Справа № 215/1912/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Зоріній А.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі №1справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за минулий час,-

ВСТАНОВИВ:

28.04.2016 р. ОСОБА_3 звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_2 просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, не з часу звернення до суду, а за минулий час з 24.02.2016 р.

В обґрунтування вказує, що спільне проживання з відповідачем припинено саме 24.02.2016 р., відповідач працює, та з зазначеного часу допомоги на утримання доньки не надає, проживає окремо. Позивач у відповідності до ст.191 ч.2 СК України вживала заходів щодо отримання аліментів, але відповідач ухилявся від виконання обовязку щодо утримання доньки.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, вказує, що аліменти на утримання другої малолітньої дитини, були стягнуті з відповідача після звернення ОСОБА_3 з позовом до суду, крім того відсутні докази звернення виконавчого листа до виконання. Необхідність стягнення аліментів за минулий час підтверджується поясненнями свідків та листом.

Відповідач позов визнав частково в розмірі 1/6 частини свого заробітку, починаючи з дня звернення позивача до суду 28.04.2016 р. Вказує, що в березні 2016 р. особисто передав дочці ОСОБА_5 2000 грн. в рахунок аліментів, тому стягнення аліментів за минулий час безпідставне. Крім того рішенням суду від 26.08.2016 р. з нього стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини заробітку на користь ОСОБА_7

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено поясненнями сторін відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України що не потребує доказуванню, що донька сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає окремо від батька. Поясненнями сторін також встановлено, що вони мають окремий бюджет, спільне проживання припинено 24.02.2016 р.

Відповідно до ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання вказаного обовязку визначаються за домовленістю між батьками, той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі, в разі спору за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. При встановленні розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини.

Згідно ст.191 Сімейного Кодексу України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Поясненнями свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 встановлено що відповідач 24.02.2016 р. забравши речі, залишив родину, пообіцявши сплачувати аліменти в розмірі 25% від заробітку, також обявів матеріально підтримувати навчання дочки. При ОСОБА_8, позивач ОСОБА_3 в березні 2016 р. декілька разів дзвонила відповідачу з безрезультатним проханням матеріальної допомоги. Разом з ОСОБА_9 позивач приходила додому до ОСОБА_2 з вимогою сплати аліментів, але батько відмовився.

Допитана як свідок донька сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснила, що 07.03.2016 р. батько особисто дав їй 2000 грн. як подарунок до свята 8-го березня, це був саме подарунок, оскільки аліменти батько обіцяв сплачувати з кінця лютого 2016 р.

Факт вжиття заходів до сплати аліментів з боку позивачіа крім пояснень свідків, підтверджується і листом з накладною КСД від 28.03.2016 р., яким підтверджується особисте письмове звернення позивача за фактичним місцем проживання ОСОБА_2, та підтверджено, що відповідач не відчинив двері службі доставки кореспонденції.

Свідок ОСОБА_10- матір відповідача, підтвердила припинення спільного проживання сторін 24.02.2016 р., та підтвердила факт передачі 2000 грн. дочці, що не заперечували сторони.

Зазначеними доказами підтверджується вжиття позивачем заходів для одержання аліментів, та їх несплата відповідачем з 24.02.2016 р.

При встановленні розміру аліментів суд враховує що відповідач працює, має дохід за шість місяців 2016 р. згідно довідки ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» в загальному розмірі 79852 грн., що в середньому становить 13308 грн. на місяць без утримання податків та обовязкових платежів а.с.8. Дійсно відповідач має малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якої з відповідача стягнуто аліменти, що підтверджується свідоцтвом про народження доньки, та рішенням суду від 26.08.2016 р.

Але суд не може визнати доньку ОСОБА_6 утриманцем відповідача, оскільки доказів сплати аліментів на її утримання відповідачем всупереч ст.10, 27 ЦПК України не надано. З рішення суду від 26.08.2016 р. видно що ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача 14.07.2016 р., коли позов ОСОБА_3 з 28.04.2016 р. вже перебував в провадженні суду, вказуючи що батько дитини добровільно допомогу дочці давати не бажає. Відповідач зазначений позов визнав, погодившись з доводами позивача.

Рішення суду підлягало негайному виконанню, але згідно досліджених матеріалів цивільної справи про стягнення аліментів №215/3084/16-ц, з заявою про отримання виконавчого листа позивач звернулася 01.09.2016 р., та на час розгляду спору в суді, аліменти з відповідача за місцем роботи не утримуються

При вказаному доході відповідача, відсутності стягнень за виконавчим листом, суд вважає за можливе стягнути на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, задовольнивши позов.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, позов задоволено частково, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 551, 20 грн. в дохід держави згідно ст.ст.81,88 ЦПК України.

На підставі ст.180, 181-183 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.10,27,31,60,81,88, 209 ч.3, 212-215, 367 п.1 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити, стягувати з Забелло ОСОБА_11 НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь матері дитини ОСОБА_3 ІІН, починаючи з 24.02.2016 р. до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу аліментів за один місяць, але може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: