Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 332/3695/15Головуючий у 1-й інстанції Марченко Н.В.
Пр. № 22-ц/778/2202/16Суддя-доповідач Гончар М.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Каракуші К.В., Стрелець Л.Г.

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Центр № 3 з надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Запоріжжя, Вільнянського та Новомиколаївського районів ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, про визнання недійсним відчуження без згоди спільного майна подружжя та поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який у подальшому уточнила (т.с. 1 а.с. 145-152) та в якому просила визнати недійсними:

- договір комісії від 14.09.2013 р., укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6 щодо реалізації і укладання договору купівлі-продажу спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1;

- договір купівлі-продажу від 14.09.2013 р., укладений між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_6 щодо продажу спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на виконання умов договору комісії від 14.09.2013 р. між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6

- скасувати довідку-рахунок від 14.09.2013 р. серії НОМЕР_4, видану ФОП ОСОБА_6, про відчуження ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_2, спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1.

- скасувати проведену 17.09.2013 р. на підставі довідки-рахунку від 14.09.2013 р. серії НОМЕР_4, виданої ФОП ОСОБА_6 державну реєстрацію транспортного засобу - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1.

- стягнути з ОСОБА_2 на її (ОСОБА_5.) користь грошові кошти у сумі 52180,00 грн. - грошову компенсацію частки у розмірі 1/2 ринкової вартості спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ринковою вартістю 104 360,00 грн. та судові витрати у розмірі 1 318,50 грн., що складаються: 796,70 грн. та 121,80 грн. - судовий збір; 400,00 грн. - оплата послуг з визначення ринкової вартості спільного сумісного майна подружжя - автомобіля.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що в період шлюбу вони з відповідачем ОСОБА_2 придбали автомобіль Daewoo Lanos, 2007 р.в., р.н НОМЕР_1, який було зареєстровано на ОСОБА_2

Під час шлюбу та після його розірвання в судовому порядку ОСОБА_2 не повідомляв її про свої наміри щодо відчуження спільного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 р.в., р.н. НОМЕР_1, та фактичне здійснене ним самовільне і недобросовісне одноособове його відчуження відбулося з метою приховування протиправних дій, спрямованих на уникнення поділу зазначеного спільного майна у судовому порядку.

ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_2, яка знала і не могла не знати, що автомобіль Daewoo Lanos, 2007 р.в., р.н. НОМЕР_1 є спільним майном подружжя, і був придбаний ОСОБА_5 і ОСОБА_2 у шлюбі. ОСОБА_5 ніколи не надавала ОСОБА_2 жодних погоджень на його відчуження, оскільки питання продажу спільного сумісного майна подружжя взагалі не порушувалося.

Отже відчуження 14.09.2013 року спільного майна подружжя ОСОБА_2 без її (ОСОБА_5.) згоди, як іншого з подружжя, та подальша реєстрація права власності на автомобіль Daewoo Lanos, 2007 р.в., р.н. НОМЕР_1, за його матір'ю ОСОБА_4 була протиправним способом уникнути подальшого поділу спільного майна подружжя після розірвання шлюбу на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2013 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2016 року (т.с. 1 а.с. 216-222) позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Визнано недійсними:

- договір комісії від 14.09.2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6 (АДРЕСА_1) щодо реалізації і укладання договору купівлі-продажу спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1;

- договір купівлі-продажу від 14.09.2013 року, укладений між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_6 щодо продажу спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на виконання умов договору комісії від 14.09.2013 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6

Скасовано довідку-рахунок від 14.09.2013 року серії НОМЕР_3, видану ФОП ОСОБА_6, про відчуження ОСОБА_2, спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4

Скасовано проведену 17.09.2013 року на підставі довідки-рахунку від 14.09.2013 року серії НОМЕР_3, виданої ФОП ОСОБА_6 державну реєстрацію транспортного засобу - автомобіля Daewoo Lanos, 2007р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1, за ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 52180,00 грн. - грошову компенсацію частки у розмірі 1/2 ринкової вартості спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ринковою вартістю 104360,00 грн. та судові витрати у розмірі 1318,50 грн., що складаються з судового збору у розмірі 796,70 грн. та 121,80 грн. та оплати послуг з визначення ринкової вартості спільного сумісного майна подружжя - автомобіля в розмірі 400,00 грн.

Позивач ОСОБА_5 із зазначеним рішенням суду першої інстанції погодилась,останнє в апеляційному порядку не оскаржувала.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідачі у цій справі подали апеляційні скарги.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 1 а.с. 223-227) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_4 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 1 а.с. 237-239) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_5 подала апеляційному суду письмові заперечення на вищезазначені апеляційні скарги відповідачів (т.с. 2 а.с.21-25).

У судове засідання 19 травня 2016 року повідомлені апеляційним судом з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України про час і місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 1-2, 12-16, 18-19) позивач ОСОБА_5, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також представник третьої особи не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажними причини неявки всіх нез'явившихся осіб та на підставі ст. 305 ч.2 ЦПК України ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представників позивача ОСОБА_5 за довіреністю (т.с. 1 а.с. 25) ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю (т.с. 1 а.с. 111) ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, у тому числі:

-представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю (т.с. 1 а.с. 111) ОСОБА_3, який на запитання колегії суддів апеляційного суду зазначав, що його довіритель ОСОБА_2 погоджується із ринковою вартістю автомобіля Daewoo Lanos, 2007 р.в., р.н. НОМЕР_1 у розмірі 104360,00 грн. згідно висновку про вартість, наданого позивачем ОСОБА_5, тому іншої оцінки вартості автомобіля у суді першої інстанції не робив і не вважає за доцільне робити це зараз; рішення суду про розірвання шлюбу сторін - ОСОБА_5 та ОСОБА_2, в якому зазначено у мотивувальній частині, що шлюбні відносини припинені саме у квітні 2013 року, його довіритель ОСОБА_2 не оскаржував; автомобіль був проданий у вересні 2013 року, тобто після припинення шлюбних відносин сторін, до набрання законної сили рішенням суду першої інстанції про розірвання шлюбу сторін у листопаді 2013 року, відчуження мало місце зі згоди ОСОБА_5, яка винна гроші у сумі 5000,00 доларів США за навчання матері ОСОБА_2 - ОСОБА_4, інших доказів останнього надати суду не може у матеріали справи, всі докази, що є, були надані у матеріали цієї справи;

-представників позивача ОСОБА_5 за довіреністю (т.с. 1 а.с. 25) ОСОБА_7 і ОСОБА_8, у тому числі які на запитання колегії суддів апеляційного суду зазначали, що згідно із остаточними позовними вимогами позивача у цій справі, остання не просила після визнання недійсними вищезазначених угод та скасування реєстрації витребувати цей автомобіль у ОСОБА_4 на свою користь чи визнавати за нею право власності на частину цього автомобілю, або за ОСОБА_2, право власності на весь автомобіль в порядку поділу майна подружжя в натурі, а лише - стягнути на її користь з ОСОБА_2 компенсацію належної їй ? частини ринкової вартості цього автомобілю;

перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 307 ч. 1 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право: постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін (ч.1); скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (п.2).

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 308 ч. 1 ЦПК України).

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 8, 57-60,88, 209, 212-215, 367 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доказаності позову позивача у цій справі у повному обсязі.

Проте, з такими висновками суду можна погодитись лише частково.

Так, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_5 має право на стягнення з відповідача ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 52180,00 грн. - грошової компенсації частки у розмірі 1/2 ринкової вартості спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 р.в., р.н. НОМЕР_1, ринковою вартістю 104360,00 грн. (висновок про вартість т.с. 1 а.с. 153).

Оскільки, встановлено, що сторони у цій справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2007 року по 15 листопада 2013 року (рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2013 року про розірвання шлюбу сторін, копія а.с.9).

У лютому 2012 року, тобто в період шлюбу, за спільні кошти, сторони у цій справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_2, як подружжя, придбали автомобіль Daewoo Lanos, 2007 р.в., р.н. НОМЕР_1, а тому в силу вимог ст. 60 СК України цей автомобіль є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суду не надані.

В силу вимог ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою (ч.1); при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (ч.2); для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово; згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (ч.3); договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї (ч.4).

14 вересня 2013 року ОСОБА_2 провів відчуження вищезазначеного автомобілю Daewoo Lanos, 2007 р.в., р.н. НОМЕР_1, що є об'єктом права спільної сумісної власності його та позивача ОСОБА_5, на користь своєї матері - відповідача у цій справі ОСОБА_4, без згоди ОСОБА_5 не в інтересах сім'ї (договір комісії від 14.09.2013 року, договір купівлі-продажу автомобілю від 14.09.2013 року, довідка-рахунок від 14.09.2013 року, державна реєстрація від 17.09.2013 року т.с. 1 а.с. 16, 70-98, 138б-138г), про що ОСОБА_5 стало відоме лише під час розгляду судом іншої цивільної справи за участю тих самих сторін із письмової відповіді ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області від 16.07.2015 року (а.с.16).

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суду не надані.

Суд першої інстанції правильно вважав неприйнятними доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що вказаний автомобіль був відчужений ним в період шлюбу з ОСОБА_5 за згодою останньої в інтересах сім'ї.

Оскільки, хоча дійсно шлюб сторін й був розірваний рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2013 року, яке набрало чинності 15 листопада 2013 року (т.с. 1 а.с.9).

Та в силу вимог ст. 114 ч.2 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Проте, цим рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2013 року було встановлено у мотивувальній його частині, що шлюбні відносини сторін, як подружжя, - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було припинено ще у квітні 2013 року.

Відповідач ОСОБА_2 із зазначеним рішенням суду погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував, та воно набуло чинності.

В силу вимог ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Однак, колегія суддів апеляційного суду вважає неправильними висновки суду першої інстанції у цій справі щодо необхідності задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_5 у частині:

1. визнання недійсним договору комісії від 14.09.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6, яка не була залучена до участі у цій справі взагалі, та який фактично є дорученням ОСОБА_2 на ім'я ФОП ОСОБА_6 продати від його імені автомобіль, а не є угодою про відчуження цього автомобілю, а тому не потребує окремого визнання його недійсним у цій справі за рішенням суду в силу вимог закону;

оскільки, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента (ст.1011 ЦК України);

2. визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобілю від 14.09.2013 р., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в особі ФОП ОСОБА_6 за договором комісії; скасування довідки-рахунку від 14.09.2013 р. серії НОМЕР_4, виданої ФОП ОСОБА_6, та скасування проведеної 17.09.2013 р. реєстрації транспортного засобу за ОСОБА_4, оскільки позивач ОСОБА_5 у цій справі за остаточним уточненим позовом (т.с. 1 а.с. 145-152), який був предметом розгляду у суді першої інстанції, після визнання судом недійсним вищезазначених договорів щодо автомобілю не просила витребувати цей автомобіль у ОСОБА_4 чи визнати за нею право власності на ? частину вказаного автомобілю або визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на весь автомобіль в порядку поділу майна подружжя в натурі, а лише просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її (ОСОБА_5.) користь грошові кошти у сумі 52180,00 грн. - грошову компенсацію частки у розмірі 1/2 ринкової вартості спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ринковою вартістю 104360,00 грн., які й було задоволено судом першої інстанції у цій справі.

Відповідно до ст. 20 ЦК України саме позивачеві ОСОБА_5 належить право обирати спосіб захисту свого права у цій справі.

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 11 ч. 1 ЦПК України розглядав дану справу саме в межах заявлених позивачем позовних вимог у цій справі.

Проте, в силу вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, у спосіб, визначений законами України.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту права позивачки на спільне майно подружжя (автомобіль) у вищезазначеній частині (визнання недійсними угод комісії та купівлі-продажу автомобілю, скасування довідки та державної реєстрації транспортного засобу) при вищевикладених обставинах не узгоджується із чинним законодавством та правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-7цс15, яка є обов'язковою для застосування загальними судами в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України.

Так, згідно із ст. 360-7 ЦПК України передбачає, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-7цс15 законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У матеріалах цієї справи відсутні належні, допустимі докази того, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, як подружжям, мали місце будь-які домовленості чи договір про їх частки у вищезазначеному автомобілі, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Звідси, частка ОСОБА_5 у праві спільної сумісній власності на цей автомобіль складала ? .

Відповідач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 у суді із наданим позивачем ОСОБА_5 висновком про ринкову вартість вищезазначеного автомобілю у розмірі 104360,00 грн. погодився, вважав проведення іншої оцінки недоцільним у суді першої та апеляційної інстанцій.

Хоча суд апеляційної інстанцій на виконання вимог ст. 10 ч.4 ЦПК України у цій частині сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин цієї справи, зокрема: роз'яснював відповідачу ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 його право на надання ним іншого висновку про ринкову вартість автомобілю та наслідки ненадання такого висновку.

Звідси, ринкова вартість ? частини вищезазначеного автомобілю становить 52180,00 грн. (розрахунок: 104360,00 грн. /2), на отримання якої з ОСОБА_2 позивач ОСОБА_5 надала згоду у цій справі та просила стягнути у своєму позові на підставі ст. 71 ч. 4 СК України, хоча фактично вбачається, що в порядку компенсації вартості відчуженого без її згоди не в інтересах сім'ї автомобілю.

Оскільки, хоча й позивач у своєму позові дійсно зазначала про поділ в натурі із ОСОБА_2 вказаного автомобілю, як об'єкта спільного сумісного майна подружжя, на підставі ст. 71 СК України.

Однак, при цьому не просила у своєму позові після визнання недійсними вищезазначених угод в порядку поділу майна подружжя на підставі ст. 71 ч. 2 СК України присудити цей автомобіль в натурі одному із подружжя - ОСОБА_2, визнати за останнім право особистої приватної власності на цей автомобіль в порядку поділу майна подружжя в натурі, а їй, відповідно, присудити відповідну вищезазначену компенсацію.

Присудженням лише компенсації позивачу автомобіль не може вважатись поділеним судом в натурі між подружжям.

Ухвалюючи рішення, суд згідно із ч. 1 ст. 214 ЦПК України має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому, суд має навести у рішенні мотиви, з яких не застосував норми права, що на них посилалися особи, які беруть участь у справі. При вирішенні справи суд враховує підставу (обґрунтування) та зміст позовних вимог (ст. 119 ЦПК України).

Лише шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 у цій справі грошових коштів у сумі 52180,00 грн. - грошової компенсації частки у розмірі 1/2 ринкової вартості спільного сумісного майна подружжя - автомобілю Daewoo Lanos, 2007 р.в., р.н. НОМЕР_1, ринковою вартістю 104360,00 грн., при вищевикладених фактичних обставинах, встановлених судом у цій справі, права ОСОБА_5 є захищеними судом у цій справі у належний спосіб.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення (ст. 303 ч. 3 ЦПК України).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2016 року у цій справі в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Центр №3 з надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Запоріжжя, Вільнянського та Новомиколаївського районів ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, про визнання недійсним відчуження без згоди спільного майна подружжя та поділ спільного майна подружжя про: визнання недійсним договору комісії від 14.09.2013 р., укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6 щодо реалізації і укладання договору купівлі-продажу спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.09.2013 р., укладеного між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_6 щодо продажу спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на виконання умов договору комісії від 14.09.2013 р. між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6; скасування довідки-рахунку від 14.09.2013 р. серії НОМЕР_4, виданої ФОП ОСОБА_6, про відчуження ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_2, спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1; скасування проведеної 17.09.2013 р. на підставі довідки-рахунку від 14.09.2013 р. серії НОМЕР_4, виданої ФОП ОСОБА_6 державної реєстрації транспортного засобу - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, слід скасувати; ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_5 відмовити; в решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Оскільки, в решті позовних вимог позивача рішення суду першої інстанції у цій справі є правильним по суті, законним та обґрунтованим.

Також судом першої інстанції з додержанням вимог ст. 88 ЦПК України вирішено питання про розподіл понесених судових витрат сторонами, пов'язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307- 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2016 року у цій справі в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Центр № 3 з надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Запоріжжя, Вільнянського та Новомиколаївського районів ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, про визнання недійсним відчуження без згоди спільного майна подружжя та поділ спільного майна подружжя про:

- визнання недійсним договору комісії від 14.09.2013 р., укладеного між ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 щодо реалізації і укладання договору купівлі-продажу спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.09.2013 р., укладеного між ОСОБА_4 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 щодо продажу спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на виконання умов договору комісії від 14.09.2013 р. між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6;

- скасування довідки-рахунку від 14.09.2013 р. серії НОМЕР_4, виданої фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6, про відчуження ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_2, спільного сумісного майна подружжя - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1;

- скасування проведеної 17.09.2013 р. на підставі довідки-рахунку від 14.09.2013 р. серії НОМЕР_4, виданої фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 державної реєстрації транспортного засобу - автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1 скасувати.

Ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Каракуша К.В.Стрелець Л.Г.