АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівМахлай Л.Д., Слободянюк С.В.
при секретаріГоін В.С.
за участю: представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» до ОСОБА_6 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року позов задоволено. /а.с. 104-106/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість в частині визначення суми завданих збитків. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема не аргументовано на підставі чого було здійснено виплату страхового відшкодування - рахунку-фактури чи звіту, відсутні дані щодо того, що виплачена сума не включає в себе врахування коефіцієнту зношеності, з рахунку-фактури не вбачається, що проведено ремонт транспортного засобу, не вказано обсягу робіт, переліку пошкоджень, не перевірено наявності свідоцтва платника ПДВ СТО «Автогарант АВ», якому було перераховано кошти, а відповідно до звіту про оцінку - вартість збитків складає 35 617, 83 грн., а не як вказано позивачем 40 681, 31 грн. Таким чином, вказував на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують фактичне виконання робіт по відновленню пошкодженого транспортного засобу. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про стягнення завданих збитків у розмірі 35 617, 83 грн.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який з'явився у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 760/10937/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9480 /2016
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що 05.06.2012 р. в м. Києві по проспекту Повітрофлотському сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_8 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.06.2012 р. ОСОБА_6 визнано винним у порушення правил дорожнього руху.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 на момент настання дтп була застрахована в ПАТ «СК «ПЗУ Україна», відповідно до договору №АМ032237.

02.07.2012 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 40681, 31 грн. / а.с.28/

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 993 ЦК України про те, що до страховика, який виплатив страхову відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки та ст. 1191 ЦК України про те, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, а розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Встановивши, що розрахунок страхового відшкодування був здійснений ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі рахунку-фактури ТОВ «Автогарант АВ», згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 40681 гривню 31 копійку, зазначену сума ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перерахувала на рахунок ТОВ «Автогарант АВ» для здійснення ремонту автомобіля, що підтверджується платіжним доручення № 4292 від 20 липня 2012 року /а.с. 28/, зважаючи також на те, що у справі за клопотанням ОСОБА_6 призначена судова автотоварознавча експертиза, однак відповідачем не було сплачено вартість її проведення /а.с. 85/, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що з ОСОБА_6 підлягає стягненню сума у розмірі 35 617, 83 грн. та відсутності даних щодо наявності свідоцтва платника ПДВ у компанії, якій перераховані кошти, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до рахунку-фактури від 07.06.2012 р. сума відшкодування була виплачена з урахуванням 20% ПДВ у розмірі 6780, 22 грн., у відповідності до звіту про вартість збитків / а.с.15-19/ вони становлять 35 617, 83 грн., з якими відповідач погоджується, відповідно до того ж рахунку вказано, що ТОВ «Автогарант АВ» є платником податку на загальних підставах. Крім того, дані реєстру платників ПДВ загальнодоступні, шляхом запиту в Інтернеті наявна інформація ТОВ «Автогарант АВ», індивідуальний податковий номер 92, дата реєстрації 27.10.2008.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції коефіцієнту зношеності, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як вірно вказано судом першої інстанції, абзацом 3 п. 14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: