АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Українець Л.Д.

при секретарі - Субчаку Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року в справі за позовом Державного підприємства «Антонов» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року Державне підприємство «Антонов» пред»явило позов до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги на суму 19 993,88 коп.. В подальшому позивач уточнив вимоги та просив стягнути з відповідачів 5 633,73 грн.3% річних у розмірі 158,15 грн..

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим,що відповідачі,проживаючи в квартирі АДРЕСА_1, балансоутримувачем якого є позивач, не сплачують в повній мірі спожиті житлово-комунальні послуги,внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 5633,73 грн. за період з березня 2009 року по березень 2015 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року позов задоволено. Вирішено стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно 5 633,73 грн. заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги та 3 % річних у розмірі 158,15 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що судом безпідставно не застосовано строку позовної давності щодо заборгованості , яка утворилася протягом 3-х років,починаючи з березня 2009 року .

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб,що з»явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

Пунктом 1 частини першої статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а цьому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частиною третьою цієї же статті обов»язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки,встановлені договором або законом.

Таким чином зазначені норми закону покладають на споживачів зобов»язання

оплатити житлово-комунальні послуги,якщо вони фактично користувалися ними.

Встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1. Зазначений будинок є відомчим та знаходиться на балансі ДП «Антонов».

Відповідачі, користуючись наданими ним комунальними послугами та споживаючи їх, з березня 2009 року не вносили щомісяця повністю оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 5 633 грн.73 коп..

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідачів солідарно суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 5 633,73 грн. та 3% річних за прострочення грошового зобов»язання на підставі ст. 625 ЦК України,суд встановив і виходив з того,що вказана заборгованість утворилася за період з березня 2009 року по березень 2011 року і сплативши в квітні 2011 року за спожиті житлово-комунальні послуги 1000 грн.,з яких 457,08 за послуги надані в березні 2011 року та 542,92 грн. у рахунок погашення боргу,який виник в період з березня 2009 року по березень 2011 року, у жовтні 2012 року ними сплачено 600 грн.за спожиті житлово-комунальні послуги,з яких 539,92 грн. за послуги надані у вересні 2012 року та 60.08 грн. в рахунок погашення боргу за період з березня 2009 року по серпень 2012 року,у січні 2013 року сплачено за спожиті житлово-комунальні послуги 600 грн.,з яких 529,00 грн. за надані послуги у грудня 2012 року та 71,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за період з березня 2009 року по листопад 2012 року.

Суд за вказаних обставин прийшов до висновку,що відповідачі таким чином визнали борг у вказаній сумі і таким чином має місце переривання строку позовної давності,а тому відсутні підстави для застосування ст.267 ЦК України.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції відповідним обставинам справи та вимогам закону,що регулює правовідносини,які виникли між сторонами.

Посилання в апеляційній скарзі на безпідставність такого висновку суду першої інстанції, оскільки у позивача відсутні підстави зарахування надлишково сплачених коштів у вказаний період , не заслуговують на увагу,оскільки не ґрунтуються на законі.

Колегія суддів при цьому звертає увагу на те, що суд правильно зазначив в рішенні,що вказані суми залишку були зараховані позивачем в рахунок погашення боргу, який утворився за період з березня 2009 року і таким чином відбулося переривання строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -