ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/346/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі:головуючої судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

заявника ОСОБА_2

представника заявника-адвоката ЛЕДІНОЇ В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Головне територіальне Управління юстиції у м. Києві, Сьома Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу

в с т а н о в и в:

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, посилаючись на те, що вона та ОСОБА_5 з 09.02.1984 року по 12 січня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син ОСОБА_4, 1984 року народження. Незважаючи на розірвання шлюбу, вони продовжували проживати сім"єю у кооперативній квартирі, яку придбали за спільні кошти в 1993 році за адресою у АДРЕСА_1 та були зареєстровані по день смерті ОСОБА_5 Вели спільне господарство з 1984 року з дня реєстрації шлюбу і по день смерті. Останній рік перед смертю чоловік дуже потребував стороннього догляду та допомоги, вона за ним постійно доглядала, несла всі витрати на його лікування, а після смерті поховала його на Лісовому кладовищі в м. Києві . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, їй необхідно встановити факт проживання однією сім`єю для отримання права на спадщину та сімейного поховання на Лісовому кладовищі.

Заявник, представник заявника- адвокат Ледіна В.Д., яка діє за ордером серія КВ № 138533 від 02.06. 2016 року ( а.с.19) виданого на підставі угоди про надання правової допомоги від 02.06. 2016 року, в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав повністю вимоги заявника та просив задовольнити вимоги, розглядати справу у подальшому без його участі, надавши письмову заяву.

Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересовані особи: Головне територіальне Управління юстиції у м. Києві, Сьома Київська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлені у судове засідання не

направили своїх представників, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків під присягою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вступили в зареєстрований шлюб 09 лютого 1984 року (а.с.7).

В даному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4, 1984 року народження.

Заявник разом з чоловіком та сином були зареєстровані та проживали за адресою:у АДРЕСА_1 ( а.с.11; 12).

Як пояснила в судовому засіданні заявник, в результаті конфліктної ситуації шлюб між ними був розірваний (а.с.8). Однак, шлюбні відносини вони не припинили, продовжували проживати однією сім"єю у кооперативній квартирі, яку придбали за спільні кошти в 1993 році за адресою у АДРЕСА_1 на сім"ю із трьох осіб, що підтверджується копією ордеру № 0964В від 05.04. 1993 року ( а.с. 9), власником якої був її чоловік ОСОБА_5 ( а.с. 10).

Вказані факти підтвердили допитні у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є близькими родичами та друзями, стверджуючи, що іншої сім"ї у померлого не було. Після розірвання шлюбу з ініціативи заявника , він навіть не ставив штамп у паспорті про розірвання шлюбу, оскільки не мав наміру створювати іншу сім"ю.

З довідки форми № 3 від 25 травня 2016 року за № 564-98-47 вбачається, що у вищевказаній квартирі ОСОБА_5 був зареєстрований з 22.04. 1993 року по 18.02. 2016 року , знятий з реєстраційного обліку в зв"язку зі смертю ( а.с. 12), також у вказаній квартирі зареєстровані заявник та син ( а.с. 11)

Пункт п'ятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Приписами частини 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до роз'яснень, даних у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

З урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 21 постанови № 5 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Заявником надані письмові докази, про факт спільного проживання з ОСОБА_5 що містяться на аркушах справи 7-17.

В судовому засіданні, будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_8, пояснив, що він

був свідком на весіллі і був близьким другом покійному з дитинства. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 все життя прожили разом, однак, якийсь час були непорозуміння. Заявниця завжди піклувалась про чоловіка, доглядали його, вели спільний побут до моменту його смерті.

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона є двоюрідною сестрою покійного ОСОБА_5. Знає, що з дружиною вони жили добре, коли він захворів, заявник його доглядала до самої смерті.

В судовому засіданні, будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що вона є дружиною рідного брата заявника, зазначила, не дивлячись на те, що вони розлучались, все життя були однією сім`ю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом відпочивали, проводили свята на дачі яку будували разом з її чоловіком.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, показання свідків, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що в розрізі даного питання, заявником в повній мірі доведено факт спільного проживання з ОСОБА_5.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 131, 208, 209, 212- 215, 218, 234, 256 ЦПК України, ст. 3 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Головне територіальне Управління юстиції у м. Києві, Сьома Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім"єю жінки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 та чоловіка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживав та був зареєстрований за адресою: у АДРЕСА_1 і помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 без реєстрації шлюбу не менше п"яти років до часу відкриття спадщини.

Факт встановлюється для отримання спадщини.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення надати сторонам в залі судового засідання для відому.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК