УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Гулька Б.І., Журавель В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання права власності, визнання договору дарування квартири недійсним та витребування майна за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 14 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 11 квітня 2005 року йому та членам його сім'ї - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 належала квартира АДРЕСА_1.

28 січня 2013 року зазначена квартира була подарована дарувальниками - ОСОБА_5, ОСОБА_7 і ОСОБА_9 обдарованому - ОСОБА_6, про що був укладений та нотаріально посвідчений договір дарування, який рішенням апеляційного суду Херсонської області від 14 січня 2015 року визнано недійсним в частині дарування квартири ним, як її співвласником.

Маючи намір зареєструвати своє право власності на частку в квартирі в органах державної реєстрації, він дізнався про те, що 4 лютого 2015 року ОСОБА_6 подарував наведену вище квартиру за наступним договором дарування ОСОБА_4

Посилаючись на те, що оспорюваний договір дарування квартири від 4 лютого 2015 року відбувся без його, як співвласника, на те згоди, чим порушено його права, позивач просив, з урахуванням уточнених вимог, визнати за ним право спільної сумісної власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 визнати недійсним з моменту укладення договір дарування цієї квартири, укладений 4 лютого 2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на його користь спірну квартиру; стягнути з ОСОБА_6 на його користь 2 780 грн 80 коп. в рахунок відшкодування понесених у справі судових витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 9 червня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право спільної сумісної власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 що знаходиться по АДРЕСА_1, житловою площею 40,49 кв. м., загальною площею 64,20 кв. м.

Визнано недійсним договір дарування спірної квартири, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 4 лютого 2015 року, з моменту його укладення.

Витребувано від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 спірну квартиру.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 780 грн 80 коп.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 4 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Витребувано від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1/3 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 що знаходиться по АДРЕСА_1 житловою площею 40,49 кв. м., загальною площею 64,20 кв. м.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в рівних частинах на користь ОСОБА_5 понесені ним судові витрати у розмірі 926 грн 93 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення апеляційного суду Херсонської області від 4 серпня 2015 року залишено без змін.

У травні 2016 року ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_10, звернувся до суду з заявою про перегляд рішення апеляційного суду Херсонської області від 4 серпня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 14 липня 2016 року заяву ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_10, задоволено частково. Рішення апеляційного суду Херсонської області від 4 серпня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про витребування від ОСОБА_4 на його користь 1/3 частини спірної квартири, а також в частині стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 судових витрат на користь ОСОБА_5 скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами. Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 9 червня 2015 року в частині витребування від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 спірної квартири скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено. Заяву ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_10, про перегляд рішення апеляційного суду Херсонської області від 4 серпня 2015 року в іншій частині залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Частково скасовуючи рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, апеляційний суд, урахувавши роз'яснення, надані судам у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», вірно вважав, що скасування рішення апеляційного суду Херсонської області від 14 січня 2015 року, яке є преюдиційним для даної справи, у розумінні ст. 361 ЦПК України є нововиявленою обставиною.

Оскільки рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 листопада 2014 року, що набрало законної сили, у визнанні договору дарування від 28 січня 2013 року, яким ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 подарували спірну квартиру ОСОБА_6, відмовлено за необґрунтованістю і цей договір є дійсним, то право ОСОБА_11 припинено з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України.

Посилання касаційної скарги про пропуск ОСОБА_4 строку звернення до суду із заявою перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами безпідставні, так як заявник звернувся до суду в установлений ЦПК України строк з дня встановлення ним обставин для перегляду судового рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І.Гулько

В.І. Журавель