Справа 574/845/16-ц
Провадження 2/574/276/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді Міщенко В. М.

при секретарі Ключник О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до Воскресенська сільська рада про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування та факту належності правоустанавлюючого документа

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Воскресенської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що свідоцтво видане після смерті спадкодавцяі через це вона не може оформити спадщину у нотаріальній конторі.

Викладені вище обставини фактично унеможливлюють прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, позов визнає, просить його задовольнити та просить слухати справу без їх участі.

Суд, дослідивши обставини справи, вислухавши сторони, приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 05 жовтня 2002р. померла ОСОБА_2 про що 05.10.2002р. видано Свідоцтво про смерть серії № 149313 яка мешкала на день смерті разом з позивачкою за адресою: вул.. Зарічна, с.Воскресенка Буринського району Сумської області.

Відповідно до Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04.06.2015р. позивач прийняв спадщину.

При житті ОСОБА_2 , після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла 18.01.1994р., прийняла спадщину - право на земельну частку(пай) розміром 3.50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) , що знаходиться у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня» Буринського району Сумської області, що належало на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0258739, виданого Буринською районною державною адміністрацією 14 вересня 1999 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №739, ОСОБА_4, спадкоємцем якої була її дочка, ОСОБА_2 (дівоча ОСОБА_4) ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкові права і померла 05.10.2002 р...

ОСОБА_6 є рідною дочкою ОСОБА_3 , даний факт встановлений рішенням Буринського районного суду Сумської області по справі № 574/628/16-ц від 15 червня 2016 р.

При зверненні до приватного нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як , позивач є спадкоємцем за заповітом отримав відмову нотаріуса.

Крім того свідоцтві про смерть серія І-БП №256882 бабусі ОСОБА_3 виданого сільвиконкомом Воскресенської сільської Ради Буринського району від 19.01.1994р. вказане прізвище, ІЛЛЕНКО а в Сертифікаті на право на земельну частку пай зазначене прізвище ІЛЬЄНКО

При житті матері та бабусі ніхто ніколи не звертав уваги на таку різницю у написанні прізвища у документах і не придавав цьому значення. Всі знали, що прізвище бабусі, як і дівоче прізвище мами позивачки ОСОБА_4, цей факт підтверджується копією Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія СМ №0258739 оскільки виданий на Імя ОСОБА_4 члена колективного сільськогосподарського підприємства. У свідоцтві про одруження мами позивачки також зазначено прізвище ОСОБА_7.

Згідно з вимогами ч.І ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

На підставі наведеного, різниця у написанні прізвища бабусі у дві літери, є наслідком довільного перекладу прізвища з російської, якою було складено усі правовстанавлюючи документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які заповнювали та видавали документи українською мовою.

Факт того, що ці правовстанавлюючи документи належать саме ОСОБА_3 підтверджується рішенням суду, поясненнями позивачки, звітом про оцінку обєкта №03-160614-314, листом нотаріуса, інформаційною довідкою № М-13/0-27/6-16 від 16.03.2016р. відділу Дергеокадастру у Буринському районі та ін.

В силу п.6 ч.І ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також вразі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, та те, що право успадкування не визнається, відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, позивач як спадкоємець за законом та заповітом, має право на судовий захист шляхом визнання права власності спадкового майна, що належало ОСОБА_3 яка померла 18.01.1994р.,- право на земельну частку(пай) розміром 3.50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) , що знаходиться у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня» Буринського району Сумської області, що належало на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0258739, виданого Буринською районною державною адміністрацією 14 вересня 1999 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №739, ОСОБА_4, спадкоємцем якої була її дочка,а мати позивачки ОСОБА_6 (дівоча ОСОБА_4) ОСОБА_8, яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкові права і померла 05.10.2002 р...

Отже переоформити право власності на земельну частку (пай), - сертифікат серії СМ № 0258739, виданий 14 вересня 1999р. на ОСОБА_4, яка померла 18 січня 1994 року,, спадкоємцем якої була її дочка, а мати позивачки ОСОБА_6 (дівоча ОСОБА_4) ОСОБА_8, яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкові права і померла 05.10.2002 р., неможливо оскільки сертифікат виданий після її (ОСОБА_4) смерті, а тому іншого шляху як звернутися до суду не має.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004нр. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Крім того, Верховний суд України, узагальнюючи практику розгляду земельних спорів, звернув увагу на те, що право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а також і не з часу отримання сертифіката, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пунктом 10 ППВС України №7 від 30.05.2008 р. «Про практику у справах про спадкування» визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Пунктом 7 ППВС України № 7 від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно ч.І, ч.2, п.а ч.З ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1, ч.2, п.а ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Воскресенська сільська рада не заперечує проти визнання права власності за ОСОБА_1.

Виходячи із вищевикладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. 25, 331, 392, 1233-1235 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити що Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія СМ №0258739 виданий ОСОБА_4 14 вересня 1999р., на підставі рішення Буринської районної державної адміністрації від 23 листопада 1998 року №344 , належить ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай), розміром 3,50 ( три цілих і пятдесят сотих) в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у землі, яка перебуває у колективній власності товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня» Буринського району Сумської області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала на підставі сертифіката на право на земельну частку(пай) серії СМ № 0258739, виданого Буринською державною адміністрацією 14 вересня 1999р., зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 739, ОСОБА_4, яка померла 18 січня 1994 року, , спадкоємцем якої була ОСОБА_9, яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкові права і померла 05.10.2002 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя