№ 336/6133/14-ц
пр. № 2-п/336/40/2016
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2015 року в ході заочного розгляду справи задоволено позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 09.11.2007 року в сумі 26725,79 доларів США та 22751,38 гривень.

11.04.2016 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду. Як зазначено в заяві, відповідач вважає, що неявка її в судові засідання була з поважних причин, оскільки вона не отримувала судових повісток, а її представник, який був присутній у судовому засіданні, неналежним чином виконував свої обов'язки. Рішення суду вважає незаконним, оскільки не згодна зі стягнутою сумою заборгованості. А також посилалась на те, що не отримувала вимоги банка про дострокове повернення кредиту.

В судове засідання відповідач не з'явилась, про місце та час розгляду заяви повідомлялась в установленому порядку судовими повістками, які отримані як особисто ОСОБА_1, так і її представником ОСОБА_3

Позивач направив до суду заяву про розгляд заяви відповідача без участі представника позивача, проти задоволення заяви заперечують.

Оскільки відповідно до ст. 231 ч. 1 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, судом заяву розглянуто за відсутності заявника, яка в установленому порядку була повідомлена про місце та час розгляду справи.

При вирішенні заяви про скасування заочного рішення суду суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню лише за наявності спільно двох умов: якщо відповідач не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин та якщо судом встановлено, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 11.08.2014 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2014 року провадження по справі відкрите та справу призначено до розгляду на 17.09.2014 року. Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлена учасникам провадження та отримана ОСОБА_1 особисто 11.09.2014 року (т. 1 а.с. 57).

Натомість в судове засідання 17.09.2014 року відповідач ОСОБА_1 не з'явилась без поважних причин, представником відповідача було подано заяву про відкладення розгляду справи з надуманих підстав, начебто через неотримання відповідачем копії позовної заяви, хоча копія позовної заяви та доданих документів ОСОБА_1 отримані разом з ухвалою про відкриття провадження.

Через неявку в судове засідання відповідача ОСОБА_4 розгляд справи було відкладено на 14.10.2014 року.

10.10.2014 року відповідачем ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження у справі та 13.10.2014 року цивільну справу було направлено до суду апеляційної інстанції, де цивільна справа перебувала до 29.01.2015 року, коли її було повернуто до суду першої інстанції.

30.01.2015 року відповідачем ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження у справі, в якій одночасно заявлено клопотання про поновлення строку на подання такої скарги, та цивільну справу знов було направлено до суду апеляційної інстанції, де вона перебувала до 18.06.2015 року у зв'язку з розглядом різноманітних клопотань та апеляційних скарг як відповідачів, так і інших осіб.

Після повернення цивільної справи до суду її розгляд був призначений на 25.06.2015 року, про що ОСОБА_1 була повідомлена судовою повісткою (т. 1 а.с. 237).

В судовому засіданні 25.06.2015 року брав участь представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5, судом було оголошено перерву до 09.07.2015 року для перевірки відомостей щодо смерті відповідача ОСОБА_4

Судова повістка в судове засідання 09.07.2015 року була вручена представнику ОСОБА_1 ОСОБА_5 особисто 25.06.2015 року (т. 1 а.с. 243).

Натомість в судове засідання 09.07.2015 року ані відповідач ОСОБА_1, ані її представник адвокат ОСОБА_5 не з'явились, відповідач ОСОБА_1 не повідомила суд про причини неявки взагалі, а представник відповідача адвокат ОСОБА_5 посилався на зайнятість в судовому засіданні по іншій справі в іншому суді.

Натомість через відсутність поважних причин неявки в судове засідання відповідача ОСОБА_1 судом було ухвалено про заочний розгляд справи та 09.07.2015 року цивільну справу було розглянуто. Також ухвалою суду від 09.07.2015 року провадження по цивільній справі в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_4, було закрите.

Копії ухвали та рішення суду були направлені відповідачам, зокрема, відповідачу ОСОБА_1 за адресою, за якою вона зареєстрована проживаючою.

Таким чином, відповідач належним чином у порядку, передбаченому ЦПК України була повідомлена про місце та час розгляду справи, а її посилання на неналежне виконання її представником своїх обов'язків з представництва її інтересів не підтверджено у будь-який спосіб та не може бути розцінене судом як поважна причина для неявки в судові засідання відповідача особисто.

Також відповідачем не надано жодних доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи, а усі доводи відповідача, викладені у заяві про скасування заочного рішення суду, були предметом перевірки судом при ухваленні рішення по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 не зявлялась в судові засідання без поважних причин, а також відповідачем не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення спору та які б не були предметом дослідження в судовому засіданні.

Отже оскільки передбачених ст. 232 ч. 1 ЦПК України підстав для скасування заочного рішення не встановлено, заява відповідача задоволенню не підлягає. Суд вважає за потрібне роз'яснити відповідачеві можливість оскарження рішення суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк