АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 06.68/82/2016 Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

15 грудня 2016 року суддя Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Ратнікова В.М., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання права власності та припинення права на частку у спільному майні, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання права власності та припинення права на частку у спільному майні.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції, 11 березня 2014 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року скасувати та постановити нову ухвалу про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з непідсудністю спору Голосіївському районному суду м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2014 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року залишено без змін.

11 липня 2014 року відповідач ОСОБА_2 повторно подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року скасувати та постановити нову ухвалу про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з непідсудністю спору Голосіївському районному суду м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 липня 2014 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року.

22 січня 2016 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 втретє подано апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року скасувати та постановити нову ухвалу про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з непідсудністю спору Голосіївському районному суду м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року.

12 серпня 2016 року відповідач ОСОБА_2 вчетверте подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року скасувати та постановити нову ухвалу про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з непідсудністю спору Голосіївському районному суду м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року.

13 жовтня 2016 року відповідач ОСОБА_2 вп'яте подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року скасувати та постановити нову ухвалу про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з непідсудністю спору Голосіївському районному суду м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року.

02 грудня 2016 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 вшосте подано апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року скасувати та постановити нову ухвалу про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з непідсудністю спору Голосіївському районному суду м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України.

14 грудня 2015 року до Апеляційного суду м. Києва від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшла заява ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року.

Свою заяву мотивує тим, що судом апеляційної інстанції не було застосовано до поданої апеляційної скарги положення ч. 2 ст. 297 ЦПК України щодо залишення її без руху в зв'язку з несплатою судового збору, та положення ч. 3 ст. 294 ЦПК України про залишення апеляційної скарги без розгляду в зв'язку з пропуском процесуального строку на її подання. З огляду на таке, вважає, що такі недоліки в діях Апеляційного суду м. Києва можуть бути усунені шляхом постановлення додаткового рішення за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року про залишення її без руху.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши подану заяву, вважаю, що заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року необхідно повернути заявнику, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі у випадках, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Так як з матеріалів справи було встановлено, що за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року наявна ухвала суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні скарги та чотири ухвали про відмову у відкриття провадження, суддею - доповідачем, на підставі положень п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України, постановлено ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

За правилом ч.1 ст. 208 ЦПК України, судові рішення викладаються у формі ухвали або рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 229 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з роз'ясненнями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

Таким чином, зміст наведених положень процесуального закону та роз'яснень Верховного Суду України вказує на те, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі може бути подана у разі вирішення справи по суті та ухвалення в ній рішення суду, якщо судом не ухвалено рішення стосовно якої-небудь позовної вимоги, не зазначено точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати, не допущено негайне виконання рішення або не вирішено питання про судові витрати.

Одночасно, заява представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подана не стосовно ухвалення додаткового рішення до вже існуючого рішення у справі, а стосовно постановлення інших за своїм змістом ухвал досудової підготовки суду апеляційної інстанції, що не передбачено процесуальним законодавством.

З огляду на зазначене, враховуючи, що заява представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення подана щодо ухвали суду, а не рішення суду, у справі, яка не закінчена розглядом по суті, тобто дана заява подана за відсутності передбачених ст. 220 ЦПК України обставин, що можуть бути передумовою для звернення з нею, вважаю, що заява представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення не може розглядатися по суті згідно зазначених в ній доводів, в тому підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання права власності та припинення права на частку у спільному майні - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: