РІШЕННЯ

Іменем України

24.05.2016 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого- судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" та ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у розмірі 24764.74 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення сплаченої страхової суми в порядку суброгації. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.06.2015 року по вул. Й. Сліпого, 11 у м. Львові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Постановою Франківського районного суду м. Львова від 25.06.2015 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ "СТ "Гарантія" на підставі полісу АІ/4101203 від 09.12.2014 року.

Внаслідок ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2 було завдано значних механічних пошкоджень. Згідно рахунку-фактури № ПП 00002138 від 08.06.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2 складає 24764.74 грн. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 31/15 від 17.06.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2 складає 24764.91 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2 з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 12916.30 грн.

Позивач відшкодував власнику застрахованого автомобіля завдану шкоду у розмірі 24764.74 грн. шляхом оплати рахунку-фактури № ПП 00002138 від 08.06.2015 року на проведення ремонтно-відновлювальних робіт та набув право зворотної вимоги до особи, винної у завданні шкоди, у розмірі фактично сплачених грошових коштів 24764.74 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахованою у ПрАТ "СТ "Гарантія", то позивач вважає, що обовязок компенсації суми страхової виплати у загальному розмірі 24764.74 грн. має бути покладено шляхом розподілу між ПрАТ "СТ "Гарантія" у розмірі 12916.30 грн. та 11848.44 грн. до стягнення з ОСОБА_1 Тому позивач звернувся із позовом до суду про стягнення зазначених сум грошових коштів.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідачів.

Представник відповідача-1 - ПрАТ "СТ "Гарантія" в судове засідання не з'явився, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях, в яких зокрема зазначив про те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу "Івеко Дейлі" р.н. НОМЕР_3 дійсно була застрахована у ПрАТ "СТ "Гарантія" на підставі полісу АІ/4101203 від 09.12.2014 року. Однак, позивач не викликав представника ПрАТ "СТ "Гарантія" на огляд пошкоджень автомобіля "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2, а на лист щодо надання підтверджуючих документів проігнорував таку вимогу. Стверджує про те, що неповідомлення ПрАТ "СТ "Гарантія" потерпілою стороною в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про місцезнаходження транспортного засобу, а також ненадання позивачем витребуваних документів свідчить про наявність інших пошкоджень автомобіля "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2, які могли вплинути на порядок визначення розміру заподіяної шкоди. У зв'язку із цим ПрАТ "СТ "Гарантія" було позбавлено можливості самостійно визначити розмір завданої шкоди та прийняти рішення про її відшкодування, що є порушенням Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Вважає, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 31/15 від 17.06.2015 року не може бути належним доказом, який підтверджує розмір завданої шкоди власнику застрахованого транспортного засобу. Просив суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Представник відповідача-2 - ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у письмових поясненнях, в яких зокрема зазначила про те, що цивільна відповідальність ОСОБА_1 була застрахована на підставі полісу страхування цивільної відповідальності ПрАТ "СТ "Гарантія" в межах суми 50000.00 грн. Автомобіль "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2, власнику якого була здійснена страхова виплата, був старим, а не новим. Тому реальна шкода, завдана його власнику не може обчислюватись без урахування зносу на його запчастини, вузли та агрегати. Виплачену страхову суму вважає збитком позивача, яку останній намагається стягнути з її довірителя і така не являється вартістю заподіяної шкоди, яка підлягає до відшкодування. Також зазначає про те, що до позову не долучено квитанцій про сплату страхових сум страхувальником позивача. Тому останній не підтвердив підставність виконання ним своїх зобов'язань по здійсненню страхової виплати, а сама виплата не породжує у позивача права на стягнення таких коштів з ОСОБА_1 Просила відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представників сторін та перевіривши їх підтвердження належними і допустими доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення керуючись наступним.

Під час розгляду справи по суті заявлених вимог було встановлено, що 03.06.2015 року по вул. Й. Сліпого, 11 у м. Львові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Івеко Дейлі" р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 та "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що підтверджується довідкою ВДАІ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області № 65219903 від 24.06.2015 року.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 25.06.2015 року у справі № 465/3863/15 було встановлено, що ОСОБА_1 03.06.2015 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, тому його було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Івеко Дейлі" р.н. НОМЕР_3 була застрахована у ПрАТ "СТ "Гарантія" на підставі полісу АІ/4101203 з терміном дії від 09.12.2014 року до 08.12.2015 року з лімітом відповідальності за шкоду,завдану майну третіх осіб у розмірі 50000.00 грн. та франшизою 0.00 грн.

Транспортний засіб "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2 був застрахований у позивача від ризику "пошкодження, знищення або втрата внаслідок ДТП" на підставі договору добровільного страхування № 640599541.14, з терміном дії від 27.11.2014 року до 26.11.2015 року. Згідно розділу 2 добровільного договору страхування виплата страхового відшкодування здійснюється без вирахування зносу на деталі та вузли, які підлягають заміні в ході відновлювального ремонту. На випадок пошкодження транспортний засіб застраховано на умовах "СТО за направленням страховика" згідно п.10.2.3. добровільного договору страхування. Відповідно до п.10.2.3. добровільного договору страхування при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування визначається страховиком на підставі документів, які підтверджують розмір збитку (рахунки СТО, калькуляції СТО чи страховика, висновок спеціаліста-товарознавця) за вирахуванням франшизи, встановленої в п.2 добровільного договору страхування. У розділі 2 франшиза визначена за всіма страховими випадками у розмірі 0.00 грн.

Згідно рахунку-фактури № ПП 00002138 від 08.06.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2 склала 24764.74 грн. Згідно висновку судового експерта № 31/15 від 17.06.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2 складає 24764.91 грн. При цьому вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу - 12916.30 грн.

01.07.2015 року позивач відшкодував власнику застрахованого автомобіля "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2 завдану шкоду у розмірі 24764.74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5540. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач правомірно здійснив страхову виплату у розмірі 24764.74 грн. на підставі договору добровільного страхування засобів наземного транспорту № 640599541.14 від 27.11.2014 року та набув право зворотної вимоги в порядку суброгації до особи, винної в заподіянні шкоди, у розмірі фактично сплачених грошових коштів. 23.07.2015 року позивач звернувся до ПрАТ "СТ "Гарантія" із заявою про компенсацію суми страхової виплати у розмірі 12916.30 грн., яка була залишена без задоволення.

Аналізуючи обставини справи у їх сукупності та їх підтвердження у встановленому Законом порядку, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість застосування до спірних правовідносин наступних норм матеріального права.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п.3 ч.1. ст.980 Цивільного кодексу України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до статті 1, ч.1 статті 7, ч.1 статті 16, ч.1 статті 25 Закону України "Про страхування", страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. В Україні здійснюються такі види обов'язкового страхування: страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Договір страхування це - письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору

Відповідно до пунктів 1.4., 1.6., 1.7. статті 1, статті 5, пункту 22.1. статті 22, статті 29 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", особи, відповідальність яких застрахована, - визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб. Власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.п. 14, 24 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що загальна сума зворотної вимоги, на яку набув право позивач здійснивши страхову виплату, складає 24764.74 грн. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Івеко Дейлі" р.н. НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "СТ "Гарантія" згідно полісу АІ/4101203 від 09.12.2014 року, то саме на зазначену юридичну особу покладається обов'язок компенсувати позивачу частину суми страхової виплати у розмірі 12916.30 грн. (в межах оціненої шкоди у встановленому Законом порядку) на підставі положень ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 Цивільного кодексу України, а також статей 22.1, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Різниця між сумою страхової виплати, здійсненої позивачем (24764.74 грн.) та межею відповідальності ПрАТ "СТ "Гарантія" (12916.30 грн.) у розмірі 11848.44 грн. підлягає до стягнення з ОСОБА_1 на підставі положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 980, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 979, 993, 980, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 7, 16, 25 Закону України "Про страхування", ст.ст. 1, 5, 22, 29 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 197, 209, 212, 213, 215, 217 Цивільного процесуального кодексу України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" () на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" () грошові кошти в сумі 12916 (дванадцять тисяч дев'ятсот шістнадцять гривень) грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" () грошові кошти в сумі 11848 (одинадцять тисяч вісімсот сорок вісім гривень) 44 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" () на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" () 123 (сто двадцять три гривні) грн. 83 коп. судового збору

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" () 123 (сто двадцять три гривні) грн. 83 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартьянова С.М.