Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидове Донецької області про встановлення факту проживання однією сім'єю та зобов'язання виплатити одноразову допомогу на сім'ю загиблого, за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидове Донецької області на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 травня 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидове Донецької області про встановлення факту проживання однією сім'єю та зобов'язання виплатити одноразову допомогу на сім'ю загиблого. В обґрунтування позову, зазначила, що з 20 вересня 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 14 грудня 2010 року шлюб між ними було розірвано, але вони продовжили проживати однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4, посилаючись на те, що її чоловік внаслідок нещасного випадку на виробництві загинув, просила встановити факт сумісного проживання однією сім'єю її та загиблого ОСОБА_5 на час його смерті, зобов'язати відповідача здійснити на її користь виплату одноразової допомоги, як члену сім'ї загиблого в розмірі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату; стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 25 травня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 із загиблим ОСОБА_5 на час його смерті за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове виплатити ОСОБА_4 одноразову допомогу, як члену сім'ї загиблого ОСОБА_5 у розмірі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидове Донецької області просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1998 року, 14 грудня 2010 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

25 вересня 2015 року був складений акт № 12, яким визнано нещасний випадок, що стався з ОСОБА_5 на ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» таким, що пов'язаний з виробництвом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер.

Відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1 до смерті останнього, а тому позивач як член сім'ї потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві має право на отримання одноразової допомоги, передбаченої ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, а фактично стосуються переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидове Донецької області відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
Г.І. Мостова