АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М. Поливач Л.Д.

при секретарі - Горак Ю.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету міністрів України, Печерського районного суду м. Києва про відшкодування моральної та майнової шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року зазначену позовну заяву залишено без руху.

Підставами залишення позову без руху зокрема, зазначено, не відповідність позовної зави вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме: не зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину справи, а вразі відсутності таких доказів наявності підстав для звільнення від доказування; зазначення підстав про звільнення від сплати судового збору; не надання до позовної заяви її копій та копій всіх документів, що додаються неї, відповідності до кількості осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України заявнику надано строк - 5 днів з дня отримання копії ухвали - для усунення недоліків.

Копію ухвали судді першої інстанції ОСОБА_1 отримано 19 липня 2016 року.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить ухвалу судді першої інстанції скасувати, питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що суддею першої інстанції не враховано, що він звільнений від сплати судового збору. Питання щодо обґрунтованості позовних вимог має досліджуватись судом під час розгляду справи.

У судове засідання сторони не з'явились.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Визнаючи неподаною та повернувши заяву, суд першої інстанції послався на невиконання позивачем в повному обсязі вимог ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року.

Проте колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статей 11, 27, 31 ЦПК України, позивач сам визначає зміст позовних вимог, викладає обставини, якими їх обґрунтовує, та зазначає докази на підтвердження обставин.

Діючий цивільний процесуальний Кодекс надає можливість позивачу вільно викласти обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, і зазначити ті докази, які він вважає за необхідне. На стадії прийняття позовної заяви суд позбавлений можливості зробити висновок про достатність або недостатність наявних або зазначених позивачем доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України позивач протягом розгляду справи має право уточнити свої позовні вимоги, а суд у судовому засіданні може уточнити обставини судового спору, якщо вважає, що вони не чітко викладені у позовній заяві.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Зокрема, у попередньому судовому засіданні у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимог (який спосіб захисту свого права він обрав).

Суддя при вирішення питання про відкриття провадження у справі за поданою позовною заявою не має права давати оцінку доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху.

У випадку безпідставності заявлених вимог, суд може ухвалити судове рішення про відмову у їх задоволенні, а не ухвалу про визнання неподаною і повернення позовної заяви.

Відповідні роз'яснення містяться і в п.п. 2, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Так, у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», зі змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму від 25 вересня 2015 року № 10, зазначено, що згідно зі ст. 5 Закону № 3674-VI визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Однак вищевказане залишилося поза увагою судді першої інстанції, який у достатньому обсязі не визначився із питанням щодо наявності підстав для звільнення заявника від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», що призвело до порушення норм процесуального права.

За таких обставин, висновок судді першої інстанції про визнання неподаною і повернення позовної заяви є помилковим.

Враховуючи вищезазначене, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню, з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі і з огляду на вимоги ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 307, 312,313,315,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року скасувати, питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді