АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа №636/1909/15-ц. Головуючий І інст.: - ОСОБА_1
Провадження №22-ц/790/3518/16. Суддя-доповідач: - ОСОБА_2
Категорія: договірні.
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю секретаря : - ОСОБА_5,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Агроресурс» Публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Слобожанський» на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 7 квітня 2016 року по справі за позовом Дочірнього підприємства «Агроресурс» Публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Слобожанський» до ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Рєпіна», треті особи: реєстраційна служба Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, управління Держземагенства у Чугуївському районі Харківської області - про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_6 до Дочірнього підприємства «Агроресурс» Публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Слобожанський», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Рєпіна», реєстраційна служба Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, управління Держземагенства у Чугуївському районі Харківської області - про визнання договору оренди землі недійсним,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 7 квітня 2016 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» до ТОВ «Агрофірма Рєпіна» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4. ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Закриваючи провадження у справі, суд виходи в з того, що справа за позовом ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» до ТОВ «Агрофірма Рєпіна» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 2) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частинами 2, 3, 4 ст. 15 ЦПК України визначено, що законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження. Суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2014 року ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_6, ТОВ «Агрофірма Рєпіна», в якому просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, площею 6,8723 га, розташованої на території Граківської сільської ради Чугуївського району Харківської області, укладений 1 листопада 2013 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Агрофірма Рєпіна», зареєстрований у Держаному реєстрі речових прав на нерухомого майно 11 листопада 21013 року за №7826456. Поновити за ТОВ «Агрофірма Рєпіна» право оренди вказаної земельної ділянки шляхом внесення реєстраційною службою Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області відповідного запису до Держаного реєстру речових прав на нерухомого майно.

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернувся в суд з зустрічним позовом до ТОВ «Агрофірма Рєпіна», в якому просив визнати недійсним договір оренди землі, укладений 26 квітня 2011 року між ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» та померлою ОСОБА_7, зареєстрований у міськрайонному управлінні Держземагенства у м. Чугуїв і Чугуївському районі Харківської області 17 лютого 2012 року за №01437.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 7 липня 2015 року первісний позов ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» та зустрічний позов ОСОБА_7 обєднано в одне провадження (а. с. 128-129 том №1).

Відповідно до розяснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (ст. ст. 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Оскільки згідно зі ст. 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємоповязані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» до ТОВ «Агрофірма Рєпіна» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, суд першої інстанції не врахував, що однією зі сторін у справі за позовом ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» до ОСОБА_6, ТОВ «Агрофірма Рєпіна» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, є фізична особа ОСОБА_6, а заявлені ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» до ОСОБА_6, ТОВ «Агрофірма Рєпіна» вимоги про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, взаємоповязані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

За таких обставин, оскаржувана ухвала не може бути визнана колегією суддів законною та обґрунтованою, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 2 ст. 307, п.4. ч. 1 ст. 311, ст. ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Агроресурс» Публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Слобожанський» - задовольнити.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 7 квітня 2016 року - скасувати. Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженні у справі.

Головуючий:

Судді: