АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Новак Р.В.
№22-ц/796/4422/2016 Доповідач Кравець В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Качана В.Я., Шиманського В.Й.,

за участю секретаря Дуки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ніко Капітал» про стягнення страхової виплати,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 75 461,22 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Фінансова Компанія «Ніко Капітал».

В мотивування вимог посилався на те, що 9 листопада 2010 року він уклав з ТДВ «СК «Індіго» договір страхування наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, державний номерний знак НОМЕР_1. Вигодонабувачем за вказаним договором є ТОВ «Фінансова компанія «Ніко капітал». У продовження строку договору страхування 7 серпня 2012 року між сторонами було укладено договір страхування автомобіля на тих же умовах. 25 жовтня 2012 року стався страховий випадок, про що позивач повідомив страховика та надав відповідні документи на підтвердження страхового випадку. Проте відповідач листом від 18 січня 2013 року відмовив йому в здійсненні страхової виплати у зв'язку із наданням страхувальником неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт та обставини настання страхового випадку.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує, що суд не виконав жодної вказівки, які містяться в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.05.2014 року.

Зазначив, що позивач не відмовлявся від проведення транспортно-трасологічної експертизи, оскільки 25.09.2015 року суд встановлював сторін по справі, а 03.09.2015 року ні позивача, ні його представника в судовому засіданні не було.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист ТОВ «ФК «Ніко Капітал», яким товариство надало згоду на звернення до суду ОСОБА_1 до ТОВ «СК «Індіго» про стягнення страхового відшкодування, що свідчить про небажання ТОВ «ФК «Ніко Капітал» самостійно позиватись до ТОВ «СК «Індіго».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача ТДВ «СК «Індіго» проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів, які б спростували висновок автотехнічного дослідження від 10 січня 2013 року про те, що пошкодження автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, державний номерний знак НОМЕР_1, не відповідають обставинам, наведеним у поясненнях водія ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно ст. 20 названого Закону страховик зобов'язаний:

1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування;

2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику;

3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом;

4)відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору;

5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або збільшення вартості майна переукласти з ним договір страхування;

6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом;

7) надавати відповідним підрозділам Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, інформації про укладення договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю. Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов'язки страховика.

Положенням ст. 26 Закону «Про страхування» передбачено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

В силу ст. 979 ЦК Україниза договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 09.11.2010 між ОСОБА_1 та ТзДВ «СК «Індіго» укладено договір страхування наземного транспортну № 206-01215-10, за яким було застраховано належний позивачу транспортний засіб Mitsubishi Pajero Sport, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1(т.1а.с. 10-11).

В продовження строку договору страхування 07.08.2012 між сторонами було укладено договір страхування автомобіля № 206-00859-12 на тих же умовах (т. 1 а.с. 12), відповідно до якого, вигодонабувачем визначено ТОВ «ФК «Ніко Капітал».

25.10.2012 о 00:15 год., ОСОБА_4, керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero Sport д/н НОМЕР_1, в м. Чернівці на вул. Рівненській, допустила наїзд на перешкоду - дерево, внаслідок чого, транспортний засіб отримав механічні пошкодження передньої центральної та передньої правої частини автомобіля (т. 1 а.с. 13-15, 198-199).

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 26.11.2012 ОСОБА_4 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП(т. l a.c. 16).

За даними Звіту № 42-497/2 від 20.11.2012 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Mitsubishi Pajero, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Pajeroдержаний реєстраційний НОМЕР_1 станом на 20.11.2012 року становить 75 461,22 грн.(т.1 а.с.17-39).

25 жовтня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ "СК "Індіго" із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв'язку з настанням страхового випадку.

Відповідно до п.п.18.3.3 Договору страхування наземного транспорту страховик має право самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку, вимагати від Страхувальника та будь-яких інших державних або недержавних органів, організацій, підприємств та установ інформацію, необхідну для встановлення факту або обставин страхового випадку або розміру страхового відшкодування ( т.1 а.с. 10).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 991 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Пунктом 23.1.3 договору страхування передбачено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт та обставини настання страхового випадку.

26 грудня 2012 року за зверненням №45/2-261212/1 начальника відділу розслідування складних збитків страхової компанії "Індіго" ОСОБА_5 ТОВ «Українські незалежні судові експертизи» було проведено експертне дослідження.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_4, вона, керуючи застрахованим транспортним засобом, не встигла зреагувати на автомобіль, який рухався у зустрічному напрямку та раптово увімкнув дальнє світло, в'їхала в дерево (т. 1 а.с. 157-158).

Разом з тим, відповідно до висновку № 000143/1 автотехнічного дослідження від 10.01.2013 з технічної точки зору, пошкодження автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, д/н НОМЕР_1 не відповідають тим обставинам, які наведені у поясненні водія ОСОБА_3 з причин, що викладені в дослідницькій частині. З технічної точки зору, комплекс пошкоджень на автомобілі не міг утворитись одномоментно в дорожній ситуації, зафіксованій в представлених на дослідження матеріалах та за обставин, викладених у поясненні водія ОСОБА_3, з причин, що викладені в дослідницькій частині (т. 1 а.с. 119-127).

З дослідницької частини вказаного дослідження вбачається, що застрахований автомобіль отримав під час щонайменше двох різних за характером зіткнень - одне мало характер ковзного зіткнення, а інше - характер блокувального удару, які спричинили утворення різних за характером та розташуванням пошкоджень. З технічної точки зору дані, різні за характером і напрямком дії зусилля, контактування одномоментно відбутись не могли, а відтак всі наявні пошкодження автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, що зафіксовані на наданих фотографіях, мають накопичувальний характер (т. 1 а.с. 124-125).

При проведенні порівняльного дослідження пошкодження, які отримав автомобіль позивача та дерева, з яким він стикнувся, спеціаліст у висновку зазначив, що пошкодження дерева не могли утворитись при тому характері зіткнення автомобіля із стовбуром дерева, яке описане у поясненнях водія ОСОБА_3, що дають підстави спеціалісту вважати, що зроблені вони ручним способом за допомогою ріжучого інструменту, наприклад, сокири (т. 1 a.c. 125).

Крім того, спеціаліст в дослідницькій частині висновку (т. 1 а.с. 126) зазначив, що внаслідок проведеного роздільного і порівняльного дослідження пошкоджень на автомобілі Mitsubishi Pagero Sport реєстраційний номер НОМЕР_1, зображених на фотографіях до висновку експерта-автотехніка, з проведенням реконструкції співпадання форм і розмірів залишених слідів контактування, напрямку їх утворення, розташування від опорної поверхні, a також співпадання фарбуючої речовини на деформованих, є всі підстави технічного характеру стверджувати, що автомобіль Mitsubishi Sport реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав наявні пошкодження за інших обставин і дорожніх умов, відмінних від тих, на які вказує у своїх поясненнях водій ОСОБА_3, з наступних причин:

- безпосередньо біля підніжжя стовбура дерева, з яким за словами водія ОСОБА_3 контактував автомобіль Mitsubishi, та на під'їзді до нього відсутні сліди коліс автомобіля, унеможливлює його контактування зі стовбуром зазначеного дерева;

- від підніжжя стовбура дерева в напрямку проїзної частини дороги знаходиться значних розмірів пляма мастила, яка починається біля підніжжя стовбура дерева, візуально приблизно на відстані 40-50 см (на фото 9-12 показано стрілками синього кольору), і закінчується на правому краю проїзної частини дороги. На даній плямі чітко відслідковується слід протектора шини колеса (на фото 9-12 показано стрілкою червоного кольору). Виходячи із відстані від стовбура дерева до сліду протектора та враховуючи габаритну ширину автомобіля Mitsubishi (приблизно 1,7 м), даний слід протектора міг бути залишений тільки правим колесом, що унеможливлює попадання мастила біля підніжжя стовбура (на відстань 40-50 см від цього підніжжя). З іншого боку, якщо на плямі залишений слід протектора шини правого колеса, то не могло відбутися контактування автомобіля Mitsubishi із стовбуром дерева;

- пошкодження кори стовбура дерева як за висотою їх розташування так і за формою та глибиною зарізів не відповідають розмірам, характеру та розташуванню наявних пошкоджень автомобіля Mitsubishi;

- вм'ятини, подряпини та потертості на поверхні капоту утворилися в результаті контактування з предметом, що був розташований на висоті капоту автомобіля Mitsubishi, що не відповідає поясненням водія ОСОБА_3, яка стверджує, що автомобіль контактував із стовбуром дерева;

- оцінюючи з теорії позиції транспортної трасології, виявлені в ході дослідження ознаки, що характеризують механізм утворення наявних пошкоджень автомобіля Mitsubishi Pagero Sport реєстраційний номер НОМЕР_1, слід відмітити, що всі наявні пошкодження утворилися в результаті контактування предметом, що мав складну конфігурацію з слідоутворюючими елементами з гострими ріжучими кінцями або при контактуванні з різними твердими слідоутворюючими предметами, які конструктивно могли бути об'єднані в один слідоутворюючии предмет;

- порівнюючи виявлені під час дослідження наявні пошкодження автомобіля Mitsubishi із пошкодженнями на стовбурі дерева, не встановлено їх збіжності за формою, характером та розташуванням, що суперечить поясненням водія ОСОБА_3 щодо механізму ДТП та обставин утворення комплексу пошкоджень на автомобілі Mitsubishi.

Умовами Договору страхування наземного транспортного засобу укладеного між сторонами, зокрема, пп. 23.1.3, передбачено, що подання Страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування або про факт та обставини настання страхового випадку є підставою до відмови у виплаті страхового відшкодування. (т.1 а.с. 11)

18.01.2013 року відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування з посиланням на те, що позивач надав неправдиві відомості про обставини настання страхового випадку. (т.1 а.с.40).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку водій ОСОБА_3 приховала обставини ДТП та надала неправдиві відомості щодо обставин пошкодження автомобіля.

Твердження апелянта про те, що позивач не відмовлявся від проведення транспортно-трасологічної експертизи, оскільки 25.09.2015 року суд встановлював сторін по справі, а 03.09.2015 року ні позивача, ні його представника в судовому засіданні не було, є безпідставними та надуманими, оскільки відповідно до журналу судового засідання від 26.11.2014 року суд ставив на обговорення питання щодо можливості призначення судової експертизи, проте представник позивача - ОСОБА_2 відмовився від її проведення. (Т.2 а.с.112-123).

З огляду на те, що позивач не надав доказів, які б спростовували висновок спеціаліста №000143/1 автотехнічного дослідження від 10 січня 2013 року, суд обґрунтовано відмовив у задоволені позову.

Суд дав належну оцінку повідомленню Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області від 30 листопада 2013 року № 6/5728 і дійшов правильного висновку, що вони не спростовують зазначений висновок.

Разом з тим, суд, відмовляючи у задоволенні позову, посилався на те, що позовна заява подана особою, не наділеною таким правом, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості того, що представник третьої особи ТОВ Фінансова компанія «Ніко Капітал» відмовився від пред'явлення позову до страховика.

Згідно зі ст. 985 ЦК страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про страхування» у страховому зобов'язанні виділяє два види третіх осіб. Перший вид - це застраховані особи, якими слід розуміти фізичних осіб, у житті яких можуть трапитися події, у разі настання яких виникає обов'язок страховика здійснити страхові виплати такому застрахованому або вигодонабувачу. Введення застрахованої особи до кола суб'єктів відносин страхування допускається лише за її згодою. Застраховані особи можуть набувати прав і обов'язків страхувальника згідно з договором страхування. Другим видом є вигодонабувачі.

Із зазначеного випливає, що договір страхування надає третій особі право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обов'язків останнього.

Вирішення питання про стягнення зі страховика страхової виплати - це право зазначеної третьої особи.

Так, відповідно до листа від 18.02.2013р. №13/02/13 ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал» надало згоду на звернення з даним позовом до суду. (Т.1 а.с.41-зв)

Таким чином, з мотивувальної частини рішення підлягає виключення посилання суду на те, що позовна заява подана особою, не наділеною таким правом.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення шляхом виключення з мотивувальної частини посилання на на те, що позов поданий неналежним позивачем.

Керуючись ст. 218,303,304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року в справі змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на подання позову неналежним позивачем.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді