Номер провадження 2/643/7511/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016 Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2, зацікавлена особа: Московський відділ ДВС ГТУЮ в Харківській області, про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив скасувати арешт який накладено на все майно боржника при здійсненні примусового виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Із змісту заяви вбачається, що позивачем заявлені вимоги з підстав невідповідності дій державного виконавця Закону України «Про виконавче провадження» щодо накладення арешту на майно боржника при проведенні виконавчих дій, а також бездіяльності державного виконавця щодо скасування арешту на вказане майно.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового рішення у цивільній справі» від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13, юрисдикційність розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами ДВС. У порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС підлягають розгляду, якщо підлягає виконанню рішення суду загальної юрисдикції, ухвалене відповідно до ЦПК України. Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законодавством не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням,дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дії чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки на виконанні Московського ВДВС ГТУЮ в Харківській області перебувала постанова суду ухвалена в межах КУпАП (при здійсненні примусового виконання якої було винесено постанову про арешт майна боржника), а не відповідно до норм ЦПК України та враховуючи, що в даному випадку законодавством не встановлено інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльн6ості ДВС, у відкритті провадження за позовною заявою в порядку цивільного судочинства слід відмовити.

Враховуючи викладене, подана заява має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що між сторонами за даним позовом відсутній спір про право цивільне, а позивачем фактично оскаржуються дії суб'єкта владних повноважень - державного виконавця щодо зняття заборон (арештів), накладених в рамках примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова, тому заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства і у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 122 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2, зацікавлена особа: Московський відділ ДВС ГТУЮ в Харківській області, про скасування арешту майна відмовити.

Розяснити заявнику його право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В. Поліщук