Номер провадження: 22-ц/785/1825/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Калараш А.А.

з участю секретаря Сідлецької Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Одеська міська рада про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод шляхом виселення та скасування запису про державну реєстрацію права власності, за апеляційною скаргою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2015 року,

встановила:

В березні 2015 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що у комунальній власності територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради перебувають нежитлові підвальні приміщення загальною площею 114,3 кв.м за адресою: м.Одеса, вул.Жуковського, 27 на підставі дублікату свідоцтва про право власності від 10.01.2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.10.2004 року №672.

На спірні нежитлові підвальні приміщення було визнано право власності за ОСОБА_3 на підставі заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10.07.2007 року, яке за заявою Одеської міської ради про перегляд заочного рішення було скасовано ухвалою суду від 22.05.2008 року, а ухвалою суду від 02.10.2008 року позов ОСОБА_3 був залишений без розгляду на підставі ст.207 ЦПК України.

Однак ОСОБА_3, скориставшись зазначеним заочним рішенням, уклав договір купівлі-продажу від 20.10.2008 року, за яким продав нежитлові підвальні приміщення ОСОБА_4 Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 22.04.2013 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 20.10.2008 року, укладений між ОСОБА_3М та ОСОБА_4 Однак після цього ОСОБА_5 24.06.2009року продав нежитлові підвальні приміщення ОСОБА_2 за договором від 24.06.2009 року.

Позивач просив:

- усунути перешкоди у користування шляхом виселення ОСОБА_2 з нежитлових підвальних приміщень;

- витребувати у ОСОБА_2 нежитлові підвальні приміщення на користь територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради;

- скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нежитлові підвальні приміщення.

Відповідачка позов не визнала.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивача ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги підлягає частковому задоволенню, рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем підвальних приміщень, а тому вони не можуть бути витребувані у неї.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не підтверджується матеріалами справи та не ґрунтується на законі.

З матеріалів справи вбачається, що у комунальній власності територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради перебувають нежитлові підвальні приміщення загальною площею 114,3 кв.м за адресою: м.Одеса, вул.Жуковського, 27 на підставі дублікату свідоцтва про право власності від 10.01.2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.10.2004 року №672.

На спірні нежитлові підвальні приміщення було визнано право власності за ОСОБА_3 на підставі заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10.07.2007 року, яке за заявою Одеської міської ради про перегляд заочного рішення було скасовано ухвалою суду від 22.05.2008 року, а ухвалою суду від 02.10.2008 року позов ОСОБА_3 був залишений без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Однак ОСОБА_3, скориставшись зазначеним заочним рішенням, уклав договір купівлі-продажу від 20.10.2008 року, за яким продав нежитлові підвальні приміщення ОСОБА_4, а останній 24.06.2009року продав нежитлові підвальні приміщення ОСОБА_2 за договором від 24.06.2009 року.

Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Суд першої інстанції не врахував, що за змістом ч. 1 ст. 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Такий правовий висновок викладений в Постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 16 квітня 2014 р. у справі № 6-146цс13; від 11 червня 2014 року у справі № 6-52цс14.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги про витребування у ОСОБА_2 нежитлових підвальних приміщень та усунення перешкод у користуванні шляхом звільнення ОСОБА_2 цих приміщень - підлягають задоволенню, що узгоджується з висновками, які містяться в постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі № 6-95цс13; від 10 червня 2015 р. у справі № 6-348цс15).

Задоволення цих позовних вимог є підставою для скасування запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нежитлові підвальні приміщення на підставі п.9 ч.1 ст.27 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Таке роз»яснення міститься у п.10 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»: «Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень).

Тому позовні вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нежитлові підвальні приміщення є зайвими та задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом не правильно застосовані норми матеріального, рішення суду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Судові витрати, які понесені Департаментом комунальної власності Одеської міської ради при подачі позову в сумі 243,60грн. та при подачі апеляційної скарги в сумі 3751,45грн., а всього в сумі 3995,05грн., підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь Департаменту на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314 ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2015 року скасувати.

Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_2 нежитлові підвальні приміщення загальною площею 114,3 кв.м за адресою: м.Одеса, вул.Жуковського, 27 на користь територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради, від імені якої діє Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в користуванні нежитловими підвальними приміщеннями загальною площею 114,3 кв.м за адресою: м.Одеса, вул.Жуковського, 27 шляхом звільнення ОСОБА_2 цих приміщень.

В решті позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради судові витрати в сумі 3 995 гривень 5 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

ОСОБА_7

ОСОБА_8