Справа № 307/354/16-ц
Провадження № 8/307/2/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М.при секретарі Цех Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Тячівського районного суду від 10 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 двісті сорок сім тисяч сто сімдесят шість гривень 17 копійок матеріальної шкоди та сім тисяч гривень моральної шкоди. Заявник вважає, що вказане рішення підлягає перегляду за ново виявленими обставинами з тих підстав, що на момент його ухвалення від перебував за кордоном і про наявність рішення довідався тільки в травні місяці 2016 року.

Крім цього його відповідальність була застрахована згідно з полісом «Зелена карта» і виплата страхового відшкодування повинна здійснюватися через МТСБ України. Всі необхідні документи були надані позивачці. Однак позивачкою замість страховика було предявлено позов до нього і оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які дані про страхування , страховик не був залучений до участі у справі і на час розгляду справи ці обставини не були відомі суду.

Також у кінці травня 2016 року йому стало достовірно відомо, що на банківські рахунки позивачки 20 квітня 2016 року МТСБ було зараховано 190644.59 гривень в якості страхового відшкодування за шкоду, спричинену ним як застрахованою особою, а отже сума страхового відшкодування повинна була покрити всі матеріальні збитки позивачки і , на його думку, позивачка безпідставно отримала право на відшкодування 244876.17 гривень в той час як страховик набув право на регрес ний позов до нього.

Просить переглянути у звязку з ново виявленими обставинами рішення Тячівського районного суду від 10 березня 2016 року.

Представник заявника в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої заяви просив розглянути справу у його відсутності, заяву підтримав, не заперечив проти задоволення уточнених вимог позивачки, а тому суд в порядку ст.365 ч.1 ЦПК України розглянув заяву у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що в порядку ст.365 ч.1 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви, а тому суд розглянув заяву у її відсутності.

Також позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог, за якою просила стягнути з відповідача 10000 гривень в відшкодування моральної шкоди, 1100 гривень витрат за проведення експертизи та 1200 гривень за евакуацію транспортного засобу.

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 10 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 двісті сорок сім тисяч сто сімдесят шість гривень 17 копійок матеріальної шкоди та сім тисяч гривень моральної шкоди. В решті позову відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір.

Вказане рішення суду набуло законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Згідно до п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України, на яку посилається заявник, підставами для перегляду рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами є також істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п. 7 цієї ж постанови обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі відомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Як встановлено в судовому засіданні при ухваленні рішення Тячівського районного суду від 10 березня 2016 року не було заявлено, що цивільна відповідальність відповідача була застрахована згідно з полісом «Зелена карта» і виплата страхового відшкодування повинна здійснюватися через МТСБ України, що і було здійснено( а.с.67), що є істотною для справи обставиною, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи, а тому, суд вважає, що вимоги заявника про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами на підставі п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України є підставними.

Згідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України розглянувши заяву про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди слід скасувати у звязку з нововоявленими обставинами.

При ухваленні нового рішення суд враховує, що відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може також бути визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що що вироком Тячівського районного суду від 06.10.2015 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП, що відбулося 13.04.2015 р., біля 01.30 год., по вул. Грушевського в с. Нересниця, в результаті якого він, керуючи автомобілем марки "SKODA Octavia", н/з Чеської Республіки 3S19500, допустив зіткнення з транспортним засобом "Volkswagen Jetta", н/з НОМЕР_1, який належить позивачці, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Звітом про визначення матеріального збитку № 22/2015 від 04.05.2015 р. стверджено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Volkswagen Jetta", державний номерний знак НОМЕР_1, становить 244876.17 грв.

На проведення авто-товарного дослідження та евакуацію транспортного засобу позивачкою понесено витрати в сумі 1100 грв. і 1200 грв., що стверджується відповідними квитанціями (а.с. 17, 18).

Оскільки збитки, завдані в результаті пошкодження автомобіля внаслідок вказаного ДТП вже відшкодовані через МТСБ України і позивачка в цій частині позов не підтримала, то з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на експертні послуги у розмірі 1100 гривень та 1200 гривень витрат за здійснення евакуації автомобіля.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб Така шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 9 цієї ж постанови звернуто увагу суддів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що істотним пошкодженням належного їй транспортного засобу позивачці була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що вона, свого часу понісши значні матеріальні затрати на придбання автомобіля, змушена була міняти свій звичний життєвий уклад, вишукувати інші способи пересування, витрачати особистий час на організацію ремонту автомобіля та тривалий час очікувала відшкодування. При визначенні розміру моральної шкоди, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України та вимог розумності і справедливості і вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивачки 10000 гривень.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст..ст. 4, 10, 169, 209, 213-215, 361, 365 ЦПК України, на підставі ст..ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди скасувати у звязку з нововоявленими обставинами.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2300 (дві тисячі триста) гривень в відшкодування матеріальних збитків та 10000 (десять тисяч) гривень в відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету 551 гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: М.М.Розман