Справа № 362/4055/16-ц
Провадження № 4-с/362/51/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» про витребування копій матеріалів виконавчого провадження, визнання дій неправомірними, скасування постанови та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Родовід банк» звернулося до суду зі скаргою в обґрунтування вимог якої зазначило, що постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 від 30 червня 2016 року виконавчий документ у виконавчому провадженні № 50579199 було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на відповідні положення Закону України «Про виконавче провадження», заявник зазначає, що державним виконавцем в супереч вимог закону належним чином не здійснено усіх виконавчих дій згідно із наданими йому повноваженнями, у звязку з чим безпідставно і неправомірно завершено виконавче провадження, а тому просить витребувати до початку розгляду справи копії матеріалів виконавчого провадження, визнати дій державного виконавця неправомірними, скасувати зазначену постанову державного виконавця та зобовязати останнього відновити виконавче провадження.

Представник заявника в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій підтримав скаргу, просив її задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності.

Державний виконавець, будучи належним чином повідомленими про місце, день і час розгляду скарги, в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причини свого неприбуття.

За запитом суду матеріали виконавчого провадження, виконавчою службою не надано.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

З наданих особою, яка подала скаргу на підтвердження своїх вимог письмових доказів, в саме: копії постанови старшого державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 від 30 червня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, вбачається що у виконавчому провадженні № 50579199 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід банк» боргу, виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9 10).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі якого прийнято оскаржувану постанову, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Так, у суду відсутні дані про те, що державний виконавець на виконання вимог пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» встановив, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення та здійснив усі можливі заходи щодо розшуку такого майна і вони виявилися безрезультатними.

Також, у вказаному виконавчому провадження було здійснено арешт майна боржника і звернення стягнення на нього, що підтверджується відповідною інформацією про виконавче провадження від 05.08.2016 року (а.с. 14 15).

Дані про те, що державний виконавець відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» здійснив заходи щодо розшуку майна боржника і вони виявилися безрезультатними, у суду відсутні та державним виконавцем не надані.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем передчасно та з порушенням вимог пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», чим порушує права та інтереси особи, яка подала скаргу, як сторони виконавчого провадження стягувача, а тому є протиправною, підлягає скасуванню, а вимоги скарги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо решти вимог скарги, вирішуючи їх по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовільнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, з метою усунення допущених порушень та поновлення порушених прав боржника, суд вважає за необхідне зобовязати державного виконавця продовжити здійснення виконавчого провадження № 50579199 в порядку і відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки підстави для його поновлення відсутні у звязку із скасуванням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Усі інші вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки вони не є такими, що можуть бути вирішені судом при розгляді скарги на дії, рішення чи бездіяльність державного виконавця (про витребувати до початку розгляду справи копії матеріалів виконавчого провадження), або є незрозумілими (визнати дій державного виконавця неправомірними заявник на вказує, які саме дії він просить визнати неправомірними та у чому вони полягали) або є похідними і вторинними та здійснюються в силу закону після скасування постанови державного виконавця.

Ураховуючи, що оскаржувана постанова державного виконавця безумовно порушує права заявника, вони підлягають поновленню шляхом її скасування.

На підставі статті 388 ЦПК України, на відділ державної виконавчої служби слід покласти судові витрати, повязані з розглядом скарги.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог скарги в частині, що є обґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 208 210, 385 388 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 від 30 червня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню № 50579199.

Зобовязати старшого державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 продовжити здійснення виконавчого провадження № 50579199 в порядку і відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Стягнути з Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві в дохід держави 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий