Справа № 161/3165/16-ц
Провадження № 2/161/1850/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов обґрунтовує тим, що 10.07.2008 року відповідно до укладеного договору ОСОБА_2 отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 30333,32 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився. Проти задоволення позову заперечив та просив застосувати до вирішення спору строк позовної давності.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 10.07.2008 року відповідно до укладеного договору ОСОБА_2 отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору, підписавши заяву разом з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою.

Пунктом 6.5. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязання за договором, на вимогу банку клієнт зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду банку.

Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязується сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобовязання, у звязку з чим, станом на 29.02.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 30333,32 грн., з яких: 4513,63 грн. заборгованість за кредитом; 18679,05 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 1432,54 грн. штраф (процентна складова).

Однак, позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

До початку розгляду справи відповідач подав заяву в якій ставиться питання про застосування строку позовної давності. З цієї ж підстави просить відмовити в позові.

З наданого банком розрахунку вбачається, що останній платіж на виконання умов кредитного договору був здійснений 26.08.2008 року в розмірі 5,44 грн. нараховані на поточну заборгованість за кредитом, 146,11 грн. загальна заборгованість за процентами та 328,88 грн. сума погашення за наданим кредитом.

06.01.2010 року Луцьким міськрайонним судом був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 10.07.2008 року в розмірі 11441,69 грн., а також 57,21 грн. судового збору та 43,75 грн. витрат на інформаційно-технічний розгляд справи, який відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду від 08.02.2010 року був скасований.

Позивачем не наведено суду підстав для поновлення йому строку для звернення до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості і не доведено належними доказами факт вчинення відповідачем будь-яких дій, які згідно ст. 264 ЦК України є підставою для переривання перебігу позовної давності.

Враховуючи ту обставину, що відповідач останній раз оплачував кредит 26.08.2008 року, а позивач звернувся до суду із вимогами про повернення кредитної заборгованості лише 12.03.2016 року, то суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості слід відмовити у звязку зі спливом трирічного строку позовної давності.

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, яким визначено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Оскільки в даному випадку позивач повинен був дізнатися про порушення свого права ще в вересні 2008 року, адже з 26.08.2008 року відповідач не вчиняв будь-яких дій по поверненню кредиту.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 3, 12, 256-258, 261, 267, 526, 527, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк