного виконавця скасувати цю постанову, а виконавче провадження -закінчити. Посилаючись на те, що державний виконавець не вживає заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для своєчасного та повного виконання вищевказаного виконавчого листа та, керуючись, ст. ст. 11, 30, 32, 65, 82 Закону України «Про виконавче провадження», заявник просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Мінюсту України Артемчука Т.В. щодо невжиття заходів з примусового виконання виконавчого листа № 752/3424/14-ц.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року скаргу задоволено. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Мінюсту України АртемчукаТ.В. щодо невжиття заходів з примусового виконання виконавчого листа № 752/3424/14-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва. Зобов'язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Мінюсту України Артемчука Т.В. вжити заходів з примусового виконання виконавчого листа № 752/3424/14-ц, виданого 21 листопада 2014 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення на користь ОСОБА_4 з ПАТ «Діамантбанк» 12 003 654 грн шляхом направлення платіжної вимоги про примусове списання коштів в розмірі 12 003 654 грн із усіх виявлених державним виконавцем рахунків ПАТ «Діамантбанк».

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За приписами ст. 383 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_4, апеляційний суд, з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано дійшов висновку, що підстави вважати, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Мінюсту України Артемчук Т.В. допустив неправомірну бездіяльність та ухиляється від проведення виконавчих дій відсутні, оскільки ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського адміністративного окружного суду від 17 лютого 2015 року, державній виконавчій службі України було заборонено вчиняти будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 752/3424/14-ц від 21 листопада 2014 року.

Отже зобов'язання державного виконавця здійснити виконавчі дії за спірним виконавчим документом за наявності заборони, установленої судовим рішенням, суперечить вимогам Закону.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.К. Парінова

О.О. Дьоміна

А.В. Маляренко