Провадження № 2/752/4375/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07.12.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.04.2016 р. о 14 год 30 хв на Південному шляхопроводі в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля «Мерседес» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2.
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 06.05.2016 р. відповідач був визнаний винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав матеріальної шкоди, яка відповідно до Звіту № 5417/06/16 становить 114373,93 гривні.
Оскільки сума страхового відшкодування не покриває всіх завданих матеріальних збитків, позивач на підставі ст. 1194 ЦК України просить стягнути різницю між розміром завданої шкоди, оціненої у встановленому законом порядку, та розміром страхового відшкодування з відповідача.
Крім того, позивач посилається на те, що внаслідок пошкодження майна, що належить йому на праві власності він зазнав душевних страждань, змінився його спосіб життя, він вимушений докладати додаткових зусиль для його влаштування, оскільки автомобіль тривалий час не можливо використовувати.
Моральну шкоду він оцінює в 5000 гривень.
В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд його задовольнити, посилаючись на те, що з вини відповідача, який визнаний винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, йому завдана як матеріальна, так і моральна шкода, яку відповідач відмовився відшкодувати в добровільному порядку.
Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом за відомою адресою. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання.
За згодою позивача, на підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вваж є, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.04.2016 р. о 14 год 30 хв на Південному шляхопроводі в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля «Мерседес» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2.
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 06.05.2016 р. відповідач був визнаний винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди.
На підставі положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини щодо наявності вини в діях ОСОБА_2 не підлягають доказуванню у даній цивільній справі, оскільки вони встановлені судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи власником пошкодженого транспортного засобу «Субару Форестер» д.н. НОМЕР_3 є ОСОБА_1.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
В ході судового розгляду встановлено, що цивільно-правова відповідальність особи, яка була визнана винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі Полісу НОМЕР_5
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.
Позивач звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до Звіту № 5417/06/16, складеного ТО «Сател Груп» про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля НОМЕР_4 вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу «Субару» становить 114373,93 гривень.
Ліміт відповідальності Страховика згідно Полісу № НОМЕР_5.
Відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміро шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
При зверненні до суду позивач крім матеріальної шкоди просить відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.
Судом встановлено, що у зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням автомобіля, позивач, як власник транспортного засобу «Субару» д.н. НОМЕР_3, зазнав моральних страждань, що полягали у душевних хвилюваннях, зміні нормального спосрбу життя, необхідністю вирішувати питання щодо відновлення транспортного засобу.
Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Крім того, згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я.
При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.
Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень не є обгрунтованими в повному обсязі, як на стадії звернення до суду, так і в ході розгляду справи.
Однак, суд вважає, що пошкодження автомобіля, який є власністю позивача, призводить до душевних страждань, зміну способу життя в зв»язку з необхідністю вирішення питання щодо проведення відновлювального ремонту автомобіля.
Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000 гривень.
Моральна шкода на підставі ст.1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача у справі.
На підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі, понесені при зверненні до суду, пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Голосіївського районного суду м.Києва протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя