Справа № 183/3954/16
Провадження № 2/183/2236/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.

за участю секретаря Данильченко Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 03 вересня 1983 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, та неналежне матеріальне забезпечення відповідачем родини, внаслідок чого виникали сварки. Спільне господарство разом не ведуть. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем.

В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 1983 року у Меліоративненській селищній раді Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 19 зворот, 21 зворот).

Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають.

Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого постійно виникали сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2014 році, з того часу спільне господарство вони не ведуть, хоча і проживають за однією адресою.

У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе.

Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 03 вересня 1983 року Меліоративненською селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області, розірвати.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, відшкодування справленого судового збору в сумі 551 гривні 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна