Справа № 139/433/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В. при секретарі судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Вищеольчедаївської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2007 року померла ОСОБА_3. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка площею 3,7978 гектара, яка розташована на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3, однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_1 з відповідним позовом звернулася до суду.

Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 4, 26).

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача сільський голова Вищеольчедаївської сільської ради у судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, у яких позов визнали і просили справу слухати у їх відсутності (а.с. 26, 27).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Розглянувши справу суд, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (с. 1 ст. 1220 ЦК України).

ОСОБА_3 померла 02 квітня 2007 року (а.с. 8).

Довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 139 від 05 лютого 2016 року (а.с. 13), технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 14-15), копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 16) стверджується, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7978 га, яка розташована на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

Із заповіту (а.с. 15), посвідченого 16 березня 2001 року секретарем Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, вбачається, що ОСОБА_3 належне їй право на земельну частку (пай) заповіла онукам ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному.

Із свідоцтва про смерть (а.с. 29) вбачається, що ОСОБА_4 помер 21 червня 2002 року.

Та обставина, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не зареєстрована і спадкові права ніким не оформлялися доводиться інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 24). Крім того, другий спадкоємець за заповітом ОСОБА_2, що є відповідачем у цій справі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнав.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги (ст. 1258 ЦК України).

З тексту позовної заяви (а.с. 2-5) та довідки виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 139 від 05 лютого 2016 року (а.с. 13) слідує, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємців 1-3 черг немає.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Свідоцтвом про смерть (а.с. 8), рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 22 лютого 2016 року про встановлення факту проживання однією сімєю, яке набрало чинності 04 березня 2016 року (а.с. 10-11), довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 139 від 05 лютого 2016 року (а.с. 13) стверджується, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, що має право спадкувати у четвертій черзі після смерті ОСОБА_3.

Із інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої 23 травня 2016 року (а.с. 24), вбачається, що спадкові права після смерті ОСОБА_3 ніким не оформлялися.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 12 лютого 2016 року (а.с. 13), слідує, що оригінал державного акта на право власності на землю на прізвище ОСОБА_3 втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити його права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (а.с. 17).

Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця ОСОБА_3 за законом.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1268, ст. 1223, ч. 1 ст. 1264 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 73, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 та Вищеольчедаївської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 3,7978 га (кадастровий номер :05:001:0050), яка знаходиться на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка настала 02 квітня 2007 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: __________