РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

за участю адвоката Бурякової М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшенні розміру аліментів до 25000,00 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2016 року було змінено рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19 липня 2016 року по справі № 522/4239/15-ц (провадження № 2/522/1042/16) за її позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - в частині визначення розміру стягуваних аліментів з «1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно» на «у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно» з врахуванням сплачених ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, платежів у загальному розмірі 69986,00 грн., - оскільки під час вирішення вказаної справи відповідач, який за спеціальністю є моряком (електромеханіком), заперечував наявність в нього постійної роботи на судах іноземних судновласників та отримання стабільного заробітку за контрактами з пароплавними компаніями та стверджував про знищення раніше виданого йому посвідчення моряка, але згодом вона отримала листа Адміністрації морських портів України від 16.09.2016 р. за вих. № 5569, з якого вбачається, що 29.12.2014 р. відповідачу ОСОБА_3 видано посвідчення особи моряка серії НОМЕР_1 дипломно-паспортним відділом служби капітана Херсонського філії ДП «АМПУ» Херсонського морського порту, що в свою чергу свідчить про те, що перебування відповідача за межами України в період з 19.05.2015 р. по 25.07.2015 р., з 0809.2015 р. по 23.12.2015 р. та з 14.01.2016 р. по 01.02.2016 р. пов'язано з його роботою електромеханіком на судах іноземних судновласників.

Також позивач вказує, що в жовтні 2016 року її мати ОСОБА_5 отримала на власний телефон дзвінок від крюінгового агентства «Seacover», що знаходиться в м. Одесі, по вул. Жуковського, буд. 33, агент якого сповістив про те, що ОСОБА_3 може з'явитися до цієї компанії для відправлення у черговий рейс.

З огляду на наведене, позивач вважає, що відповідач спроможний створити для доньки більш сприятливі умови виховання та надати більш достатню фінансову допомогу у розмірі 25000,00 грн. замість 5000,00 грн. на місяць.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_6 підтримав позов, а представник відповідача - адвокат Бурякова М.Є. не визнала позов і подала адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву, які приєднані судом до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_4; 14 лютого 2004 року сторони зареєстрували шлюб; з травня 2014 року сторони проживають окремо, а їх донька ОСОБА_4 перебуває на вихованні матері і проживає разом з нею; рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2015 року у справі № 522/16482/14-ц шлюб між сторонами розірвано.

Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Рішенням апеляційного суду Одеської області 18 жовтня 2016 року було змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року по справі № 522/4239/15-ц (провадження № 2/522/1042/16) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - в частині визначення розміру стягуваних аліментів з «1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно» на «у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно» з врахуванням сплачених ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, платежів у загальному розмірі 69986,00 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Станом на дату судового розгляду даної справи відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_4.

Крім того, окрім щомісячного перерахування позивачу аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 5000,00 грн. (по грудень 2016 року включно), відповідач також здійснює оплату за навчання доньки загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів «Крок», розмір якої склав у 2015 році - 37800,00 грн., а у 2016 році - 45000,00 грн.

Як вбачається з довідки серії МСЕ № 070277, з 2005 року позивачу ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності з дитинства безстроково, та рекомендована робота із скороченим робочим днем або індивідуальним графіком роботи.

Станом на дату судового розгляду даної справи позивач отримує державну соціальну допомогу та не працює.

Представник відповідача стверджує, що відповідач, який за фахом є моряком, на даний час хворіє та не працює, що в свою чергу підтверджується наданою суду медичною документацією, з якої слідує, що відповідач страждає на хворобу хребта, в зв'язку з чим йому рекомендовано обмеження фізичних навантажень.

Водночас суд враховує доводи представника відповідача стосовно того, що станом на цей час позивач разом з донькою проживає у благоустроєній квартирі та використовує автомобіль, які були придбані сторонами за час шлюбу та є об'єктами їх спільної сумісної власності, в той час, коли відповідач позбавлений можливості користуватися цим майном, а представник позивача не спростував в суді ці доводи представника відповідача.

Більш того, позивач не надала суду будь-яких належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо покращення матеріального становища відповідача на даний час, в т.ч. щодо того, що відповідач має стабільну роботу на посаді електромеханіка на судах далекого плавання іноземних судновласників, - як цього вимагає ст. 60 ЦПК України.

Також суд бере до уваги, що той факт, що мати відповідача має у приватній власності квартиру під АДРЕСА_1, не має ніякого правового значення для даної справи.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач не довела в суді свої позовні вимоги.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2016 року.

Суддя Н.А. Ільченко