№ 207/3301/16-ц
№ 2/207/1873/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Дейнеко В`ячеслава про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 15.11.2016 року звернувся до суду з даним позовом і просив стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_3 В`ячеслава аліменти на утримання неповнолітньої дитини, над якою рішенням виконавчого комітету Баглійської районної ради від 15.07.2015 року встановлено опіку позивача.

При цьому у мотивувальній частині частині позову відсутнє посилання на докази, що підтверджують право позивача на звернення до даного суду за місцем свого проживання згідно ст. 110 ЦПК України ( довідки, акти житлово-комунального органу тощо щодо проживання дитини з позивачем та перебування на його утриманні).

Крім того, предявлена позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 Сімейного кодексу України з наступних підстав.

Згідно ст. 7 ЦПК України мова цивільного судочинства визначається ст. 14 Закону України "Про засади державної мовної політики", згідно якої судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч. 3 ст. 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами). Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Згідно п.2, п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

При цьому у вступній частині позовної заяви позивачем зазначено місце проживання відповідача латинськими літерами, дані щодо поштового індексу, номерів засобів зв'язку, відсутні; прізвище відповідача зазначено як Дейнеко, тоді як у свідоцтві про народження дитини у графі батько вказано Дайнеко, як і у копії рішення суду щодо позбавлення батьківських прав, яка не засвідчена належним чином. Мотивувальна частина позову не містить жодного посилання на обставини, пов`язані з фактичним та правовим обгрунтуванням позову : з якого часу відповідач не утримує матеріально дитину, чим підтверджено анкетні дані відповідача, його місце проживання, чи сплачує аліменти мати дитини, якими доказами це підтверджено.

При цьому з доданої позивачем копії рішення суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 В`ячеслава вбачається, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів відмовлено з підстав невстановленості особи, з якої позивач просив стягнути аліменти; як видно з поданої копії вказане рішення суду набрало законної сили в загальному порядку.

Резолютивна частина рішення суду про стягнення аліментів, а відповідно і позов про стягнення аліментів, має містити дані, котрі правильно ідентифікують особу, з якої здійснено стягнення, що пов`язано з подальшим виконанням цього рішення: дата та місце народження, громадянство, ідентифікаційний податковий номер (за наявності) тощо.

Питання стягнення аліментів з відповідачів, котрі мешкають за кордоном, врегульовано, зокрема, Інструкцією про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2006 № 121/5, яка встановлює порядок застосування Конвенції про стягнення аліментів за кордоном, укладеної у м.Нью-Йорк 20 червня 1956 року (далі Конвенція). Посилання на вказані нормативні акти в обгрунтування заявлених вимог теж відсутні у позовній заяві.

У звязку з викладеним, керуючись ст. ст. 109, 110, 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Дейнеко В`ячеслава про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків тривалістю пять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною і повернути позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала остаточна.

Суддя Т.Ю. Погребняк