У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартлаб» до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Валерій Вікторович, Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, про визнання переважного права перед іншими особами на придбання у власність найманих нежилих приміщень офісу, переведення прав і обов'язків покупця за договором купівлі-продажу, визнання права власності на нежилі приміщення офісу, скасування рішення про державну реєстрацію прав, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартлаб» на рішення апеляційного суду Одеської області від 10 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Смартлаб» (далі - ТОВ «Смартлаб») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило: визнати за ним переважне право перед іншими особами на придбання у власність найманих ним нежилих приміщень офісу, загальною площею 135,6 кв. м, які розташовані у будинку АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень першого поверху; перевести на нього за договором купівлі-продажу від 23 жовтня 2013 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк») та громадянином США ОСОБА_4, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. та зареєстрованим у реєстрі за № 3747, права та обов'язки покупця зазначених нежилих приміщень офісу; визнати за ним право власності на вказані нежилі приміщення офісу; стягнути з нього на користь ПАТ «Фідобанк» їх вартість за договором купівлі-продажу від 23 жовтня 2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 квітня 2012 року між ТОВ «Смартлаб» та ПАТ «Ерсте Банк», яке змінило назву на ПАТ «Фідобанк»,було укладено договір № 1 найму нежитлового приміщення, за яким позивач прийняв від ПАТ «Ерсте Банк» у строкове платне користування вказані вище нежилі приміщення офісу зі строком найму 35 календарних місяців, а саме: з 13 квітня 2012 року по 28 лютого 2015 року (включно), підписавши цього ж дня акт прийому-передачі спірних нежилих приміщень.

Згідно з п. 3.1 договору № 2 найму нежитлового приміщення, також укладеного 13 квітня 2012 року між ТОВ «Смартлаб» та ПАТ «Ерсте Банк», строк найму становив 25 календарних місяців з 01 березня 2015 року по 31 березня 2017 року (включно).

Вказав, що 07 жовтня 2013 року працівником ТОВ «Смартлаб» на приватну електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1 отримано лист ПАТ «Фідобанк» від 07 жовтня 2013 року № 61610/4346 із пропозицією розглянути питання про продаж нежилих приміщень, у відповідь на який ТОВ «Смартлаб» у листі від 14 жовтня 2013 року № 0910/13 повідомило, що розглядає можливість купівлі спірного нежитлового приміщення.

Проте 23 жовтня 2013 року співробітником ТОВ «Смартлаб» на приватну електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1 було отримано електронний лист відповідача, із якого стало відомо про відчуження ПАТ «Фідобанк» спірних нежилих приміщень громадянину ОСОБА_4.

Позивач вважав, що відчуження ПАТ «Фідобанк» нежилих приміщень ОСОБА_4 відбулось із порушенням вимог чинного законодавства, зокрема переважного перед іншими особами права ТОВ «Смартлаб», який є добросовісним наймачем, на їх придбання відповідно до положень ст. 777 ЦК України.

Також позивач вказав, що з 13 квітня 2012 року використовує нежилі приміщення у своїй підприємницькій діяльності та за цей час будь-яких претензій від ПАТ «Фідобанк» щодо виконання умов договорів № № 1 та 2 на його адресу не надходило, що свідчить про сумлінне виконання ним обов'язків наймача, передбачених договорами найму та чинним законодавством, а тому він має переважне право перед іншими особами на придбання нежилих приміщень за вказаними договорами найму.

Окрім вищезазначеного, позивач вважає, що його неналежним чином повідомлено про намір та про умови продажу нежилих приміщень, оскільки, враховуючи вимоги п. 13.8 договору № 1, будь-які повідомлення ПАТ «Фідобанк», здійснені за допомогою електронного зв'язку, не вважаються отриманими, а надісланий електронною поштою лист не відповідає вимогам ч. 2 ст. 777 ЦК України.

Також позивач зазначив, що ТОВ «Смартлаб» здійснило волевиявлення на придбання спірних нежилих приміщень листом від 14 жовтня 2013 року, який не може розглядатись як відмова від переважного права, передбаченого ч. 2 ст. 777 ЦК України, оскільки його не повідомлено про виникнення наміру ПАТ «Фідобанк» здійснити продаж нежилих приміщень третім особам.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано за ТОВ «Смартлаб» переважне право перед іншими особами на придбання у власність найманих ним нежилих приміщень офісу, загальною площею, 135,6 кв. м, які розташовані у будинку під номером АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень 1-го поверху.

Переведено на ТОВ «Смартлаб» за договором купівлі-продажу, укладеним між ПАТ «Фідобанк» та громадянином США ОСОБА_4 23 жовтня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. та зареєстрованим у реєстрі за № 3747, права та обов'язки покупця нежилих приміщень офісу, загальною площею 135,6 кв. м, що розташовані у будинку під номером АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень 1-го поверху.

Визнано за ТОВ «Смартлаб» право власності на нежилі приміщення офісу, загальною площею 135,6 кв. м, що розташовані у будинку під номером АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень 1-го поверху.

Зазначено, що це рішення є підставою для державної реєстрації права власності ТОВ «Смартлаб» на нежилі приміщення офісу, загальною площею 135,6 кв. м, що розташовані у будинку під номером АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень 1-го поверху у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4на нежилі приміщення офісу, загальною площею 135,6 кв. м, що розташовані у будинку під номером АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень 1-го поверху у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та підлягає виконанню шляхом державної реєстрації права власності ТОВ «Смартлаб» на нежилі приміщення офісу, загальною площею 135,6 кв. м, що розташовані у будинку під номером АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень 1-го поверху у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на нежилі приміщення офісу, загальною площею 135,6 кв. м, що розташовані у будинку під номером АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень 1-го поверху у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Авдієнка В.В. щодо державної реєстрації права власності на нежилі приміщення офісу, загальною площею 135,6 кв. м, що розташовані у будинку під номером АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень 1-го поверху за ОСОБА_4.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 серпня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Смартлаб» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Смартлаб» просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи та надавши належну оцінку доказам в їх сукупності, виходив з його необґрунтованості, оскільки відповідь ТОВ «Смартлаб» не містить повної і безумовної згоди на прийняття пропозиції банку, а містить інші умови, ніж було запропоновано ПАТ «Фідобанк».

З матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2013 року ПАТ «Фідобанк» з урахуванням вимог ст. 777 ЦК України, надіслало директору ТОВ «Смартлаб» лист з пропозицією розглянути питання щодо купівлі спірних нежилих приміщень офісу, а відповідь ТОВ «Смартлаб» не містить повної і безумовної згоди на прийняття пропозиції банку щодо купівлі належних йому приміщень, як того вимагають положення ст. ст. 642, 646 ЦК України.

Відповідно до листа ПАТ «Фідобанк», ТОВ «Смартлаб» було запропоновано розглянути питання щодо купівлі нежилих приміщень офісу, загальною площею 135,6 кв. м., що розташовані у будинку під номером АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень 1-го поверху, по ціні 11 000 грн за 1 кв. м, в тому числі ПДВ.

У відповідь на лист ПАТ «Фідобанк» ТОВ «Смартлаб» листом від 09 жовтня 2013 року № 0910/13 зазначив, що розглядає можливість купівлі нежитлового приміщення за ціною 9 000 грн за 1 кв. м. Пізніше позивач направив ПАТ «Фідобанк» лист від 09 жовтня 2013 року із зазначеною ціною на рівні 9 500 грн за 1 кв. м, а також лист від 14 жовтня 2013 року із зазначеною ціною на рівні 10 000 грн за 1 кв. м.

Згідно з договором купівлі-продажу від 23 жовтня 2013 року, укладеним між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_4, останній придбав спірні нежитлові приміщення офісу за ціною 1 722 000 грн, яка є вищою за ціну, яку готове було запропонувати ТОВ «Смартлаб».

Таким чином, ПАТ «Фідобанк» не було порушено переважне право ТОВ «Смартлаб» на купівлю спірних нежитлових приміщень.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартлаб» відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 10 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

І.М.Фаловська