Справа № 306/45/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Панька В.Ф.,

при секретарі Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Свалявського районного суду від 29 січня 2016 р. за заявою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікатів виконавчих листів і поновлення строку для пред'явлення їх до виконання, -

в с т а н о в и л а :

05.01.16 р. згідно з відбитком на поштовому конверті публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Банк) звернулося у суд із заявою, у якій просило видати дублікати виконавчих листів на боржників ОСОБА_2 (1977 р. н.) і ОСОБА_3 (1948 р. н.) та поновити строк для пред'явлення цих виконавчих документів до виконання.

На обґрунтування зазначав, що рішенням Свалявського районного суду від 26.07.10 р. у цивільній справі № 2-59/10 за позовом Банку до ОСОБА_2 (1977 р. н.) і ОСОБА_3 (1948 р. н.) про стягнення заборгованості за договором кредиту було стягнуто солідарно з відповідачів на користь Банку 199486.77 грн. кредитної заборгованості; стягнення заборгованості провести за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки: квартири по АДРЕСА_1.

Видані 27.10.10 р. Свалявським районним судом виконавчі листи направлено для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції (надалі - ДВС). Через відсутність відомостей про стан їх виконання Банком 21.02.13 р. було направлено клопотання до ДВС. На це звернення 06.03.13 р. ДВС повідомив, що 18.05.11 р. державним виконавцем на підставі п.3 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» листи повернуто стягувачеві. Однак, дотепер Банк їх не отримав, у зв'язку з чим вважає їх утраченими.

Станом на 23.11.15 р. заборгованість боржників перед Банком непогашена.

Ухвалою Свалявського районного суду від 29.01.16 р. у задоволенні заяви відмовлено (а.с.77).

Банк просить скасувати цю ухвалу та постановити нову про задоволення заяви. Доводить про порушення судом норм процесуального права (ст.ст. 370, 371 ЦПК України). Указує, що суд першої інстанції неналежним чином перевірив обставини справи щодо втрати виконавчих листів і не дав належної оцінки доказам у справі.

Суд першої інстанції виходив із того, що стягувач із дня, коли довідався про те, що виконавчі листи не повернуто належним чином, тобто з 06.03.13 р. і до закінчення строку пред'явлення виконавчих листів до виконання, тобто до 18.05.14 р. не вчиняв ніяких дій щодо видачі дублікатів виконавчих листів і звернення їх до виконання.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала -скасуванню із передачею питання на новий розгляд, із таких мотивів.

Відповідно до ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла до 9 березня 2011 року, виконавчі документи щодо виконання судових рішень могли бути пред'явлені на виконання протягом трьох років; відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діє з 9 березня 2011 року, виконавчі документи щодо виконання судових рішень можуть бути пред'явленні на виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом, та у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його ( ст. 24 Закону «Про виконавче провадження», ст.371 ЦПК).

При цьому, поновлення пропущеного строку слід відрізняти від переривання строку давності для пред'явлення виконавчого листа до виконання (ст. 22 Закону «Про виконавче провадження»).

Як видно з матеріалів справи, рішенням Свалявського районного суд від 26.07.10 р. позов Банку задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (1977 р. н.) та ОСОБА_3 (1948 р. н.) на користь Банку 199486.77 грн. боргу за кредитним договором, 120 грн. судових витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ, 1700 грн. судового збору. Стягнення заборгованості провести за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки № 014/4062/82/33737 від 30.07.07 р. - квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 44,8 кв. м, житлова площа 29 кв. м.

30.08.10 Свалявський районний суд видав два виконавчі листи (справа № 2-59/10) на боржників ОСОБА_2 (1977 р. н.) і ОСОБА_3 (1948 р. н.) із встановленим строком пред'явлення до виконання - до 06.08.13 р. (3 роки).

21.02.13 р. за вихідним № 114-8-0-00/6-598 Банк надіслав до ДВС клопотання про надання інформації по виконавчому провадженню та оригіналу виконавчого документу, в якому указав, що з єдиного реєстру виконавчих проваджень йому стало відомо про винесення постанови 24.05.11 р., у якій встановлено, що стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення, і на підставі п.3 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повернуто стягувачу, однак постанову та оригінал виконавчого листа № 2-59/10 від 30.08.10 р. Банку надіслано не було.

Отже, виконавчі листи вже пред'являлися до виконання.

06.03.13 р. за № 3701 ДВС на клопотання від 21.02.13 р. № 114-8-0-00/6-598 повідомило, що 18.05.11 р. державним виконавцем на підставі п.3 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі листи № 2-60/10 та 2-59/10, видані 30.08.11 р., повернуто стягувачеві.

Однак, у матеріалах справи не має доказів того, що така постанова разом з оригіналами виконавчих листів була надіслана на адресу стягувача рекомендованим листом, як це передбачено ч.1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження», та відповідно отримана останнім.

Указане свідчить, що виконавчі листи є втраченими, а відтак наявні підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

Оскільки відсутність оригіналу виконавчого документу та відмова у видачі його дублікату тягне за собою фактичне невиконання рішення суду, що є завершальною частиною розгляду цивільної справи, то суд, вирішуючи дане питання відповідно до практики Європейського суду, повинен ураховувати, що процесуальні обмеження не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Разом з тим, оскільки строк для пред'явлення виконавчого листа № 2-59/10 пропущено, а такий був утрачений не з вини стягувача, то пропуск вказаного строку зумовлений поважною причиною і підлягає поновленню.

Суд першої інстанції не врахував указаних обставин, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Саме з урахуванням цього положення і доводів заявника про видачу їм дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення до виконання не можна погодитись з висновком суду щодо відмови у задоволенні заяви Банку.

Оскільки питання про видачу дублікату виконавчого листа й поновлення строку вирішує суд, який видав виконавчий документ, відповідно до п.3 ст. 312 ЦПК України оскаржену Банком ухвалу належить скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 370, 371 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

2. Ухвалу Свалявського районного суду від 29 січня 2016 р. скасувати, а питання видачі дублікатів виконавчих листів і поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання передати до цього ж суду на новий розгляд.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: