Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТВФ «Рось-К» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ТВФ «Рось-К» на рішення апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю ТВФ «Рось-К» (далі - ТОВ ТВФ «Рось-К») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, мотивуючи його тим, що 10 квітня 2013 року ОСОБА_4 була прийнята на роботу у ТОВ ТВФ «Рось-К» на посаду касира і з нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність за ввірені їй матеріальні цінності, а також вона була ознайомлена зі своїми функціональними обов'язками касира, про що особисто розписалася. Із ОСОБА_4 був укладений трудовий договір від 10 квітня 2013 року.

12 грудня 2014 року у магазині «Українські товари», який розташований по вул. Київська, 45 в м. Вінниці і де знаходилось місце роботи ОСОБА_4 була виявлена нестача коштів, які знаходились у касира ОСОБА_4 і рахувались на її матеріальній відповідальності у розмірі 85 333,74 грн, про що був складений акт «Про результати інвентаризації наявних коштів», станом на 12 грудня 2014 року».

Оскільки за зберігання даних коштів ОСОБА_4 несе повну матеріальну відповідальність позивач, посилаючись на п.1 ч.1 ст.134 КЗпП України, просив стягнути з відповідача нанесену нею матеріальну шкоду позивачу в розмірі 85 333,74 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ ТВФ «Рось-К» матеріальну шкоду в розмірі 85 333,74 грн, завдану під час виконання трудових обов'язків.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ТОВ ТВФ «Рось-К» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ ТВФ «Рось-К» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_4, згідно наказу № 26 від 10 квітня 2013 року прийнята на посаду касира ТОВ ТВФ «Рось-К» з оплатою, згідно штатного розпису. Строк договору (контракту): з 10 квітня 2013 року по 31 грудня 2013 року.

10 квітня 2013 року з нею був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Згідно акту б/н від 12 грудня 2014 року в касі торгової мережі «Українські товари» виявлена нестача грошових коштів в розмірі 85 333 грн 74 коп.

Скасовуючи рішення суду першої інстанціїта ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, з'ясувавши належним чином всі обставини по справі та оцінивши всі зібрані докази, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що касир, відповідно до законодавства України несе повну матеріальну відповідальність за збереження всіх прийнятих ним цінностей, однак у позивачів відсутні письмові підтвердження про те, яку суму коштів отримала на збереження ОСОБА_4 та яка сума матеріальних цінностей знаходилась у неї під звітом, а тому вирішити питання про її матеріальну відповідальність за наявними доказами не можливо.

Апеляційним судом зроблено правильні висновки про те, що довідка про рух коштів у магазині «Українські товари» за 11 грудня 2014 року не може бути належним та допустимим доказом, у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, оскільки в ній не міститься посилання на фінансові документи, крім того, вона не засвідчена підписом та печаткою. А посилання представника позивача на те, що кошти, які він вважає нестачею, належать приватним підприємцям, суд правильно не прийняв до уваги, оскільки нічим, крім усних пояснень вони не підтверджені, від інших осіб заяв про відшкодування шкоди не надходило.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ТВФ «Рось-К» відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова