У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Освіта» до Рівненської обласної організації «Громадський рух «Льонокомбінат», ОСОБА_2 про захист авторського права та стягнення компенсації за його порушення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 та ТОВ «Видавничий дім «Освіта» звернулися до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вони є співвласниками виключних майнових авторських прав на твір - підручник «ІНФОРМАЦІЯ_1», а відповідачі неправомірно використали його в мережі Інтернет без їх дозволу та без виплати відповідної винагороди за його використання з комерційною метою, чим допустили порушення їх виключних майнових прав.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили заборонити ОСОБА_2 та Рівненській обласній організації «Громадський рух «Льонокомбінат» використовувати твір - підручник «ІНФОРМАЦІЯ_1», виключні майнові права на який належать позивачам, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних заробітних плат в сумі 12 180 грн та стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Видавничий дім «Освіта» компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних заробітних плат в сумі 12 180 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 31 травня 2016 року, позовні вимоги задоволено.

Заборонено ОСОБА_2 та Рівненській обласній організації «Громадянський рух «Льонокомбінат» використовувати твори, виключні майнові права на які належать позивачам.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що складає 12 180 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Видавничий дім «Освіта» компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що складає 12 180 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та оскаржуваними судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_2 використав твори позивачів на сайті mta.ua, а Рівненська обласна організація «Громадський рух «Льонокомбінат» розмістив посилання на сайт ОСОБА_2, із зазначенням того, що на ньому можна безкоштовно закачати електронні версії підручників, серед яких є підручник «ІНФОРМАЦІЯ_1». При цьому судом було вставлено, що творчою працею ОСОБА_4 було створено малюнки до підручника «ІНФОРМАЦІЯ_1», а позивач ТОВ «Видавничий дім «Освіта» є власником виключних майнових прав на рукопис зазначеного підручника. Доказів щодо переходу майнових прав відповідачам не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За змістом ст. 50 Закону порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 2125, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Згідно із п. 9 ч. 3 ст. 15 Закону виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти: подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором.

Як роз'яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону № 3792-XII), шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до положень ст. ст. 614, 1166 ЦК України відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумцію винного завдання шкоди.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень, ОСОБА_2 не довів дотримання норм Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав - підручника «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам

ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням матеріального права., підстав для їх зміни або скасування визначених ст. ст. 338- 341 ЦПК України немає.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просив зупинити виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2016 року та ухвали апеляційного суду Рівненської області від 31 травня 2016 року.

Клопотання підлягає залишенню без розгляду, оскільки відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 31 травня 2016 року.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від

18 березня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від

31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 і товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Освіта» до Рівненської обласної організації «Громадський рух «Льонокомбінат» та ОСОБА_2 про захист авторського права та стягнення компенсації за його порушення, відмовити.

Клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про зупинення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2016 року та ухвали апеляційного суду Рівненської області від 31 травня 2016 року, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович