Справа №345/1891/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2016 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

секретаря Боднар Н.Ю. , Фіцак Х.Р.

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватне підприємство «Вікнолідер» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної недоліками у придбаному товарі та виконаних робіт,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 24.09.2009 року між позивачем та СПД ОСОБА_4 був укладений договір № 239 (н) щодо купівлі-продажу та встановлення віконно-дверної продукції з ПВХ, профіль Salamander фурнітура ROTO та встановлення цієї продукції в будівлях позивача на загальну суму 33781 грн. Пунктом 3.1. Договору встановлено гарантійні зобовязання відповідача на профілі ПВХ 5 (пять) років з дати підписання акту виконаних робіт та при наявності правильної експлуатації придбаних та встановлених віконно-дверних виробів. Акт виконаних робіт мав би бути у відповідача бо був складений та підписаний сторонами договору від 24.10.2009 року в першій декаді листопада 2009 року. Однак, в кінці літа 2014 року продані та встановлені відповідачем віконно-дверні вироби прийшли до непридатного для експлуатації стану, тому повивач 18.09.2014 року продав відповідачу претензію з вимогою усунути недоліки товару, який перебував на той час на гарантії.

Листом від 15.10.2014 року відповідачем підтверджено, що 17.09.2014 року працівниками його підприємства було здійснено огляд віконно-дверних конструкцій та зазначено, що конструкції зазнали пошкоджень із-за неодноразових механічних пошкоджень,на них здійснювався механічний вплив, що призвело до негативного зовнішнього виду конструкції та вказав, що у підприємства відповідальності немає, бо позивач не дотримався вимог п.3.1. договору. «порушення умов правильної експлуатації виробів».

Однак, позивач вважає, що дійсна причина виходу з ладу віконно-дверної продукції або не втому профілі, про який зазначено в договорі або в неправильному установленні віконно-дверної продукції. А тому, позивач з посиланням на норми цивільного законодавства та ЗУ «Про захист прав споживачів» просив суд зобовязати відповідача демонтувати віконно-дверну продукцію та встановити таку ж, а у випадку неможливості виконання вказаної вимоги залишити право за позивачем знайти іншого продавця та підрядника та зобовязати відповідача оплатити кошти згідно виставленого рахунку.

Крім того, позивач вказує, що внаслідок недоліків у виконаних відповідачем роботах йому завдано моральної шкоди, яка полягає у порушенні його права власності на майно, зокрема було порушено нормальне теплоутворення в його будівлі із-за чого зазнав переживань та страждань. Холод в будинку тривалий час створював для позивача дискомфорт та нервове напруження. А тому, позивач просить суд стягнути в його користь з відповідача 6000 грн. моральної шкоди.

В ході розгляду справи ухвалою суду від 02.07.2015 року за заявою позивача було замінено первісного відповідача СПД ОСОБА_4 на ОСОБА_4 як фізичну особу, оскільки зясувалося, що він припинив свою підприємницьку діяльність.

Відповідно до поданої заяви від 02.07.2015 року позивачем були змінені позовні вимоги, згідно яких позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 заподіяні збитки в сумі 42 162,02 грн. вартість віконно-дверної продукції, 2000 грн. на демонтаж продукції та 6000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Ухвалою суду від 13.06.2016 року за клопотанням позивача було залучено до участі у даній справі як співвідповідача приватне підприємство «Вікнолідер».

Заявою від 23.06.2016 року представник позивача уточнив позовні вимоги та збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути на користь позивача в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ПП «Вікнолідер» майнові збитки в подвійному розмірі, що становить 179 756, 4 грн., заподіяні внаслідок укладення договору №239(н) від 24.10.2009 року за підписом ФОП ОСОБА_4 і в інтересах ПП «Вікнолідер» із застосуванням обману щодо позивача, внаслідок якого ПП «Вікнолідер» виготовив та продав віконно-дверну продукцію, яка виявилася браком.

Зобовязати ПП «Вікнолідер» в місячний строк з дня набуття рішення суду законної сили, але на раніше двох тижнів з дня виплати відшкодування позивачу майнових збитків демонтувати та забрати на утилізацію віконно-дверну продукцію з будинку ОСОБА_3, а у випадку не виплати примусово стягнути з відповідачів 1515,42 грн. на здійснення демонтажу віконно-дверної конструкції.

Також просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку моральну шкоду в розмірі 6000 грн. та вирішити питання щодо судових витрат.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4, адвокат ОСОБА_2, позов не визнав та просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ПП «ВікноЛідер» в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджують розписки про направлення та отримання судових повісток (а.с.177,198,210). А тому суд визнає неявку відповідача без поважних причин та проводить розгляд справи у його відсутності.

Відповідачем ПП «ВікноЛідер» до суду було направлене письмове заперечення на позов в якому зазначалося, що ПП «ВікноЛідер» немає жодного відношення до підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 і ніколи не заключало будь-яких договорів про партнерську чи спільну діяльність. ПП «ВікноЛідер» не укладало жодних договорів з позивачем та не може нести жодної відповідальності за дії чи шкоду спричиненому іншим (третім особам). А тому, просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши думку сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.10.2009 року між позивачем та СПД було укладено договір № 239 щодо купівлі-продажу та встановлення віконно-дверних конструкцій з ПВХ, профіль Salamander фурнітура ROTO на загальну суму 33781 грн. (а.с.12)

Пунктом 3.1 Договору встановлено гарантійні зобовязання відповідача на профілі ПВХ 5 років з дати підписання акту виконаних робіт та при наявності правильної експлуатації придбаних та встановлених віконно-дверних виробів.

Акт виконаних робіт складений та підписаний сторонами договору 06.11.2009 року (а.с.65).

В судовому засіданні встановлено, що в кінці літа 2014 року віконно-дверна конструкція в будинку позивача прийшла до непридатного до експлуатації стану і позивач 18.09.2014 року подав претензію з вимогою усунути недоліки товару, які перебували на той час ще на гарантії.

Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Свідок ОСОБА_5, яка є дружиною позивача суду пояснювала, що після встановлення віконно-дверної конструкції на терасі в листопаді 2009 року, уже в березні 2010 року тріснув склопакет, який на їх вимогу був замінений відповідачем ОСОБА_4 Через півроку тріснув інший склопакет, потрійні двері постійно запотівали, вигнулися і через них почав продувати сніг. ОСОБА_4 неодноразово звертався до відповідача з вимогою усунення недоліків, проте в подальшому недоліки не усувалися. Останній раз літом 2014 року були працівники відповідача та сказали що профіль дверей вигнувся через сонце.

Аналогічні покази дали допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6Р та ОСОБА_7

Відповідно до висновку № 023/БТ-16 судової будівельно-технічної експертизи у справі за даним позовом від 20.05.2016 року, проведеної судовим експертом СЕФ «Експо-Фірма» ОСОБА_8 (а.с.144-162) встановлено, що враховуючи види встановлених при обстеженні недоліків, характер їх розташування, а також загальний технічний стан і характеристики метало пластикових виробів, дані недоліки можна кваліфікувати на такі, що могли утворитися частково внаслідок застосування відповідачем ОСОБА_4 неякісних матеріалів (профілів ПВХ, елементів фурнітури) та неякісного виконання робіт по їх виготовленню та монтажу в будинку по вул. Шевченка,57а в с. Мислів Калуського району.

Порушення вимог якості вхідних дверей, віконно-дверна продукція не відповідає вимогам п4.2.3, п.4.2.4, п.4.2.7, п.4.2.22, п.4.2.23, п.4.2.26, п.4.2.31 ДСТУ Б.В.2.6-15-99 «Вікна та двері полівінілхлоридні».

Керуючись вищенаведеним усунути дані порушення вимог якостей дверей є неможливим, а тому підлягає заміні.

Вартість віконно-дверної продукції придбаної відповідно до договору від 24.10.2009 року станом на 01.04.2015 року становить 75 770,78 грн.

Усереднена вартість демонтажу віконно-дверної конструкції становить 1515,42 грн.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 підтвердив свій висновок судової будівельно-технічної експертизи і в судовому засіданні пояснював, що 90 % дослідження металопластикових вікон та дверей в будинку позивача в с.Мислів по вул. Шевченка,57а Калуського району стосується віконно-дверної конструкції на терасі і саме двері цієї конструкції підлягають повній заміні. Також ним досліджувалися вікна на першому поверсі, і на деяких з них виявлені незначні недоліки, які підлягають усуненню. На другому поверсі будинку віконні конструкції ним не досліджувалися.

Після пояснень експерта позивач та представник позивача в судовому засіданні уточнили позовні вимоги, пояснивши, що висновком експерта визначено, що повній заміні підлягають тільки двері на терасі, і оскільки їх заміна на аналогічний колір є неможливою, то демонтувати слід всі встановлені вікна та двері в будинку позивача, щоб не порушити зовнішній ансамбль будівлі та мати можливість замінити усі конструкції.

Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

За змістом п.п. 2 і 5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, а також на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяною небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.2 ст. 8 зазначеного Закону України у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частиною 2 ст.678 ЦК України визначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, усунення яких повязане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявлені неодноразово чи зявилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, вимагати заміни товару.

Так, згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведені обставини та норми права, якими регулюються виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить висновку, що в судовому засіданні доведено, що позивачем протягом встановленого пятирічного гарантійного строку виявлено істотні недоліки товару (віконно-дверної конструкції, яка встановлена на терасі), що підтверджено висновком судової будівельно-технічної експертизи, і у передбаченому законодавством порядку є підстави повернення сплаченої за товар грошової суми.

З наданого представником відповідача комерційної пропозиції до договору № 239(н) від 24.10.2009 року слідує, що вартість віконно-дверної конструкції, яка встановлена на терасі (вікно№3,№4,№5 ) складає разом 15 366,19 грн. (а.с.225-227), які і слід стягнути на користь позивача. Також підлягають стягненню витрати, повязані з демонтажем віконно-дверної продукції, яка згідно висновку будівельно-технічної експертизи складає 1-2 % від загальної вартості, що відповідно становитиме 307 грн.

Суд вважає, що вимога позивача про повернення сплаченої грошової суми за весь товар, тобто за всі вікна та двері в будинку позивача є безпідставними, так як в судовому засіданні предметом дослідження була тільки віконно-дверна конструкція на терасі, про що зазначено і в поданих заявах ОСОБА_3 до ПП ОСОБА_4 (а.с.13) та до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області (а.с.9). І доказами по справі доведено, що саме в цій конструкції виявлені істотні недоліки товару.

Вимога позивача про повернення суми вартості віконно-дверної продукції в сумі 82 142,5 грн. станом на 17.06.2016 року є безпідставною, оскільки ч.2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч.2 ст.678 ЦК України визначено, що позивач має право вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, а відповідно до п.5.1. договору № 239 від 24.10.2009 року вартість всієї продукції складала 33781 грн., а спірна конструкція - 15 366,19 грн.

В даному випадку позивач вправі заявляти вимоги до відповідача про відшкодування інфляційних втрат з часу укладення договору по даний час або після заміни віконно-дверної продукції звернутися до відповідача з вимогою про відшкодування понесених витрат, підтверджених належними доказами.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що внаслідок укладеного договору від 24.10.2009 року щодо нього застосовано оману спільними діями ФОП ОСОБА_4 та ПП «ВікноЛідер», що давало б підстави для відшкодування шкоди в подвійному розмірі. На підтвердження своїх доводів позивачем не представлено суду жодних доказів.

Позивачем також не доведено участі ПП «ВікноЛідер» в укладанні будь-яких договорів, що давало б підстави нести майнову відповідальність по відшкодуванню збитків.

Таким чином, відшкодування шкоди, заподіяної недоліками у придбаному товарі та виконаних робіт слід покласти на відповідача ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» суд при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової шкоди).

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що через виявлення недоліків у придбаному товарі віконно-дверній конструкції, позивач зазнав душевних страждань внаслідок пошкодження нормального теплоутворення в будинку, порушився нормальний устрій життя у сімї. А тому, з урахуванням обсягу усіх страждань та обставин справи, вимог розумності та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід задовольнити частково в розмірі 2000 грн.

Щодо вимог позивача про зобовязання вчинити дії відповідачами після набуття рішення суду законної сили, то суд вважає такі вимоги безпідставними та відмовляє у їх задоволенні, оскільки усі дії, повязані з виконанням судового рішення, що набуло законної сили регулюється ЗУ «Про виконавче провадження» і у разі виникненням труднощів по виконанню судового рішення, позивач вправі у відповідності до вимог вказаного закону та цивільно-процесуального законодавства звертатися з відповідними заявами.

Подана представником відповідача заява про застосування наслідків спливу позовної даності не підлягає задоволення з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.680 ЦК України покупець має право предявити вимогу у звязку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановленні цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 681 ЦК України до вимог у звязку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених ст.680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності).

Пунктом 3.1 Договору № 239 щодо купівлі-продажу та встановлення віконно-дверних конструкцій від 24.10.2009 року встановлено гарантійні зобовязання відповідача на профілі ПВХ 5 років з дати підписання акту виконаних робіт та при наявності правильної експлуатації придбаних та встановлених віконно-дверних виробів.

Акт виконаних робіт складений та підписаний сторонами договору 06.11.2009 року (а.с.65).

Отже, звернення позивача з заявою від 18.09.2014 року про виявлені недоліки придбаного товару (віконно-дверних конструкцій) до відповідача ОСОБА_4 зроблено в межах встановленого пятирічного гарантійного строку, відтак перебіг позовної давності на момент предявлення позову не закінчився. А тому, в задоволенні заяви про застосування наслідків спливу позовної даності слід відмовити.

У відповідності до вимог ст.86,88 ЦПК судові витрати слід стягнути з відповідача.

На підставі наведено та керуючись ЗУ «Про захист прав споживачів», ч.2 ст. 678, 680-681 ЦК України, ст.ст. 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 15 673,19 грн. матеріальної шкоди, заподіяної недоліками у придбаному товарі, 2000 грн. завданої моральної шкоди, 2100 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи, а всього 19773,19 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1102,4 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення, апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

СУДДЯ :