Провадження №2/485/221/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю: позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

19 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом. На обґрунтування вимог зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрували 17 червня 2014 року і від шлюбу мають доньку Кіру, ІНФОРМАЦІЯ_1. У березні 2015 року сімейні та подружні стосунки припинили через втрату почуттів, які були основою шлюбного союзу, внаслідок постійних сварок на ґрунті різності поглядів на сімейне життя та обов"язки. Стверджуючи про неможливість примирення на збереження шлюбу, позивачка просила про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року сторонам у справі надавався час на примирення, строком на чотири місяці.

09 вересня 2016 року провадження по справі поновлено.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Суду пояснила, що за спільного проживання відповідач часто вживав спиртне, не працював, допомоги у догляді за дитиною не надавав. Крім іншого, між ними виник конфлікт з приводу визначення місця проживання. У квітні 2015 року на її вимогу чоловік пішов з сім"ї. У жовтні 2015 року мала місце спроба поновити стосунки, але за півтора місяці спільного проживання вони знову вирішили проживати окремо. У наданий судом час на примирення, жодних заходів на збереження сім"ї не приймали, шлюб більше року існує формально.

Відповідач позовні вимоги визнав. Підтвердив, що у сім"ї з позивачкою мали місце систематичні сварки через те, що він не був працевлаштованим і не бажав проживати з матір"ю дружини у одному дворі, на чому остання наполягала. Мір до збереження сім"ї не приймав. Натепер має намір створити нову сім"ю, з іншою жінкою зустрічається близько чотирьох місяців.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Подружжя зареєструвало шлюб 17 червня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №47 і видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФП №101456 (а.с.5).

Згідно записів у свідоцтві про народження серії 1-ФП №212637, виданому на підставі актового запису №169 від 04 листопада 2015 року, проведеному у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області, сторони у справі є батьками малолітньої доньки Кіри, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Подружжя проживає окремо, що підтверджується даними їх паспортної реєстрації та довідкою виконкому Павлівської сільської ради Снігурівського району, датованою 13 квітня 2016 року, вих.№655 про те, що позивачка з донькою зареєстрована мешканкою с.Павлівка Снігурівського району Миколаївської області. Сторони ствердили суду про припинення сімейних та подружніх стосунків з квітня 2015 року.

Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивачка пред'явила позов про розірвання шлюбу.

В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді справи встановлено, що чоловік та дружина спільно не проживають більше одного року. Причиною розпаду сім'ї слугували постійні сварки на побутовому рівні, які призвели до втрати почуттів, що були основою шлюбного союзу. Як позивачка так і відповідач безвідповідально поставилися до виконання сімейних обов"язків. Примирення між ними за час наданий судом не відбулося. Відповідач заявив про намір створення нової сім"ї.

Враховуючи встановлені обставини та категоричність позиції сторін, суд рахує недоцільним, відповідно до ст.111 СК України, прийняття додатково мір до збереження сім'ї, повторним наданням часу на примирення.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що мають істотне значення, оскільки шлюб існує формально.

На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог.

У порядку ст.113 СК України, суд утверджує право позивачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору (а.с.1).

Керуючись ст.ст.209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 17 червня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №47, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 шлюбне прізвище "Воробйова".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551грн.20коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя