Провадження № 2-п/702/1/16
Справа № 702/942/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування заочного рішення суду

та призначення справи до розгляду в загальному порядку

13 вересня 2016 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого-судді: Мазай Н.В.

з секретарем Ясінською О.А.

сторони: не з"явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище заяву Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 711/2192/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про стягнення середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок при звільненні,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся в суд з заявою про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Енергобанк» про стягнення середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок при звільненні посилаючись на те, що 26.07.2016 року Монастирищенським районним судом Черкаської області було винесено заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Енергобанк» про стягнення середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок при звільненні, яким позовні вимоги задоволено повністю. Вважають, що рішення суду постановлено на підставі недоведених обставин, що мають істотне значення для справи, які суд вважає встановленими. В обґрунтування заяви посилаються на ст. ст. 116, 117 КЗпП України, ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012, № 4452-УІ (далі - Закон). Зазначають, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015 року № 96 «Про віднесення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до категорії неплатоспроможних» керуючись п. 2 ч. 5 ст. 12 та ст. 34 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також на підставі Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 29 від 12.02.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішила розпочати з 13.02.2015 року процедуру виведення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, тимчасову адміністрацію запровадити строком на три місяці з 13.02.2015 року по 12.05.2015 року включно. Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.04.2015р. № 93 було продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» по 11.06.2015р. Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб віл 12.06.2015р. № 115 було запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з 12.06.2015р. Відповідно до ч. 8 Перехідних Положень Закону законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, для правовідносин, що виникають під час дії тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону. У відповідності до ч. 1-4, п. 1-3 ч. 6 ст. 36 Закону (в редакції чинній на момент звільнення працівника) - зобовязання банку, (зокрема щодо виплати заробітної плати) виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду. На час звільнення ОСОБА_1, фінансові можливості щодо виплати заробітної плати у ПАТ «Енергобанк» були відсутні. Вищевказана інформація, також викладена у Приписі Державної інспекції України з питань праці №26-99/22100 від 11.02.2016 року. На підставі вищевикладеиого, вважаєють, що в діях відповідача відсутня вина, як один із обов'язкових елементів складу правопорушення, та, яка є необхідною умовою для застосування наслідків, передбачених ч. 1 ст. 117 КЗпП України, а саме виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки. Просять суд взяти до уваги, що задоволення вимог кредиторів банку в який запроваджено тимчасову адміністрацію може бути здійснено виключно у процедурі ліквідації банку та в порядку черговості визначеної ст. 52 Закону. Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.06.2015 року № 115 було запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «Енсргобапк» з 12.06.2015 року. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов»язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов»язань перед його кредиторами, норми Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з пунктами 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до положень пункту 3 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації на здійснюється нарахування неустойки /штрафів, пені/, інших фінансових /економічних/ санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов»язань щодо сплати податків і зборів /обов»язкових платежів/, а також зобов»язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов»язань банку. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Оскільки на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення у ПАТ «Енергобанк» було введено ліквідацію, стягнення коштів у будь-який інший спосіб, в тому числі і шляхом задоволення позову, аніж це передбачено Законом є неможливим. Пунктом 6 ст. 36 Закону передбачено, що обмеження встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону не поширюється на зобов»язання банку, щодо виплати крім інших платежів також заробітної плати підпункт 3 ч. 6. Виходячи з викладеного, задоволення вимог кредиторів банку, в якому запроваджена тимчасова адміністрація , може бути здійснено виключно в процедурі ліквідації банку та в порядку черговості, визначеної ст. 52 Закону. Позицію суду вважають помилковою виходячи із того, що кошти про стягнення яких позивач звернувся з позовом до суду не є заробітною платою, а тому не може підпадати під дію п. 6 ст. 36 Закону. Крім того, положення ст. 117 КЗпП України можна вважати економічними санкціями щодо відповідача за несвоєчасну виплату заробітної плати, які відповідно до пункту 3 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюються. Просять суд скасувати заочне рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Енергобанк» про стягнення середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок при звільненні і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представники заявника ПАТ «Енергобанк» в судове засідання не з»явилися . Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомили. Клопотання про відкладення розгляду заяви від представників заявника до суду не надходило.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду заяви від позивача до суду не надходило.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява підлягає до задоволення та виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідач повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації юридичної адреси відповідача, але фактично повідомлень не отримував ( кореспонденція суду поверталася на адресу суду без вручення) ( а.с. 86-88, 89-91), що в даному випадку не може бути розцінено судом як отримання поштових відправлень представником відповідача особисто.

За доказами, поданими представником відповідача у цивільній справі в додатку до заяви про перегляд заочного рішення суду, мають істотне значення для правильного вирішення справи, судом при розгляді справи не досліджувалися.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для повного та всебічного з»ясування всіх обставин справи та з метою правильного її вирішення є підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду, скасування рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.07.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про стягнення середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок при звільненні та розгляд справи в загальному порядку з дослідженням поданих відповідачем доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 74, 208 210, 231, 232, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задоволити повністю.

Скасувати заочне рішення Монастирищенського районного суду від 26 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про стягнення середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Призначити розгляд справи в загальному порядку на 28 вересня 2016 року на 11 год. 30 хв. у відкритому судовому засіданні в залі Монастирищенського районного суду Черкаської області за адресою: м. Монастирище вул. Соборна, 98 Черкаської області.

Викликати в судове засідання сторони.

Оскарження ухвали діючим законодавством не передбачено.

Суддя Н.В. Мазай