№ пров. 2/646/2318/2016
У Х В А Л А

Іменем України

"16" грудня 2016 р. м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Шелест І.М., за участю секретаря Славгородської Ю.В., представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Харківміськгаз» про порушення прав споживача та визнання договору укладеним,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовом до суду, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником частини будинку по вул. Борова, 120. ЇЇ співвласником є дядя ОСОБА_3. 30 липня 2012 року ПАТ «Харківміськгаз» уклало Договір про газопостачання мого будинку з співвласником ОСОБА_3 На той час співвласником ОСОБА_3 ще була мати позивача ОСОБА_4 14 листопада 2014 року ОСОБА_4 подарувала свою частину будинку по вул. Борова, 120 своїй донці ОСОБА_2. На сьогоднішній день будинок є спільною частковою власністю, частини в натурі не виділені. Будинок має єдину систему опалення. В будинку є одна газова та один опалювальний прилад спільного користування. Внаслідок незаконних дій ПАТ «Харківміськгаз» позивач позбавлена можливості користуватися опалювальним приладом.

24 квітня 2015 року за заявою ОСОБА_3 у спільному будинку працівниками ПАТ «Харківміськгаз» було відключено від системи газопостачання та опломбовано АГВ., без згоди позивача і незважаючи на її заперечення.

22 жовтня 2015 року за дорученням позивача її чоловік ОСОБА_1 звернувся до Південного управління газового господарства ПАТ «Харківміськгаз» з заявою про підключення АГВ. На своє прохання він отримав відмову на тій підставі, що договірні відносини у ПАТ «Харківміськгаз» є тільки з одним з співвласників - ОСОБА_5 Проте, ОСОБА_3, і члени його родини більше ніж 30 років не проживають у будинку. У цьому будинку зараз зареєстровані та мешкають лише три людини: позивач, їй чоловік, та донька. ПАТ «Харківміськгаз» порушує право позивача як споживача комунальних послуг. Посилаючись на те, що за адресою позивача відсутній договір розподілу природного газу, їй відмовляють у підключенні опалювального приладу до газової мережі. Мотивують відсутність договору тим, що на цей час договір від 30 липня 2012 року припинив свою дію у зв'язку зі зміною постачальника природного газу, яким з 01 липня 2015 року є ТОВ «ХАРК1ВГАЗ ЗБУТ» та вимагають надати письмовий дозвіл співвласника на укладення договору. Але договори газопостачання, на підставі яких побутові споживачі природного газу в Україні отримували цю послугу до 01 липня 2015 року не зникли в нікуди. Вони були підставою для автоматичного укладання договорів з новими господарюючими суб'єктами, що надають населенню послуги з розподілу та постачання природного газу. Порядок приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу прописано у Кодексі газорозподільних систем (Затверджений 30.09.2015 Постановою № 2494 НКРЕКП, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1379/27824). Отже, позивач придбаває природний газ та використовує його для власних побутових потреб за адресою м. Харків, вул.. Борова, 120. Вона є споживачем комунальної послуги і, як всі інші громадяни України, вона має право на безперебійне отримання цієї послуги на умовах, що закріплені у Типовому договорі на розподіл природного газу, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. Свого права споживача комунальної послуги вона позбавлена, внаслідок незаконних дій ПАТ «Харківміськгаз», яке всупереч з її вимогами позбавило її права використовувати природний газ задля опалення її будинку.

Тому позивач ОСОБА_2 просила визнати укладеним договір на розподіл природного газу за адресою: м. Харків, вул.. Борова, 120 між нею та ПАТ «Харківміськгаз».

12.12.2016 року позивач подала заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначила, що ПАТ «Харківміськгаз» створює їй перешкоди у користуванні опалювальним приладом, який на законних підставах відповідно до проекту газифікації використовується для опалення її будинку. У той же час відповідач не має заперечень проти використання газової пічки. Свої дії ПАТ «Харківміськгаз» обґрунтовує тим, що за адресою позивача відсутній договір на розподіл природного газу, та висуває до неї вимоги задля укладення цього договору, які не передбачено ніякими діючими на сьогоднішній день законами або нормативними актами, та які воно не висуває до інших споживачів послуг пов'язаних з газопостачанням. Не однакове ставлення ПАТ «Харківміськгаз» до неї у порівнянні з іншими споживачами комунальних послуг та те, що постачальник комунальних послуг вимагає від неї виконання умов, які не передбачено Типовим договором розподілу природного газу, і змусило її звернутися до суду з позовом про захист прав споживача. Тобто предметом спору є визнання незаконними дій відповідача що полягають у висуванні не передбачених за законом вимог для укладення договору розподілу природного газу.

Відсутність можливості використовувати природний газ для опалення ставить у небезпеку збереження приміщень та здоров'я осіб, що у них перебувають. Будинок по вул. Борова, 120 має лише газову систему опалення. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, а відповідно і унеможливити поновлювання її прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки за доведеності позовних вимог підстави для повного або часткового припинення газопостачання виключаються, а при недоведеності позову відповідач не позбавлений права застосувати норму Кодексу газорозподільних систем. Тому просила заборонити ПАТ «Харківміськгаз» вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання позивачу, яка мешкає за адресою м. Харків, вул. Борова, 120, використовувати опалювальний газовий прилад для опалення будинку до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно статті 152 Цивільного процесуального кодексу України визначає позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання укладеним договору на розподілення природного газу у будинку 120 по вулиці Борова у м. Харкові.

Крім того, обраний позивачем вид забезпечення позову: заборона ПАТ «Харківміськгаз» вчиняти будь-які дії,спрямовані на перешкоджання ОСОБА_2 використовувати опалювальний газовий прилад для опалювання будинку до набрання рішенням законної сили, не відповідає предмету позову.

Зазначені обставини є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на увалу суду першої інстанції подається апеляційному суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо її було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.М. Шелест