АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7124/16 Справа № 198/425/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гайдар І. О. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року

04 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до фермерського господарства "Плантера", третя особа - фермерське господарство "Зоря", про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2016 рокута ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.81-83).

Рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2016 рокувідмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ФГ "Плантера", третя особа - ФГ "Зоря", про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (а.с.71-75).

Як на підстави апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.81-83).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Варварівською сільською радою Юр'ївського району Дніпропетровської області 15.10.2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1610, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,375 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташована на території Варварівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області (а.с.16).

Починаючи з 2004 року вказана земельна ділянка позивачкою передавалась в оренду ФГ "Зоря".

15.12.2014 року між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ФГ "Зоря" в особі керівника ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки № 1313, який рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2016 року визнано недійсним, оскільки позивачка його не підписувала (а.с.10-11).

Судом встановлено, що 23.07.2015 року між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ФГ "Плантера" в особі голови ОСОБА_4 укладено договір оренди спірної земельної ділянки за заявою ОСОБА_2 від 01.07.2015 року, строком на 10 років (а.с.5-6).

13.10.2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області здійснено реєстрацію права оренди ФГ "Плантера" зазначеної земельної ділянки, номер запису про інше речове право 11643447, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 27.04.2016 року (а.с.7-8).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ФГ "Плантера" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач не надала суду переконливих доказів на підтвердження того, що представники відповідача умисно ввели її в оману щодо обставин, які мають істотне значення для укладення договору.

Доводи ОСОБА_2в апеляційній скарзі про те, що вона підписувала документи на отримання орендної плати за договором оренди з ФГ "Зоря", а не новий договір оренди землі - безпідставні і нічим не підтверджені.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи ОСОБА_2є необґрунтованими, не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справ.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді: