У х в а л а

іменем україни

21 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Інгосстрах міра захисту» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 21 вересня 2015 року під час перебування на дачі, він отримав травму верхньої ділянки ноги від удара, нанесеного рогами домашньої тварини (козла).

Вказував на те, що 24 вересня 2015 року йому було проведено оперативне втручання, після якого він 14 днів перебував на стаціонарному лікуванні в Міській клінічній лікарні № 2 м. Запоріжжя, а потім лікувався амбулаторно.

Звертав увагу на те, що 08 жовтня 2015 року він повідомив Приватне акціонерне товариство Страхову компанію «Інгосстрах міра захисту» (далі - ПрАТ Страхової компанії «Інгосстрах») про настання страхового випадку та наявність підстав для виплати страхового відшкодування за договором від 19 жовтня 2012 року, який було укладено між сторонами, проте у виплаті страхового відшкодування йому було відмовлено.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_4, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 24 000 грн, витрати на проведення судової медичної експертизи в сумі 240 грн та 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасуватиоскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що позивачем не доведено, що відповідач діяв неправомірно та порушив умови договору страхування. Обґрунтування розміру вимог в частині стягнення страхового відшкодування, а саме з чого складається сума 24 000 грн, ані позовна заява, ані матеріали справи не містять.

При цьому, під час розгляду справи в суді першої інстанції, страхова компанія прийняла рішення про виплату ОСОБА_4 страхового відшкодування, кошти були перераховані на рахунок останнього.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

І.М. Фаловська