Справа № 209/4505/15-ц
Провадження № 2/209/145/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

за участі позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів з повнолітніх дітей на утримання непрацездатної матері,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягувати з відповідачки ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно; стягувати з відповідачки ОСОБА_4 аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно.

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_12 року. 26 грудня 1997 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, до цього, з 04 грудня 1971 року по 26 листопада 1985 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8. Від шлюбу з ОСОБА_8 у неї є дві дочки - відповідачі у справі: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дошлюбні прізвища яких - "ІНФОРМАЦІЯ_13". На день подання позову її вік складає шістдесят чотири роки, вона пенсіонерка за віком, розмір її пенсії складає 1134 грн. Також вона є інвалідом третьої групи. Єдиним джерелом доходу для неї є її пенсія, яка не забезпечує їй необхідного мінімуму для проживання. Частину вона відразу сплачує за комунальні послуги, які в опалювальний сезон складають майже половину її пенсії, а сума, що залишається є меншою, ніж мінімальний прожитковий мінімум і її ледь вистачає на харчування. Окрім того, вона є людиною похилого віку і потребує додаткових витрат щомісячно на підтримання свого здоров'я, вона змушена купувати ліки, які коштують значну суму. Періодично вона звертається до лікарів за наданням їй медичної допомоги. Вона не може забезпечити себе предметами першої необхідності і змушена інколи займати гроші, щоб дожити до наступної пенсії. З дочками у неї склалися погані відносини, вони не спілкуються з нею, не допомагають їй по господарству та не надають матеріальної допомоги.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову, та пояснила, що обидві відповідачки це її і ОСОБА_8 діти, з яким вона не живе спільно вже понад 30 років. Їх дівочі прізвища були "ОСОБА_8". Вона не позбавлена батьківських прав відносно своїх дочок ОСОБА_9 і ОСОБА_4, ростила, виховувала і утримувала їх, допомагала їм чим могла, водила на розваги. В цьому їй допомагали її батьки. На даний час обидві дочки не допомагають їй матеріально, хоча вона потребує їх матеріальної допомоги. Вони обидві можуть і зобов'язані надавати їй таку допомогу. ОСОБА_3 вийшла заміж у 1989 році, до виповнення їй 18-ти річчя, і пішла проживати до свого чоловіка, а ОСОБА_4 залишилася проживати разом з нею до досягнення нею 20-ти років. ОСОБА_4 у 1997 році вийшла заміж та залишилась проживати у її будинку, а вона сама стала жити з її теперішнім чоловіком - ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1. На даний час обидві дочки не допомагають їй матеріально, хоча обидві можуть і зобов'язані надавати їй таку допомогу. ОСОБА_3 живе разом з чоловіком і сином ІНФОРМАЦІЯ_3. Вона була приватним підприємцем, а 23 грудня 2014 року припинила підприємницьку діяльність. Свій бізнес вона переоформила на чоловіка, який займається виловом риби, а сама вона продовжує торгувати рибою і має дохід близько 10000 грн. на місяць. Її син виконує у неї обов'язки водія і також навчається стаціонарно в металургійному коледжі. У них два будинки і вони ще мають дохід з присадибного господарства. ОСОБА_4 працює у Міському управлінні з експлуатації газового господарства, але ким саме їй не відомо. Її заробітна плата становить приблизно 2000 гривень на місяць. Вона живе з семирічним сином ОСОБА_10 і дочкою ОСОБА_11, якій 16 років і на утримання якої вона отримує аліменти в розмірі приблизно 3500 грн. на місяць.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що вона згодна платити аліменти на утримання матері в розмірі 200 грн. З 2014 року вона не працює через захворювання коліна. Вона зробила одну операцію, але потрібна ще одна операцію внутрішнього мениску правої ноги. Також їй потрібно лікувати щитовидну залозу, де теж можливе операційне втручання. Влітку вона зовсім не могла ходити бо у неї дуже боліла нога. У неї скрутний матеріальний стан. На її утриманні знаходиться 19-ти річний син, який навчається на третьому курсі металургійного коледжу. Вона закрила ПП по продажу риби, бо воно було нерентабельне. З лютого 2016 року вона перебуває на обліку у центрі зайнятості населення та отримує допомогу по безробіттю в розмірі 550 грн., крім того вона має дохід зі свого огороду. Їй та сину допомагає її колишній чоловік, але він також не має постійного доходу, займаючись рибальством. Останнім часом вона не відвідувала свою матір, бо чоловік матері вигнав її з їхнього будинку більше 5-ти років тому. Мати просила у неї допомоги, але вона їй сказала, що грошей не дасть. Допомагала матері продуктами харчування, дарувала подарунки, а раніше також постійно платила за її лікування, бо у матері шизофренія, у зв'язку з чим вона знаходиться на обліку у 1-й міській лікарні м. Дніпродзержинська. Чоловік матері написав заяву, щоб вона не лікувала матір, вказавши, що вона хоче відправити її до обласної психіатричної лікарні. У дитинстві вони з сестрою здебільшого жили з бабусею та дідусем, мати часто лікувалася.

Відповідачка ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що вона згодна платити аліменти на утримання матері в розмірі 200-300 грн. Вона не живе зі своїм чоловіком з листопада 2015 року, і хоча їх шлюб не розірвано, у нього є інша жінка. Вона мешкає разом з двома дітьми: ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5. Діти потребують харчування, одягу та інших витрат. У неї є хронічні захворювання, які потрібно лікувати. Її старша дочка навчається у Дніпропетровському аграрному коледжі, На її проїзд до Дніпропетровська, на навчання та проживання у гуртожитку витрачаються значні кошти. На утримання дочки вона отримує аліменти в розмірі 1500-1700 грн. на місяць. 17 грудня 2015 року рішенням суду було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_10 в розмірі 1/6 частини доходів її чоловіка, проте до теперішнього часу вона жодного платежу він нього не отримала. Вона не має можливості допомагати матері грошима, тому допомагала своєю працею. Її заробіток становить до 3000 грн. на місяць.

Представник відповідачів ОСОБА_5 підтримав позицію відповідачів та просив частково задовольнити позов, з урахуванням їх складного матеріального стану.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком позивачки, вони живуть разом уже 24 роки. Колишній чоловік дружини побив її і вона через це лікувалася у 1-й лікарні м. Дніпродзержинська. Позивачка часто хворіє, погано бачить, у неї проблеми з хребтом. На протязі останніх 2-3 років дочки дружини до неї не ходять та не допомагають їй. ОСОБА_3 на даний час працює на ринку - торгує рибою. ОСОБА_4 у 2011 році допомагала матері, зробивши ремонт у двох кімнатах їх квартири, а він за це дав їй 10 курей. Його пенсія становить 1196 грн. на місяць.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що відповідачки у справі - це його дочки, а позивачка - колишня дружина. В 16 років ОСОБА_4 прийшла до нього жити, бо не змогла далі жити з матір'ю та її чоловіком. Дочка прожила у нього більше двох років, закінчила 9 класів шкоди та два роки навчалася у ПТУ, а потім навчалася у технікумі. Потім вона вийшла заміж і разом з чоловіком пішла проживати до матері у 19 років, але знову не змогла там жити і він купив їй квартиру. Позивачка вимагала з дочки гроші за те, що вона у неї жила. Колишня дружина постійно кляне їхніх дочок. Років зо три тому дочки зробили ремонт матері, також вони носили їй продукти харчування.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що відповідачка ОСОБА_3 в сімнадцятирічному віці вийшла заміж за її сина і є її невісткою. Заміж вона виходила, щоб не жити з матір'ю. Позивачка ніяк не допомагала ОСОБА_3 у влаштуванні весілля. Після одруження ОСОБА_3 і її син жили з неї, доки не збудували власний будинок. Її син платив гроші позивачці та її чоловіку, коли вони допомагали будувати їм будинок. ОСОБА_9 давно не працює, бо у неї вже була одна операція, а зараз потрібна інша операція меніску. Коли ОСОБА_3 торгувати рибою то давала рибу своїй матері. ОСОБА_9 зараз проживає разом з її сином однією сім'єю, хоча вони розлучені. Син є приватним підприємцем, він займається виловом риби, але його дохід їй не відомий. Їй відомо, що чоловік позивачки виганяв відповідачок з дому, коли вони жили разом з ним та позивачкою. ОСОБА_4 ще ходила до школи, коли чоловік позивачки вигнав з дому. Вона прибігла до неї роздягнута, а потім її забрав до себе рідний батько - ОСОБА_8, де вона залишилася жити.

