АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1177/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/789/1446/16 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Ткач О. І., Хома М. В.,

з участю секретаря Бріль В.Л.,

сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 2 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах неповнолітній та дітей Тернопільської міської ради про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, зазначивши, що з моменту народження у них дитини, усі труднощі утримання та виховання несе вона, натомість відповідач ще до розірвання шлюбу, систематично вчиняв сімейні скандали, зловживав спиртними напоями, про дитину не турбувався і не брав участі у її вихованні. Окрім цього, просила змінити розмір стягуваних аліментів в сторону збільшення у зв'язку з із зміною матеріального становища позивачки.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 2 листопада 2016 року позов задоволено частково:

змінено розмір стягуваних аліментів, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.12.2012 року, в сторону збільшення, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 гривень щомісячно в твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягувати з 05.02.2016 року у до досягнення дитиною повноліття;

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено, попереджено ОСОБА_2, що в разі продовження ухиляння від обов'язку по вихованню дитини він може бути позбавлений батьківських прав.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати в частині відмови у позбавленні батьківських прав ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове, яким позбавити відповідача батьківських прав, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує на безпідставне не взяття судом до уваги наданих доказів про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків.

В судовому засіданні апелянт апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що у 2014 році вона змінила місце проживання, а у 2015 році між ними була укладена мирова угода щодо сплати заборгованості за аліментами.

Відповідач апеляційної скарги не визнав, пояснив, що він бажає приймати участь у вихованні сина, однак позивач йому перешкоджає в цьому, змінила місце проживання. Він не зловживає спиртними напоями, оскільки хворіє епілепсією.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав, позивачка зазначала, що відповідач ухиляється від виконання обов'язку по вихованню і утриманню сина, не цікавиться його здоров'ям, розвитком та навчанням.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та недоцільним для застосування на даному етапі розвитку стосунків сторін спору.

Такий висновок ґрунтується на доказах та нормах матеріального права.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч.1 п. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

За роз'ясненнями, що містяться в п.п. 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Як ухилення від виховання дитини розцінюється лише винна поведінка батьків, свідоме нехтування своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей).

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матір'ю, позивачкою у справі.

Шлюб сторін розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18.12.2012 року.

Тим же рішенням суду стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 18.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання сина.

Враховуючи пояснення сторін в суді апеляційної інстанції та бажання відповідача приймати участь у вихованні сина, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина, попередивши його, що в разі ухиляння від обов'язку по вихованню дитини, він може бути позбавлений батьківських прав.

Таким чином, рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 2 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.В. Бершадська