Справа № 182/3701/16-ц
Провадження № 2/0182/3028/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.09.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Нікополя Дніпропетровської області в особі Нікопольської міської ради, третя особа приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за

ним права власності на спадок в порядку спадкування за законом після смерті матері.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18 вересня 2009 року померла його мати - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), що підтверджується свідоцтвом про смерть № 324673102 від 30.09.2009 року. Факт родинних відносин між померлою та ним підтверджений документально, згідно свідоцтва про народження серії ГД №938517 від 08.07.1957 року. По смерті його матері викрилася спадщина у вигляді квартири № 32 в житловому будинку № 22 по вулиці Миронова у місті Нікополі Дніпропетровської області, яка належала відумерлій особі на підставі приватної власності. Право власності зареєстровано за померлою ОСОБА_3, згідно договору купівлі - продажу від 25.07.1995 року р.н.1-3650, який посвідчений І Нікопольською державною нотаріальною конторою. Він як особа, яка бажає прийняти спадщину, є спадкоємцем першої черги у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 Інші спадкоємці відсутні. Водночас, він є особою, яка до смерті матері переїхала разом з нею до держави Ізраїль, доглядала її та мешкала разом із нею до моменту її смерті, а потім після її смерті займалась процедурою поховання. Тривалий період часу після смерті спадкодавця (громадянки ОСОБА_3Л.) він не міг знайти будь-які правоустановчі документи на квартиру, крім того існувала заборона на його виїзд із держави Ізраїль за кордон, навіть з метою отримання спадщини. А потім він, у звязку із скрутним фінансовим становищем, не мав достатніх грошових коштів на придбання авіаквитків до України. Весь час після смерті матері він утримував та опікувався спадковим Майном, сплачував усі борги та необхідні комунальні платежі за вищевказану квартиру. 01.07.2016 року він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину державного зразка у відповідності до чинного законодавства України та отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії (лист № 685/01 -16 від 01.07.2016 року) за мотивування, що ним пропущено 6-ти місячний строк звернення за відкриттям спадщини та за умовами відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, зокремаАДРЕСА_1 в житловому будинку № 22 по вулиці Миронов у місті Нікополь Дніпропетровської області. Згідно вище вказаного листа, йому було надано рекомендацію звернутись до Нікопольського міськрайонного суду для визнання права власності. За цих підстав змушений звертатися до суду для визнання за собою права власності на спадкове майно, що залишилося по смерті його матері у вигляді квартири № 32 в житловому будинку № 22 по вулиці Миронова у місті Нікополь Дніпропетровської області, що складається з двокімнатної квартири, житловою площею 30,5 кв.м. (житлова кімната 3 = 14,7 кв.м., житлова кімната 8 = 15,8 кв.м., кладова 4 = 1,10 кв.м., ванна 5 = 3,5 кв.м., туалет 6 = 1,6 кв.м., кухня 7 = 8,9 кв.м., коридор 2 = 4,2 кв.м., коридор 1 = 7,2 кв.м., кладова 5 = 0,7 кв.м., балкон = 0,3 кв.м.). Згідно звіту незалежної оцінки вартості обєкту, станом на 05 липня 2016 року, відновлена вартість даної квартири (вартість спадкового майна) складає 59,500 грн. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до вимог ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шести місяців з дня, коли йому стало відомо про відкриття спадщини, заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Тому вимушений звернутися до суду з цим позовом.

В судове засідання сторони не прибули, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 18.09.2009 року померла мати позивача

ОСОБА_3 (а.с.13). Після смерті матері позивача викрилася спадщина у вигляді квартири № 32 в житловому будинку № 22 по вулиці Миронова у місті Нікополі Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі договору купівлі - продажу від 25.07.1995 року р.н.1-3650, який посвідчений І Нікопольською державною нотаріальною конторою (а.с.17-18, 28). Позивач є спадкоємцем першої черги у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 (а.с.16). Інші спадкоємці відсутні (а.с.24-26). Позивач до смерті матері переїхав разом з нею до держави Ізраїль, доглядав її та мешкав разом із нею до моменту її смерті, а потім після її смерті займався процедурою поховання. Тривалий період часу після смерті матері позивач не міг знайти будь-які правоустановчі документи на квартиру, крім того існувала заборона на його виїзд із держави Ізраїль за кордон, навіть з метою отримання спадщини. Пізніше, у звязку із скрутним фінансовим становищем, позивач не мав достатніх грошових коштів на придбання авіаквитків до України. Однак, весь час після смерті матері позивач утримував та опікувався спадковим майном, сплачував усі борги та необхідні комунальні платежі за вищевказану квартиру. 01.07.2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину державного зразка, але отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій йому було надано рекомендацію звернутись до Нікопольського міськрайонного суду для визнання права власності (а.с.10).

Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному

обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України,

суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 32 в житловому будинку № 22 по вулиці Миронова у місті Нікополь Дніпропетровської області, що складається з двокімнатної квартири, житловою площею 30,5 кв.м. (житлова кімната 3 = 14,7 кв.м., житлова кімната 8 = 15,8 кв.м., кладова 4 = 1,10 кв.м., ванна 5 = 3,5 кв.м., туалет 6 = 1,6 кв.м., кухня 7 = 8,9 кв.м., коридор 2 = 4,2 кв.м., коридор 1 = 7,2 кв.м., кладова 5 = 0,7 кв.м., балкон = 0,3 кв.м.), в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 18.09.2009 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_5