Номер провадження: 22-ц/785/3579/16
Головуючий у першій інстанції Сувертак Г.Г
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Кравця Ю.І., Журавльова О.Г.,

секретаря Ліснік Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2016 року, в цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

30.12.2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з зазначеним позовом вказуючи, що ОСОБА_2 отримала в банку кредит в іноземній валюті - 90000 доларів США згідно укладеного між ними Договору про надання кредиту за №191-08 МК від 21.03.2006 року, на строк до 21.03.2016 року під 12,5% річних. Додатком №1 до Кредитного договору вони визначили, що погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця, протягом строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п.1.3.4 Кредитного договору повинне відбуватися з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти.

Додатковою угодою №1 від 20.02.2009 року до Кредитного договору встановлено, що:

- для ідентифікації Кредитного договору в системі обліку Банку можуть використовуватись, як номер зазначений при його укладанні №0 так і №1;

- розмір ануїтетного платежу становить 894.12 дол.США;

- день сплати ануїтетного платежу - 20 число кожного календарного місяця строку кредитування;

- кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 21.03.2021 року;

- переносяться строки виконання зобов'язання зі сплати процентів. Так, сплата процентів, нарахованих в період з 01.01.2009 року по 30.01.2009 року відбувається в період з 01.02.2014 року по 09.02.2014 року.

Додатковою угодою №2 від 25.05.2011 року до Кредитного договору сторони встановили, що:

- для ідентифікації Кредитного договору в системі обліку Банку можуть використовуватись, як номер зазначений при його укладанні №191-08 МК 0) так і №1 та №2;

- розмір ануїтетного платежу становить 822.50 дол. США;

- за користування кредитними коштами понад встановлений Кредитним договором термін, встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу, на дату виникнення такого прострочення.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 умови укладеного договору та Додаткових угод до нього своєчасно не виконувала, отриманий кредит, відсотки за користування кредитом та нараховані штрафні санкції сплачувала не регулярно, у зв'язку із чим станом на 16.12.2014 року утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 59994,19 дол. США; заборгованість за простроченими процентами - 6339,89 дол. США; заборгованість зі сплати пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків за користування грошима у розмірі 127 грн. 38 коп..

Позивач зазначає, що отриманий ОСОБА_2 кредит забезпечений порукою ОСОБА_4 за Договором поруки №204-08 П-МК, укладеним 21.03.2006 року між позивачем та поручителем.

Відповідно до п.п.1.1-1.5 Договору поруки, поручитель відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що й позичальник ОСОБА_2. Згідно з п.1.4. Договору поруки відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.

Відповідно до п.2.2. Договору поруки, у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання.

Позивачем були пред'явлені вимоги до поручителя про погашення заборгованості за кредитним договором, але вони не виконані. Тому позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом для захисту своїх майнових прав, шляхом стягнення у солідарному порядку з позичальника і його поручителя вказаної вище заборгованості за кредитним договором, оскільки у добровільному порядку ця заборгованість відповідачами не погашена.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставили.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» не визнала, просила суд у їх задоволенні відмовити.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.02.2016 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволені у повному обсязі. Суд стягнув з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором №191-08 МК від 21.03.2006 року в загальному розмірі 66334,08 дол. США, що за курсом НБУ станом на 16.12.2014 року становить 1045450 грн. 44 коп., яка складається: із суми заборгованості за тілом кредиту - 59 994,19 дол. США, еквівалент національної валюти - 945531 грн. 35 коп.; заборгованості за простроченими процентами - 6339,89 дол. США, еквівалент національної валюти - 99919 грн. 09 коп.; пені за прострочення сплати тіла кредиту та відсотків за користування кредитом - 127 грн. 38 коп.; та судовий збір у розмірі 1827 грн. - з кожного відповідача.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2- ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав;

За правилами ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» і стягуючи на його користь у солідарному порядку з позичальника ОСОБА_2 та її поручителя ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №191-08 МК від 21.03.2006 року у загальному розмірі 66334,08 дол. США, що за курсом НБУ станом на 16.12.2014 року становить 1045450 грн. 44 коп., суд першої інстанції виходив із того, що заявлені вимоги ґрунтуються на законі і доведені наданими позивачем доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи, та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До правовідносин, які виникають з кредитного договору застосовуються положення параграфа І глави 71 ЦК України (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом, та не випливає з положень кредитного договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати належних йому процентів - ч.2ст.1050 ЦК України.

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Статтею 554 ЦК України визначено, що при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя.

Судом при ухваленні судового рішення вказані норми матеріального права дотримані у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, 21 березня 2016 року між позивачем і ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір №191-08 МК строком до 21.03.2016 року під 12,50 % річних.

За умовами цього договору (п.1.1) банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти у іноземній валюті, у розмірі 90000 дол. США готівкою, через касу банку (п.1.5 Договору), що в національній валюті на день укладання цього договору становило 454500 грн. Кредит надавався на придбання нерухомого майна.

ОСОБА_2, відповідно до п.1.2.2 Кредитного договору, взяла на себе зобов'язання повернути отриманий кредит у повному обсязі у строки, встановлені графіком погашення кредиту.

Додатком №1 до Кредитного договору сторони договору визначили, що погашення кредиту повинне відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця, протягом строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п.1.3.4 Кредитного договору повинне відбуватися з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти.

Однак, під час виконання сторонами договору його умов, ними укладалися додаткові угоди до Кредитного договору, які частково змінювали його умови.

Так, додатковою угодою №1 від 20.02.2009 року до Кредитного договору встановлено, що:

- для ідентифікації Кредитного договору в системі обліку Банку можуть використовуватись, як номер зазначений при його укладанні №0 так і №1;

- розмір ануїтетного платежу становить 894.12 дол.США;

- день сплати ануїтетного платежу - 20 число кожного календарного місяця строку кредитування;

- кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 21.03.2021 року;

- переносяться строки виконання зобов'язання зі сплати процентів. Так, сплата процентів, нарахованих в період з 01.01.2009 року по 30.01.2009 року відбувається в період з 01.02.2014 року по 09.02.2014 року.

Додатковою угодою №2 від 25.05.2011 року до Кредитного договору сторони встановили, що:

- для ідентифікації Кредитного договору в системі обліку Банку можуть використовуватись, як номер зазначений при його укладанні №191-08 МК 0) так і №1 та №2;

- розмір ануїтетного платежу становить 822.50 дол. США;

- за користування кредитними коштами понад встановлений Кредитним договором термін, встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за вказаним вище договором ПАТ «УкрСиббанк» 21.03.2006 року уклав з ОСОБА_4 договір поруки за №204-08 П-МК.

Відповідно до п.п.1.1-1.5 Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник, у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в кредитному договорі.

Згідно з пунктом 1.4. Договору поруки - відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.

Отримавши від позивача кредит у розмірі 90000 дол. США і придбавши нерухомість, ОСОБА_2 зі своєї сторони умови кредитного договору виконувала не у повному обсязі, несвоєчасно сплачувала тіло кредиту, проценти за користування кредитом та нараховані штрафні санкції. Через невиконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 16.12.2014 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 66342,16 дол.США, що за курсом НБУ становила 1045 450 грн. 44 коп..

Загальна заборгованість за кредитним договором, згідно наданого позивачем розрахунку, складається з заборгованості за кредитом у розмірі 59994,19 дол.США, еквівалент національної валюти - 945 531 грн. 35 коп., заборгованості за простроченими процентами - 6339,89 дол.США, еквівалент національної валюти 99919 грн. 09 коп., пені за прострочення сплати кредиту та відсотків - 127 грн. 38 коп..

ПАТ «УкрСиббанк» повідомив ОСОБА_2 та ОСОБА_4 листами - вимогами №18787 та №18786 від 07.11.2014 року про порушення ними взятих на себе зобов'язань; про наявність заборгованості за кредитним договором, та необхідності сплати цієї заборгованості у визначені строки. Але до теперішнього часу відповідачі листи-вимоги не виконали, заборгованість за кредитним договором не сплатили.

З урахування встановлених обставин та вказаних вище норм матеріального права суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» у повному обсязі, так як вони ґрунтуються на законі і доведені наданими позивачем доказами.

Доводи апеляційної скаргипредставника ОСОБА_2- ОСОБА_3 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони висновків суду першої інстанції не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених статтею 309 ЦПК України для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» у повному обсязі.

Є не доведеними посилання представника ОСОБА_3 на те, що сплачені ОСОБА_2 грошові кошти зараховувалися позивачем на рахунки, які не були зазначені у кредитному договорі, оскільки згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, яким наданий позивачем, там враховані усі грошові суми, сплачені позичальником на адресу банку. При цьому в апеляційній скарзі апелянт не зазначив жодної грошової суми, яка була сплачена ОСОБА_2 і не зарахована банком в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Є безпідставним посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не отримувала у ПАТ«УкрСиббанк» грошові кошти у іноземній валюті (долари США), оскільки з наданих банківських квитанцій, які містяться у справі видно, що ОСОБА_2 повертала отриманий кредит у доларах США, тобто повертала кошти банку, які були отримані нею в кредит. Крім того, відповідач ОСОБА_2 не заперечує того, що вона укладала з позивачем кредитний договір в іноземній валюті з метою придбати нерухомість. Така нерухомість була придбана позичальником, і використовується нею у підприємницькій діяльності.

Є не доведеними посилання апелянта про те, що ОСОБА_2 оплатила позивачу кредит у розмірі 94836,88 дол.США, оскільки розрахунків такої переплати апеляційна скарга не містить, а за підрахунками суду та наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором така переплата відсутня.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для вирішення спору між сторонами у справі.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П. Фальчук

Ю.І. Кравець

О.Г. Журавльов