У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Свинар М.Ю.

представника 3-ї особи - Сваволі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» про визнання зобов'язання за кредитним договором та договором застави такими, що припинилися у зв'язку з їх фактичним виконанням та зобов'язання подання реєстратору Державного реєстру обтяжень заяви про припинення обтяження рухомого майна та вилучення запису,3-я особа -Державне підприємство « Національні інформаційні системи» , суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання зобов'язання за кредитним договором та договором застави такими, що припинилися у зв'язку з їх фактичним виконанням та зобов'язання подання реєстратору Державного реєстру обтяжень заяви про припинення обтяження рухомого майна та вилучення запису.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про прийняття судом до спільного розгляду з первісним позовом позивача зустрічної позовної заяви Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що вони не визнають вимог позивачки та посилаючись на ст.123 ЦПК України вважають, що дані позови є взаємопов'язаними, оскільки виникли з кредитного договору укладеного між сторонами, задоволення зустрічного позову може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову позивачки та розгляд спільно заяв є доцільним в одному провадженні.

Представник позивачки в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні клопотання, обгрунтувавши запереченнями, вважає, що підстав для прийняття зустрічного позову не має, позови не є взаємопов'язаними, оскільки правовідносини не є однорідними, предмети також є різними, позивачем заявлені не майнові вимоги а зобов'язання до вчинення дій, відповідачем же пред'являється майновий спір щодо стягнення заборгованості наявної на думку відповідача у позивачки, а також і те, що це слугуватиме затягуванню розгляду справи та є зловживанням стороною процесуальними правами.

Представник 3-ї особи в судовому засіданні просить вирішити клопотання на розсуд суду, оскільки вони є лише органом який проводить реєстрацію чи скасовує встановлені обтяження і не є зацікавленими особами.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в прийнятті зустрічної позовної заяви відповідача, виходячи з наступних підстав.

Так відповідно до ст. 31 ЦПК України, сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки. Крім прав і обов'язків передбачених ст. 27 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

При аналізі зазначеної норми процесуального Закону вбачається, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, допускається виключно в тому випадку, якщо зазначені позови є взаємопов'язаними і спільний їх розгляд є доцільним. При визначенні взаємопов'язаності позовів слід виходити в першу чергу з того, що вони повинні виникати з одних правовідносин, що ж стосується доцільності спільного розгляду, то дане поняття є оціночним судженням і в кожному конкретному випадку визначається судом на власний розсуд.

Суд дослідивши матеріали справи та матеріали зустрічного позову вважає, що зазначені позови хоч і є взаємопов'язаними, однак судом не вбачається доцільності їх спільного розгляду, як однієї із підстав для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним, оскільки це слугуватиме затягуванню розгляду справи, яка розглядається в даному судовому засіданні по суті та порушенням судом розумних строків її розгляду, крім того дійсно предмети є різними, позивачем заявлений не матеріальний спір, а відповідачем майновий, що регулюється різними правовими нормами Закону.

Крім того слід зазначити, що відмова в прийнятті зустрічної позовної заяви не є обмеженням доступу до правосуддя, оскільки не позбавляє права відповідача на звернення із заявленими ними вимогами в загальному порядку, визначеному чинним цивільним процесуальним законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про доведеність необхідності відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви відповідача та відмови в задоволенні заявленого клопотання представником відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 123, 168, 169 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в прийнятті до спільного розгляду з позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» про визнання зобов'язання за кредитним договором та договором застави такими, що припинилися у зв'язку з їх фактичним виконанням та зобов'язання подання реєстратору Державного реєстру обтяжень заяви про припинення обтяження рухомого майна та вилучення запису, 3-я особа - Державне підприємство « Національні інформаційні системи», зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, як самостійну справу направити на реєстрацію та автоматичний розподіл до автоматизованої системи документообігу Подільського районного суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

СуддяВ. С. Декаленко