АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М. Поливач Л.Д.

при секретарі - Горак Ю.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», поданою його представником Приліпко АльоноюДмитрівною, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року зупинено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки до прийняття рішення Конституційним судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо невідповідності Конституції України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою представник ПАТ «Фідобанк» - Приліпко А.Д. подала до суду апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування своїх доводів, апелянт, вказує зокрема, що розгляд даної цивільної справи жодним чином не залежить від розгляду справи, яка перебуває у провадженні Конституційного суду України.

Вважає, що відповідачем не наведено підстав неможливості розгляду даної справи до розгляду Конституційним Судом України подання Верховного Суду України щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року, матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті, тому підстав для зупинення провадження по даній справі не має.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно п. 4 ч. 1ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзацах 4, 6 пункту 33постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадян формувань за № від 18.09.2016 призначено до органу управління ПАУТ «Фідобанк» уповноважену особу гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення процедури ліквідації ПУАТ «Фідобанк» Коваленко О.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні (ч.ч. 1, 2 ст. З Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно з ч.І ст. 35 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Згідно з п. 15 ст. 2 цього Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право - зокрема, заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду (ч.ч. 2 ст. 37 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та уповноважувати осіб на представлення інтересів банку в т.ч. в судових органах).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2015 року у справі № 826/9693/13-а (касаційне провадження № К/800/43574/14) прийнято рішення про необхідність звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-УІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з конституційним поданням від 8 липня 2015 року N 201-2157/0/8-15 щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням Конституції України.

Конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відкрито ухвалою Конституційного Суду України від 10 лютого 2016 року ( справа № 1-26/2016).

Звернувшись з клопотанням про зупинення провадження у справі відповідач посилався на те, що за результатами розгляду конституційного подання щодо конституційності ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правове регулювання суспільних відносин, пов'язаних із функціонуванням системи представництва неплатоспроможних банків може змінитися, тому результати розгляду Конституційним Судом України цього подання мають істотне значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі з чим погодився суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ПАУТ «Фідобанк» не свідчать про невідповідність прийнятого судом рішення про зупинення провадження у справі вимогам закону, тому відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», подану його представником Приліпко АльоноюДмитрівною, відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді