АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/3162/13-ц Головуючий в першій
Провадження № 22-ц/774/1110/К/16 інстанції ОСОБА_1
Категорія - 48 (І ) Доповідач Митрофанова Л.В.
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Митрофанової Л.В.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар Чубіна А.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк», про розподіл майна, набутого під час шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розподіл майна, набутого під час шлюбу, який неодноразово уточнювала.

В обґрунтування позову зазначила, що з квітня 2010 року вона й відповідач стали проживати однією сімєю, а 16.07.2011 року їх шлюб було офіційно зареєстровано.

У період сімейного життя з відповідачем вони заощадили грошові кошти, які було розміщені в період 2011-2013 роках на депозитних рахунках, відкритих на імя відповідача в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Правекс-Банк» (далі ПАТ КБ «ПравексБанк»), що разом з нарахованими процентами складає загальну суму в розмірі 163928,68 грн., які відповідачем було знято з рахунків.

Вважаючи, що вказані грошові кошти є їх спільною з відповідачем сумісною власністю, враховуючи те, що нею також були зняті грошові з рахунку, відкритому на її імя в тому ж банку, в сумі 20000 грн., виходячи з принципу рівності часток, просить стягнути з відповідача на її користь 71964,34 грн., що становить її частку у грошах, що були розміщені на депозитах банківських установ, та нарахованих процентів, а також стягнути з відповідача на її користь понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 719,64 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 22 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 71964,34 грн., що становить її частку у грошах, які були розміщені на депозитах банківських установ та нарахованих процентів, а також судовий збір у розмірі 719,64 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції не дослідив обставин справи, не зясував, що усі кошти, які були розміщені на депозитних рахунках, є його особистою власністю, а кошти з рахунку, що був відкритий на імя позивача, були розподілені між сторонами добровільно. Позивачем не спростовано, що депозити відкриті на імя відповідача 15.10.2012 року, 10.12.2012 року, 12.12.2012 року, 23.01.2013 року, 11.04.2013 року, є особистою власністю відповідача та його батьків, оскільки заощаджувалися до початку шлюбу й джерелом їх формування є заробітна палата та пенсія батьків. Крім того, грошові кошти покладені на депозит за час шлюбу були зняті з депозитних рахунків, відкритих ним задовго до укладення шлюбу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що починаючи з 16.07.2011 року сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 18.04.2015 року (а.с. 5 т. 1 , а.с. 73 т. 2).

18.07.2011 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу фізичної особи в національній валюті з виплатою процентів по закінченні терміну дії договору «Правекс Стандарт» № 4299 на суму 14000 грн. під 12,5 % річних, строком дії договору з 18.07.2011 року по 21.07.2012 року (а.с. 79 т. 1).

05.12.2011 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу фізичної особи в національній валюті з виплатою процентів по закінченні терміну дії договору «Правекс Капітал» № 4462 на суму 111450 грн. під 14 % річних, строком дії договору з 05.12.2011 року по 08.12.2012 року. До вказаного договору укладено ряд додаткових угод, відповідно до яких була збільшена сума коштів на вкладі, а саме: за додатковою угодою № 2 від 09.12.2011 року до 130305 грн., за додатковою угодою № 3 від 09.01.2012 року до 132000 грн., за додатковою угодою № 4 від 27.02.2012 року до 134000 грн., за додатковою угодою № 5 від 23.03.2012 року до 136000 грн. Також, 08.08.2012 року відповідач поповнив грошові кошти на депозит згідно даного договору на суму 2000 грн. а 07.09.2012 року на 2000 грн. (а.с. 90, 92, 93, 94, 95, 96, 97 т. 1).

09.12.2011 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу фізичної особи в національній валюті з виплатою процентів по закінченні терміну дії договору «Правекс Стандарт» № 4476 на суму 150000 грн. під 15 % річних, строком дії договору з 09.12.2011 року по 12.12.2012 року (а.с. 121 т. 1).

23.07.2012 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу (депозиту) фізичної особи № 700030591 на суму 16000 грн. під 18 % річних, строком дії договору з 23.07.2012 року до 23.01.2013 року (а.с. 81 т. 1).

15.10.2012 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу (депозиту) фізичної особи № 700067595 на суму 14000 грн. під 21 % річних, строком дії договору з 15.10.2012 року до 11.04.2013 року (а.с. 77 т. 1).

10.12.2012 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу (депозиту) фізичної особи № 700095845 на суму 159109,87 грн. під 21 % річних, строком дії договору з 10.12.2012 року до 06.06.2013 року (а.с. 6, 98 т. 1).

12.12.2012 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу (депозиту) фізичної особи № 700097043 на суму 175126,66 грн. під 21 % річних, строком дії договору з 12.12.2012 року до 09.06.2013 року (а.с. 7, 123 т. 1).

08.01.2013 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу № 700106988 на суму 20000 грн., який достроково розірваний 16.05.2013 року, залишок грошових коштів станом на 14.03.2013 року відсутній (а.с. 173 т. 1).

23.01.2013 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу (депозиту) фізичної особи № 700114138 на суму 20000 грн. під 21 % річних, строком дії договору з 23.01.2013 року до 21.07.2013 року (а.с. 8, 82 т. 1).

11.04.2013 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу (депозиту) фізичної особи № 700147694 на суму 15421,80 грн. під 17 % річних, строк дії договору з 11.04.2013 року до 14.04.2014 року (а. с. 9, 78 т. 1).

Відповідно до виписки ПАТ КБ «Правекс-Банк» за особовим рахунком № 3878 за період з 21.05.2013 року по 14.03.2014 року 06.06.2013 року з поточного рахунку здійснена видача готівки у сумі 175268,65 грн.; 22.07.2013 року 22048,22 грн.; 26.07.2013 року 15599,26 грн. Всього знято з рахунку в зазначений період 212916,13 грн. (а.с. 175 т. 1).

Відповідно до виписки ПАТ КБ «Правекс-Банк» за особовим рахунком № 6461 за період з 21.05.2013 року по 14.03.2014 року 10.06.2013 року з поточного рахунку здійснена видача готівки у сумі 193012,55 грн. (а.с. 177 т. 1).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що грошові кошти у розмірі 22048,22 грн, 15599,26 грн., 16158,78 грн., 67109,87 грн, 17885,89 грн., 25126,66 грн. та 20000 грн. є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 й повинні бути розподілені між ними порівну.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог ОСОБА_2 є поділ депозитних вкладів та нарахованих по ним процентів.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечувалося сторонами, що в період шлюбу відповідачем ОСОБА_4 з ПАТ «Правекс-Банк» в інтересах сімї було укладено договори банківських вкладів, зокрема: № 700097043 від 12.12.2012 року, № 700095845 від 10.12.2012 року, № 700114138 від 23.01.2013 року, № 700147694 від 11.04.2013 року, а позивачем ОСОБА_2 - № 700106988 від 08.01.2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

Виписками ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 11.04.2013 року, від 12.12.2012 року підтверджено, що ОСОБА_4 06.06.2013 року, 22.07.2013 року, 26.07.2013 року, знято грошові кошти за депозитними вкладами та нараховані за ними проценти на загальну суму 405928,68 грн. (а.с. 175, 177 т.1).

Отже, встановивши, що вищевказані договори банківських вкладів укладено відповідачем в період шлюбу в інтересах сімї, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що нараховані на депозитні вклади проценти є спільною сумісною власністю подружжя й підлягають поділу між ними порівну.

Оскільки жодних доказів в підтвердження факту укладення договорів банківських вкладів не в інтересах сімї, відповідачем суду не надано, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4 про те, що нараховані проценти є його особистою власністю є безпідставними та такими, що суперечать положенням діючого сімейного законодавства.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача щодо непогодження з висновком суду першої інстанції про віднесення грошових коштів, які складають частину депозитного вкладу, до спільної сумісної власності подружжя, колегія суддів виходить з наступного.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_2 зазначила, що частина грошових коштів, які вносилися відповідачем на депозитний рахунок за час їх шлюбу належить до спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи спір в цій частині, суд встановив джерело формування грошових коштів й визнав доведеним відповідачем належність йому частини грошових коштів за зазначеними депозитними вкладами, а іншу частину грошових коштів визнав спільною сумісною власністю подружжя.

Оскільки положеннями Сімейного кодексу України встановлена презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, якщо воно набуте ним за час шлюбу, то визнання такого майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка потребує доведення.

Однак, відповідачем не доведено, що джерелом формування оспорюваних позивачкою сум грошових коштів, які є частиною депозитних вкладів, є заробітна плата та пенсія його батьків й що ці кошти належать йому.

У звязку з чим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції виходячи, з принципу презумпції виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, обґрунтовано відніс грошові кошти в розмірі 25126, 66 грн. , які складають частину вкладу на суму 175126,66 грн. за договором банківського вкладу № 700097043 від 12.12.2012 року, 67109,87 грн., які складають частину вкладу на суму 159109,87 грн. за договором банківського вкладу № 700095845 від 10.12.2012 року, грошові кошти в розмірі 20000 грн. за договором банківського вкладу № 700114138 від 23.01.2013 року, грошові кошти в розмірі 15599,26 грн. за договором банківського вкладу№ 700147694 від 11.04.2013 року,грошові кошти в розмірі 20000 грн. за договором банківського вкладу № 700106988 від 08.01.2013 року до складу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає поділу між ним в рівних частках.

Доводи апеляційної скарги відповідача правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено, у звязку з чим колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги й залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.303, 307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.В. Митрофанова

Судді: Я.М. Бондар

ОСОБА_6