Вислухавши позивачку, відповідачок, їх представників та свідків вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дочками позивачки ОСОБА_6 та ОСОБА_8, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про одруження, /а.с. 7, 8/, а також визнано сторонами у судовому засіданні.

Позивачка ОСОБА_6 є інвалідом третьої групи безстроково і страждає рядом захворювань, вона також є пенсіонером за віком та отримує щомісячну пенсію в розмірі 1134,04 грн. що підтверджується копією довідки за вих. № 4548/04-18 від 10 вересня 2015 року, довідкою серії МСЕ-ДПА-01 № 397585, висновком ЛКК за вих. 3 173 від 09 лютого 2016 року, випискою з амбулаторної карти ОСОБА_6 від 03 вересня 2015 року та 24 липня 2013 року /а.с. 10, 12, 15, 64, 65/.

Позивачка ОСОБА_6 мешкає у будинку, який належить їй на праві власності, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_14, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, актовий запис № 936 від 26 грудня 1997 року, копією договору дарування житлового будинку від 17 листопада 2004 року, довідкою за вих. № 4330 від 07 вересня 2015 року /а.с.8, 13, 14/.

На утриманні відповідача ОСОБА_3 знаходиться її син ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_6, який навчається на другому курсі групи ОРМП-13-1/9 Дніпродзержинського металургійного коледжу. З 09 липня 2014 року вона припинила підприємницьку діяльність, на даний час хворіє на деф. артроз правого колінного суглобу ІІ ст., пошкодження мениску, ДЕ І ст., вузловий зоб, еутиріоз, варикозне розширення поверхневих вен нижніх кінцівок. Ці обставини підтверджуються довідкою від 30 грудня 2015 року, довідкою ЛКК за вих. № 2027 від 07 грудня 2015 року, довідкою за вих. № 370 від 02 червня 2015 року, повідомленням за вих. № б/н від 23 грудня 2014 року /а.с. 45, 48, 49, 50/.

Відповідачка ОСОБА_4 має на своєму утриманні дочку ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка навчається на 1-му курсі денного відділення Технологічного коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, а також сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7, який є учнем 1-Г класу НВК № 3 м. Дніпродзержинська. Вона має ряд захворювань. Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою за вих. № 244 від 02 грудня 2015 року, довідкою за вих. № 276 від 26 листопада 2015 року /а.с.38 ,39, 40, 41, 42/.

Посилаючись на свій скрутний матеріальний стан, проблеми зі здоров'ям, та на необхідність утриимувати своїх дітей, обидві відповідачки згодні сплачувати аліменти на утримання своєї матері, але в розмірі значно меншому ніж заявлено в позові.

Відповідно до ст. 51 Конституції повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Потреба у матеріальній допомозі означає брак коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності особи. Уявляється, що потреба батьків у матеріальній допомозі має визначатися відповідно до прожиткового мінімуму, встановленого законом. Тому з урахуванням закріпленого у ч. 1 ст. 10 СК положення про можливість застосування аналогії закону до сімейних відносин, не врегульованих цим Кодексом, при визначенні потреби у матеріальній допомозі можливо виходити з критеріїв, закріплених у ч. 4 ст. 75 СК.

Таким чином, батьки можуть бути визнані такими, що потребують матеріальної допомоги, у тому разі, якщо їх заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не відповідають прожитковому мінімуму, встановленому законом.

Обов'язок повнолітніх дітей щодо утримання батьків, які потребують матеріальної допомоги і є непрацездатними за станом здоров'я (інвалідами І, II і III групи), зберігається протягом усього строку інвалідності, а щодо батьків, які потребують матеріальної допомоги і є непрацездатними за віком, - довічно.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідачі повинні утримувати свою матір, яка є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги.

Проте, з урахуванням стану здоров'я самих відповідачів, наявності осіб, що знаходяться на їх утриманні, а також їхнього матеріального стану та матеріального стану позивачки, суд вважає необхідним стягувати з них аліменти на утримання матері в розмірі 300 грн. з кожної.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів з повнолітніх дітей на утримання непрацездатної матері.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_4, не працює, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 300 гривень (триста гривень) щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2015 року та довічно.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5, працює в УЕГГ ПАТ «Дніпропетровськгаз», оператором, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 300 гривень (триста гривень) щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2015 року та довічно.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми місячного платежу відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Г.А. Байбара.