УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Гримич М.К., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та розподіл майна, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому просила поділити майно, набуте у шлюбі, а саме: визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю позивача та ОСОБА_5; розподілити спільне сумісне майно подружжя; виділити ОСОБА_5 у власність 1/2 квартири АДРЕСА_1 та виділити ОСОБА_4 у власність 1/2 квартири АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 02 жовтня 2004 року та мають малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 29 січня 2008 року за спільні кошти подружжя, за 142324,15 грн, за договором купівлі-продажу придбали у власність квартиру АДРЕСА_1. На момент купівлі квартири не було встановлено частки у праві власності на квартиру. Вказана квартира була оформлена на ОСОБА_5 Позивач зазначила, що за останній час сторони не проживають разом, ОСОБА_5 відбуває покарання у колонії. Надалі позивач не планує жити разом з відповідачем та планує розірвати шлюб. Оскільки, ОСОБА_5 відмовляється в добровільному порядку визнати вищевказану квартиру спільною сумісною власністю подружжя, звернулась з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року, позов задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Розподілено спільне сумісне майно подружжя. Виділено ОСОБА_4 у власність 1/2 квартири АДРЕСА_1. Виділено ОСОБА_5 у власність 1/2 квартири АДРЕСА_1.

ТОВ «Кредитні ініціативи», не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29 січня 2008 за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 придбано з розстрочкою платежу квартиру АДРЕСА_1, яку передано в іпотеку в забезпечення виконання його зобов'язань за кредитним договором від 29 січня 2008 року, укладеного з ВАТ «Сведбанк».

За договором факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» банк відступив права вимоги до боржників за кредитними договорами на користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

За договором факторингу від 28 листопада 2012 року, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило від права вимоги до боржників за кредитними договорами на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» .

За договором про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року ВАТ «Сведбанк» було відступлено ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права за іпотечним договором № 0309/0108/71-466-зет-1 від 29 січня 2008 року.

За договором про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи» права за іпотечним договором № 0309/0108/71-466-зет-1 від 29 січня 2008 року.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючі позовні вимоги, виходив із того, що оскільки нерухоме майно придбано відповідачем за договором купівлі-продажу за кошти, в тому числі, отримані ним за кредитними договорами, укладеними з ВАТ «Сведбанк», в інтересах сім'ї з метою придбання нерухомого майна, тому суд дійшов правомірного висновку про те, що спірне нерухоме майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя й підлягає поділу за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

При цьому апеляційним судом обґрунтовано відхилено доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 не має права розпоряджатися нерухомим майном без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки, оскільки право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням ним.

Висновки судів попередніх інстанцій узгоджуються з роз'ясненнями викладеним у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Доводи касаційної скарги щодо неможливості поділу майна, обтяженого іпотекою, на розподіл якого іпотеко держатель не надавав письмової згоди, є безпідставними, оскільки поділ майна подружжя шляхом визначення права власності на нього не вважається розпорядженням майном; право володіння та користування майном, яке перебуває в іпотеці, не заборонено; крім того, права ТОВ «Кредитні ініціативи», як іпотекодержателя спірної квартири, не порушені, оскільки особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
М.К. Гримич
І.М. Фаловська