Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/710/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія 20 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Микитюк О.Ю., Шевчук А.М.,

за участю секретаря: Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та в обґрунтування вимог зазначила, що з 13.03.2011 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 Під час шлюбу за спільні кошти ними придбано автомобіль марки TOYOTA, модель HILUX COMFORT № кузова НОМЕР_1. Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1842/2016/154 від 27.01.2016 року, вказаний автомобіль продано ОСОБА_2 його сину ОСОБА_3 за 20000.00 грн. Просила визнати даний договір купівлі-продажу недійсним, оскільки згоди на здійснення правочину, спрямованого на відчуження автомобіля не надавала.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, постановити нове - про відмову з задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що судом не враховано, що автомобіль фактично було продано за 20000 доларів США, а кошти були витрачені на погашення боргів сім»ї, що позивач дала усну згоду на продаж автомобіля.

ОСОБА_3 приєднався до апеляційної скарги ОСОБА_2

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарги підлягають відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 березня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на «Павлюк», що підтверджується виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 28 вересня 2013 року (а.с. 8).

20.12.2013 року ОСОБА_2 придбано автомобіль марки TOYOTA, модель HILUX COMFORT № кузова НОМЕР_1 за 308930.00 грн. (а.с. 14-15).

У відповідності до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки вказаний автомобіль придбаний під час шлюбу, висновок суду першої інстанції про те, що він є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, є правильним.

Згідно з положеннями ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Частиною 2 статті 369 ЦК України передбачено, що розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

27.01.2016 року спірний автомобіль був проданий ОСОБА_2 ОСОБА_3 за 20000.00 грн (а.с. 32).

Оскільки співвласницею ОСОБА_1 письмова згода на відчудження автомобіля не надавалася і нотаріально не посвідчувалася, надання усної згоди заперечується, будь які докази прийняття позивачем виконання умов спірної угоди або існування інших підстав для визнання її дійсною суду не надано, сторонами такі вимоги не ставилися, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

При цьому, на наявність цих підстав та їх правові наслідки, будь-яким чином не впливає подальше одноособове використання одержаних від вказаної угоди коштів.

Посилання апелянта на неправильне встановлення судом першої інстанції суми оспорюваної угоди, є надуманим, оскільки угода в цій частині ніким не оспорена.

Посилання ОСОБА_2, на те, що вказаний автомобіль був придбаний без згоди позивача, будь-яким чином висновків суду першої інстанції не спростовує та на правильність рішення не впливає.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому на підставі ст. 308 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді