АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3128/16 Головуючий 1 інстанції Колодяжна І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - Коровіна С.Г.,

Суддів: Довгаль А.П.,

Коваленко І.П.,

При секретарі: - Личак А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Харківської міської ради та Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про встановлення факту, визнання наймачем квартири, визнання права користування квартирою та зобов'язання укладення договору найму житла та за зустрічним позовом Харківської міської ради до ОСОБА_5 про виселення з самоправно зайнятого житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_5, звернулася до суду з позовом, з урахуванням його уточнень, до Харківської міської ради та Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про встановлення факту проживання позивача з ІНФОРМАЦІЯ_1 по теперішній час в якості члена сім»ї ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартирі АДРЕСА_1. Вона також просила поновити її порушене право шляхом визнання наймачем квартири, за адресою: АДРЕСА_1, визнати за нею право користування зазначеною квартирою та зобов'язати Департаменту житлового господарства Харківської міської ради укласти з нею договір найму житла - вищевказаної квартири.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що спірна квартира надана у користування її свекрусі ОСОБА_11, на склад сім'ї: ОСОБА_10, ОСОБА_6. В спірній квартирі постійно мешкали ОСОБА_11 та її син ОСОБА_10.

У 2010 році позивач познайомилася з ОСОБА_10 та переїхала на постійне місце проживання за вищевказаною адресою та стали вести з ним спільне господарство. 11 лютого 2014 року між позивачем та ОСОБА_11 зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 померла. Після її смерті позивач разом з чоловіком ОСОБА_11 постійно мешкали в спірній квартирі, дбали про її стан, несли витрати на поточний ремонт та сплачували за комунальні послуги. Крім неї з чоловіком, у спірній квартирі були зареєстровані, але не проживали ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2014 року останні були визнані такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1. Рішення набрало законної сили та ОСОБА_12, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не оскаржено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивача ОСОБА_11 помер. Всі витрати на його поховання були понесені позивачем. Після смерті чоловіка позивач продовжує постійно проживати у вказаній квартирі, дбати про неї, підтримували її в належному стані та сплачували комунальні послуги. Однак, право користування вказаною квартирою за позивачем документально не закріплено, перешкодою для її реєстрації за вказаним місцем проживання стала хвороба ОСОБА_11, у зв'язку з чим останній час він неоднарозово перебував на лікуванні. Крім того, чоловік зазначав, що спочатку необхідно вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, а вже після цього займатися її реєстрацією у квартирі за адресою АДРЕСА_1.

У жовтні 2014 року позивач звернулася до Центру надання адміністративних послуг м. Харкова з заявою для отримання послуги щодо зміни договору найму (переоформлення особового рахунку) на квартиру та надала всі необхідні документи. До теперішнього часу відповіді на свою заяву позивач не отримала. Таким чином, вважає порушеним своє право на користування житловим приміщенням.

У лютому 2016 року Харківська міська рада звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5 про виселення з самоправно зайнятої квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення на підставі ст. 116 ЖК України.

В обґрунтування зустрічного позову посилалися на те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 є об'єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова та відображається на балансі КП "'Жилкомсервіс». Виконавчим комітетом Харківської міської ради не приймалось рішення про надання спірної квартири ОСОБА_5 Договір найму вказаного приміщення з ОСОБА_5 не укладався. Докази про наявність письмової згоди всіх членів сім'ї наймача на вселення ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_1 відсутні. ОСОБА_11 не визнаний наймачем квартири АДРЕСА_1 після смерті його матері ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартира АДРЕСА_1 не приватизована. Наймачем квартири була ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 з 19.06.2014 по 20.08.2014 була зареєстрована за іншою адресою, по АДРЕСА_2. ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час, згідно відмітки у паспорті ОСОБА_5 , остання зареєстрована за даною адресою, у кв. АДРЕСА_1 з 20.08.2014 року. Підставою реєстрації місця проживання за спірною адресою було рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.08.2014 у справі 641/6822/14-ц, яким за ОСОБА_5 визнано право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, яке в подальшому скасовано рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2015 року та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено. Борг по сплаті за комунальні послуги за спірною адресою станом на 01.11.2014 року складав 2665,23 грн. Квартирна платня фактично не сплачувалась з 01.03.2007 року. Харківська міська рада, як власник, не володіє в натурі вказаним вище житловим приміщенням, оскільки ним незаконно фактично володіє відповідач по справі, яка самоправно вселилася до нього, використовує його під власні потреби, чим порушує права власника на володіння, користування та розпорядження об'єктами нерухомого майна. Виконавчими комітетами Харківської міської ради, Фрунзенської районної м. Харкові ради не приймались рішення щодо надання жилого приміщення відповідачу. Договір найму вказаного жилого приміщення з відповідачем не укладався. Також не видавався відповідачу ордер на це приміщення, який відповідно до вимог ст. 58 Житлового кодексу Української РСР є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, і який може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Поновлено порушене право ОСОБА_5 шляхом визнання ОСОБА_5 наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_5 право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати Департамент житлового господарства Харківської міської ради укласти з ОСОБА_5 договір найму житла - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову Харківської міської ради відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Харківська міська рада подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі та задовольнити зустрічний позов.

В обґрунтування скарги зазначають, що квартира АДРЕСА_1 не приватизована є об'єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Позивачкою не було дотримано встановлений житловим законодавством України, порядок вселення до квартири, в рішенні вказано, що позивачка була зареєстрована у вказаній квартирі з 20 серпня 2014 року, але не зазначено, що було підставою її реєстрації. Позивачці ордер на вказане житлове приміщення не надавався, отже відсутні і підстави для її вселення в дане житлове приміщення.

Представники Харківської міської ради та Департаменту житлового господарства Харківської міської ради в судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чино, що підтверджується розписками по вручення судових повісток. Крім того в апеляційній скарзі їх представник зазначив, що справу розглядати у їх відсутність.

В судове засідання з'явився представник позивача ОСОБА_5, позивачка не з'явилася про час і місце розгляду справи повідомлена.

У відповідності до вимог ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідача, сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ордеру №4021 Виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих, виданого в грудні 1964 року, квартира АДРЕСА_1 надана у користування ОСОБА_11 , на склад сім,ї: ОСОБА_11, синів - ОСОБА_6 та ОСОБА_10.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 померла.

Як вбачається з матеріалів справи , після смерті ОСОБА_11 в спірній квартирі постійно мешкав її син ОСОБА_10 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 виданого Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області, 11 лютого 2014 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_10 та позивачем ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер.

Витрати на поховання ОСОБА_11 понесені позивачем ОСОБА_5, що підтверджується товарним чеком від 21 травня 2015 року та накладною від 21 травня 2015 року.

З поквартирної картки форми В (а.с.39) вбачається, що основним наймачем квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_11, яка зареєстрована з 23.02.1970 року. В квартирі також були зареєстровані її син ОСОБА_6 та невістка ОСОБА_9, які виписані з квартири за рішенням суду від 13.09.2014 року. Син наймача ОСОБА_10 зареєстрований з 04.02.1994 року по дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, невістка ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виписані 09.01.2004 року; ОСОБА_5 зареєстрована 20.08.2014 року.

Факт реєстрації 20.08.2014 року позивача ОСОБА_5 за вищевказаною адресою підтверджується також копією її паспорта та довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописки КП «Жилкомсервіс» дільниці №24 від 07.10.2014 року за №2430 (а.с.109).

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2014 року позивач ОСОБА_5 звернулася до Центру надання адміністративних послуг м. Харкова з заявою для отримання послуги щодо зміни договору найму (переоформлення особового рахунку) на квартиру та надала всі необхідні документи. До теперішнього часу відповіді на свою заяву позивач не отримала (а.с.108).

Відповідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків та інших осіб, особи, що вселились в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням.

Статтею 106 ЖК України передбачено право повнолітнього члена сім'ї наймача вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму у разі смерті наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім»ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім»ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» відсутність письмової згоди наймача та реєстрації за адресою спірної квартири не свідчить про те, що особа, яка вселилася, не набула права користування жилим приміщенням, оскільки фактичними обставинами безспірно встановлено, що ця особа вселилася зі згоди осіб, які проживають у даному приміщенні як член їх сім,ї.

Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 кожен окремо підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_11 в квартирі АДРЕСА_1. Проживали вони разом тривалий час, а з 11 лютого 2014, як подружжя, по що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.9).

Таким чином позивачем надані докази на підтвердження факту вселення позивачки у спірну квартиру у якості члена сім'ї її чоловіка і вона набула право на проживання в цій квартирі. Самоправне вселення позивачки в квартиру не доведено.

Судом першої інстанції зазначено, що доказів, які б підтверджували факт проживання ОСОБА_5 в якості члена сім'ї ОСОБА_11 у вищевказаній квартирі саме з ІНФОРМАЦІЯ_1, суду не надано.

Враховуючи зазначене колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не задовольнив позовні вимоги Харківської міської ради, оскільки відсутні підстави, передбачені ст. 116 ЖК України , для виселення ОСОБА_5 з самоправно зайнятої квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.

Раніше ОСОБА_5 дійсно зверталася до Комінтернівського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_18 ОСОБА_19, ОСОБА_20, третя особа Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМВС України в Харківській області про визнання права користування квартирою. Рішенням Комінтернівського районного суду від 05 серпня 2014 року позов задоволено, а рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2015 року зазначене рішення було скасовано і у позові було відмовлено, оскільки позов пред'явлено до неналежного відповідача. З новим позовом ОСОБА_5 звернулася до Харківської міської ради та Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, тобто до належних відповідачів.

Оскільки позивачка вселилася у спірну квартиру з дозволу інших осіб, які були наймачами спірної квартири, а її звернення на адресу відповідачів (а.с. 108), про оформлення за нею права на проживання в спірній квартирі до теперішнього часу не розглянуто, то суд першої інстанції обґрунтовано поновив порушене право позивача шляхом визнання ОСОБА_5 наймачем квартири яка розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та визнав за нею право користування цією квартирою.

Оскільки позивачка залишилася єдиною особою, яка залишилася проживати в цій квартирі, то суд обґрунтовано зобов'язав Департамент житлового господарства Харківської міської ради укласти з ОСОБА_5 договір найму житла - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову, оскільки не доведено, що ОСОБА_5 вселилася в квартиру самоправно без погодження та дозволу наймачів цієї квартири на її вселення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Колегія погоджується з рішенням суду і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 3165 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -