Провадження № 2/369/4673/16
У Х В А Л А

іменем україни

07 грудня 2016 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення залишкової суми боргу за договором позики, стягнення трьох відсотків річних та відсотків за користування позикою, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Одночасно з позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що він звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 482185,74 грн.. ОСОБА_2 на даний момент належить житловий будинок, який розташований в с. Крюківщина, вул. Мічуріна, 99.

Оскільки ОСОБА_2 має повернути борг у розмірі 482185,74 грн. та з метою неповернення боргу може відчужити належний йому на праві власності майно, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача ОСОБА_1 просив накласти арешт на будинок № 99, який знаходиться по вул. Мічуріна в с. Крюківщина.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення залишкової суми боргу за договором позики, стягнення трьох відсотків річних та відсотків за користування позикою в загальному розмірі 382 185,74 грн. та стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 грн..

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову представник позивача надав копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна датовану 03 травня 2014 року, та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданий 06 травня 2014 року, з яких вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок № 99 по вул. Мічуріна, 99 в с. Крюківщина, однак з наданих документів неможливо встановити, що на час звернення до суду із заявою про забезпечення позову вказане нерухоме майно належить відповідачу ОСОБА_2, оскільки дана заява подана до суду у грудні 2016 року.

У звязку з вищевикладеним у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Ковальчук