Справа № 521/4903/16-ц
Провадження № 2/521/2686/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«27» квітня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Леонова О.С.,
при секретарі судового засідання Малиш О.Л.,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 втратившим право користування квартирою АДРЕСА_1 та встановлення порядку виконання рішення суду згідно з яким рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_3 з реєстрації з квартири АДРЕСА_1.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач в судові засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з ОСОБА_4 вступив у зареєстрований шлюб 22 серпня 1969 року. Актовий запис № 2983 зроблений Палацем урочистих подій м. Одеси. ІНФОРМАЦІЯ_4 року у них народився син - ОСОБА_3, актовий запис про народження № 1556 зроблений Іллічівським РАЦС м. Одеси.
З 1973 року ОСОБА_1, мешкав в АДРЕСА_2 разом з дружиною та сином - відповідачем по справі ОСОБА_3.
17.10.1992 року договір купівлі-продажу за реєстровим номером 2-9119 був укладений на ім'я його дружини ОСОБА_4 Квартира була придбана в період шлюбу на їх сумісні кошти.
Право приватної власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_4 в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 04.11.1992 року в книзі 30 доп. на стор 39 під реєстровим № 261.
У 1996 році син залишив квартиру. З цього часу він не сплачував комунальні кошти та не намагався вселитися у квартиру. З його боку ніяких перешкод у користуванні та відповідач вселитися не намагався вселитися в квартиру .
ІНФОРМАЦІЯ_5 року дружина позивача ОСОБА_4 померла. Син приїхав на поховання матері, бажаючи провести її в останній путь, виконавши свій синовій обов'язок .
ОСОБА_1 з сином поховали її, ОСОБА_1 сплатив необхідні кошти по похованню та поминальним обрядам та прийняв спадщину, залишену після дружини.
На сімейній нараді позивач та відповідач вирішили, що відповідач відмовляється від спадщини.
Належним чином ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини.
03 грудня 2013 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.
ОСОБА_1, отримав у спадщину 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 після померлої дружини, як її чоловік, а також 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, від якої відмовився на його користь син - відповідач по справі ОСОБА_3.
Право приватної власності в цілому на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я позивача зареєстровано 03.12.2013 року, номер запису 3652898.
Квартира складається з трьох житлових кімнат площею 37,2 кв.м., загальною площею 52,8 кв.м.
ОСОБА_1 людина похилого віку, вимушений сплачувати за відповідача усі комунальні послуги, що для нього дуже скрутно.
Добровільно з реєстраційного обліку відповідач не знімається.
У судовому засіданні в якості свідка був допитаний ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3, який пояснив наступне: Позивача ОСОБА_1, його померлу дружину ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_3 він знає з 1973 року. Відносини з ними дружні, ніяких неприязнених відносин не має. Відповідача ОСОБА_3 знає з дитинства. З 1996 року по день смерті ОСОБА_4 відповідача у квартирі не бачив. Три роки тому бачив відповідача з дружиною та дітьми на похованні матері - ОСОБА_4 З 2013 року по теперішній час відповідача в квартирі не бачив. З позивачем підтримує дружні стосунки, часто буває в квартирі. Відповідач ніколи не намагався вселитися в квартиру, перешкод з боку ОСОБА_1 не було.
Суд вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Відповідно до довідки ЖКС «Черьомушкі», що квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач - ОСОБА_3
Як встановлено в судовому засіданні, з 1996 року ОСОБА_3 не мешкає у квартирі АДРЕСА_1.
Факт того, що ОСОБА_3 не проживає у квартирі підтверджують свідки, сусіди з кв. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 та з кв. НОМЕР_2 - ОСОБА_5. Вони підписали звернення до суду,яке посвідчено начальником дільниці № 5 КП ЖКС «Черьомушки» та надали копії своїх паспортів.
ОСОБА_1, отримав у спадщину 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 після померлої дружини, як її чоловік, а також 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, від якої відмовився на його користь син - відповідач по справі ОСОБА_3.
Право приватної власності в цілому на квартиру АДРЕСА_1 на його ім'я зареєстровано 03.12.2013 року, номер запису 3652898.
Згідно відповіді головного лікаря міської поліклініки № 19, отриманої на запит суду, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_7 за наданням амбулаторної та стаціонарної медичної допомоги не звертався.
Згідно відповіді начальника Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області, отриманої на запит суду, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_7 з приводу усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_4 не звертався, розшукові заходи відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_7 не проводились.
Тобто суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_3 будучи зареєстрованим в АДРЕСА_1 не проживає за зазначеною адресою понад одного року.
Крім того, реєстрація ОСОБА_3 у квартирі, яка належить ОСОБА_1 на праві власності істотно порушує його право володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою.
Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Суд дійшов висновку, що реєстрація ОСОБА_3 у спірній квартирі, власником якої є ОСОБА_1, порушує його право володіння, користування та розпорядження належним йому майном, є обставиною, яка має істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік.
Згідно ст. 7 Закону України „ Про вільне пересування на території України та за її межами" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду(про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або визнання особи померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно ст. 373 ЦПК України за наявності обставин за заявою сторони суд розглядає питання про встановлення порядку виконання рішення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання втративши права користування жилим приміщенням підтверджується матеріалами справи.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України „ Про вільне пересування на території України та за її межами",ст.ст. 10, 60, 208, 213, 214, 215, 373 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловою площею в АДРЕСА_5.
Встановити порядок виконання рішення суду, згідно з яким рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку АДРЕСА_6.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення не набрало законної сили.

Суддя:

27.04.2016