АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Височанської Н.К., Кулянди М.І.

секретар Чубрей І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в майні і поділ майна, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 20 липня 2016 року,

встановила:

Рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 20 липня 2016 року позов задоволено.

Виділено ОСОБА_1 належну на праві спільної часткової власності 1/4 ідеальну частку житлового будинку по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на наступні приміщення: кімнату«1-3» , площею 38 кв. м. вартість 170 384 гривень, кімнату «1-9», площею 37,1 кв. м. вартістю 166 350 гривень, комору «ІІІ», площею 4,4 кв. м. вартістю 12 237 гривень, коридор «IV», площею 6,2 кв. м. вартістю 17 242 гривень, а всього приміщень на загальну площу 85,7 кв. м. загальною вартістю 366 213 гривень.

Виділено відповідачу ОСОБА_2 у власність в житловому будинку АДРЕСА_1, наступні приміщення: коридор «1а», площею 12,5 кв. м. вартістю 56 047 гривень, кухню «1-4», площею 12,9 кв. м. вартістю 57 841 гривень, санвузол «1-5», площею 8,4 кв. м. вартістю 37 665 гривень, коридор «7а» , площею 12 кв. м. вартістю 53 805 гривень, кімнату «1-10», площею 12,5 кв. м. вартістю 56 047 гривень, коридор «Va», площею 11,4 кв. м. вартістю 31 704 гривень, комору «VII», площею 8 кв. м. вартістю 22 249 гривень, комору «VIII», площею 13,6 кв. м. вартістю 37 823 гривень, а всього приміщень площею 91,3 кв. м., вартістю 353 181 гривень.

Припинено право спільної часткової власності на приміщення житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 2143 гривень 13 копійок.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 1 вересня 2016 року рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 20 липня 2016 року скасовано.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в майні, поділ майна, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4028 гривень 34 копійки в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в частині стягнення понесених витрат на правову допомогу.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Статтею 84 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, і такі витрати відносяться до судових витрат, які підлягають розподілу судом між сторонами відповідно до статті 88 ЦПК України.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У пунктах 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. ст. 12, 46, 56 ЦПК України ).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VIII установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

З рішення апеляційного суду від 1 вересня 2016 року вбачається, що судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині стягнення понесених витрат на правову допомогу.

З договору про надання правової допомоги від 26 липня 2016 року вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 здійснював надання правової допомоги адвокат Баршаков О.В. (а.с.95).

Згідно умов додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 26 липня 2016 року сторони погодили, що вартість години часу роботи адвоката з надання правової допомоги клієнта буде складати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі (а.с.96).

З розрахунку №1 суми гонорару за надану правову допомогу за договором про надання правової допомоги ОСОБА_2 від 26 липня 2016 року вбачається, що адвокатом Баршаковим О.В. було надано наступну правову допомогу:

- вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, надання правової інформації, консультацій та роз'яснень з правових питань стосовно спірних правовідносин;

- підготовка апеляційної скарги на судове рішення.

На вказані дії адвокат витратив 9 годин часу, а тому розмір витрат ОСОБА_2 за надану йому правову допомогу адвокатом Баршаковим О.В. складає 5 220 гривень (580*9=5220).

Згідно звіту про виконані роботи №1 від 1 серпня 2016 року адвокат повністю надав, а клієнт прийняв послуги у вигляді правової допомоги передбачені додатковою угодою №1 (а.с.98).

З квитанції №001-Б/2016 від 1 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 сплатив адвокату Баршакову О.В. 5 220 гривень за надану йому правову допомогу (а.с.99).

Враховуючи наведене вище у справі слід ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 220 гривень судових витрат понесених на оплату правової допомоги.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 220 гривень судових витрат понесених на оплату правової допомоги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: