Справа № 307/3134/16-ц
Провадження № 2/307/1677/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Мельник В.І при секретарі Комяті Н.І., з участю представника позивача ОСОБА_1М розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_2 до Вільховецької сільської ради де третя особа Управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання права власності на самочинно збудоване майно.

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2В . предявив позов в суд про визнання за ним права власності на самовільно збудовану прибудову.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування нежитлової будівлі (торгового комплексу та офісу) від 1 червня 2016 року він є власником будівлі № 34 б по вул. Леніна в с. Вільхівці загальною площею 1631,2 кв. м., яка розташована на земельній ділянці яка належить йому на підставі договору дарування.

Біля вказаної будівлі він побудував нежитлові приміщення загальною площею 64.6 кв. м.

Під час проведення будівельних робіт ним були дотриманні всі будівельні санітарні та екологічні норми. На даний час він звернувся до Управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції для виготовлення правовстановлюючих документів для прийняття в експлуатацію побудованих приміщень, але йому відмовили так-як нежитлові приміщення побудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, тому він змушений звертатись з позовом в суд.

Представник позивача підтримала заявлені вимоги та просить їх задовольнити, визнати право власності на самовільно збудовані нежитлові приміщення розташовані по вул. Леніна № 34 б в с. Вільхівці.

Представник Вільховецької сільскої ради та представник третьої особи Управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції в судове засідання не зявились по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомлені по час місце розгляду справи в суді, написали заяви про слухання справи у їх відсутності, проти позову не заперечують. а тому суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до договору дарування нежитлової будівлі від1 квітня 2016 року ОСОБА_3С подарував ОСОБА_2В будівлю за № 34 по вул. Леніна в с. Вільхівці.

Відповідно до витягу з держаного реєстру речових прав власником нежитлової будівлі яка знаходиться по вул. Леніна № 34 б в с. Вільхівці загальною площею 16312, 2 кв. м є ОСОБА_2.

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 1 квітня 2016 року ОСОБА_3С подарував ОСОБА_2В земельну ділянку площею 0,020 га яка знаходиться за № 34б по вул. Леніна в с. Вільхівці.

Відповідно до витягу з держаного реєстру речових прав власником земельної ділянки площею 0,3351 га яка знаходиться по вул. Леніна № 34 б в с. Вільхівці цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі є ОСОБА_2.

Поняття майнового права визначено ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Відповідно до нього майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги.

Стаття 190 ЦК України встановлює, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є не споживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Частиною 1 ст.182 ЦК встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають обовязковій державній реєстрації . Державна реєстрація прав це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухомість, обтяження таких прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Крім того, відповідно до п.6 ст.3 вищевказаного закону - будь-які правочини щодо нерухомості укладаються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього закону.

Таким чином, на даний час державна реєстрація права власності на нерухомість є обовязковою умовою оборотоздатності такого майна, то є можливості особи, який вважає себе його власником, здійснювати будь-які угоди щодо майна, включаючи можливість зацікавлених осіб оформити спадщину. Якщо спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державну реєстрацію, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку.

В силу статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Рішення судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є право встановлювальними документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна (ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України Про власність обєктами права особистої власності можуть бути житлові будинки, квартири, предмети особистого користування й інші речі.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України Про власність володіння майном визначається правомірним, якщо зворотне не буде встановлено судом.

Як вбачається з відповіді Управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області розглянуто звернення ОСОБА_2В щодо прийняття в експлуатацію обєктів збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт . Наразі прийняти в експлуатацію самовільно побудовані нежитлові приміщення є неможливим. Запропоновано звернутись з позовом в суд.

Відповідно до висновку відділу капітального будівництва містобудування та архітектури розглянуті подані матеріали щодо відповідності розташування обєкта будівництва без дозволу на виконання будівельних робіт в с. Вільхівці вул. Леніна № 34 б порушень держаний будівельних норм і правил не виявлено.

Пункт 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) передбачає, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК).

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком.

Враховуючи, що самочинно збудований позивачем приміщення для торгівлі та офісу не суперечать вимогам ДБН та не порушує права інших осіб, тому суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову ОСОБА_2В

За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити.

На основі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 62, 88, 182, 190 331, 328, 376 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 80, 197, 212- 215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Позов задовольнити повністю

Визнати право власності в цілому на нерухоме майно побутові приміщення загальною площею 64,6 кв. м по вул. Леніна № 34 б в с. Вільхівці за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканцем с. Вільхівці вул. Жовтнева № 3, Тячівського району, Закарпатської області.

На рішення може бути подана апеляція в судову палату по цивільним справам апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з моменту проголошення, через Тячівський районний суд, а сторонам які брали участь в розгляді справи але не були присутні під час проголошення рішення у той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Тячівського районного суду В.І. Мельник.