Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, третя особа: ОСОБА_6, про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду

м. Києва від 06 квітня 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від

09 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, в якому просив: визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину катеру Chappai 276 Signature; зобов'язати Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті виключити з Державного судового реєстру України прогулянковий катер Chappai 2.76 Signature, зареєстрований на ім'я ОСОБА_5; скасувати свідоцтво про право власності та свідоцтво про право плавання під державним прапором України на прогулянковий катер Сhappai 276 Signature, зареєстрований на ім'я

ОСОБА_5; зобов'язати Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті здійснити реєстрацію у Державному судовому реєстрі України прогулянкового катеру Chappai 276 Signature за ОСОБА_4; зобов'язати Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті видати ОСОБА_4 свідоцтво про право власності та свідоцтво про право плавання під державним прапором України на прогулянковий катер Chappai 276 Signature.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада

2015 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 червня

2016 року, провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня

2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 червня 2016 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України виходив із того, що вимоги до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Даний висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За положенням ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних трудових відносин;

Згідно з ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Враховуючи, що Державна інспекція України з безпеки на морському та річковому транспорті відповідно до Положення про Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2014 року № 300, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері безпеки на морському та річковому транспорті, правильним є висновок судів попередніх інстанцій, що заявлені до даного відповідача вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Висновок судів першої та апеляційної інстанцій про закриття провадження у справі в частині вимог до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає положенням ст. ст. 16, 205 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів не спростовують.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при закритті провадження у справі в частині вимог до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

В.М.Коротун