АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі

головуючої судді Музичко С.Г.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М., при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» - Василенка Юрія Леонідовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» за участі третьої особи: ОСОБА_4 із самостійними вимогами до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення боргу

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року позов ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» за участі третьої особи: ОСОБА_4 із самостійними вимогами до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення боргу задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 40 000 грн. інфляційних витрат в розмірі 22 516,00 грн., 1 755,62 грн. процентів річних, а всього 64 271,62 грн., судові витрати в розмірі 1 259,56 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2 204,80 грн.

Стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 суду боргу в розмірі 5 000 грн., інфляційні витрати в розмірі 2 814,50 грн, 219,45 грн. процентів річних, а всього 8 033,95 грн.

Самостійні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_4 суму боргу у розмірі 5 000 грн., судові витрати в розмірі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 653,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача ПАТ «Укртрансгаз» - ВасиленкоЮ.Л. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Вказує на те, що відповідачем було порушено вимоги ч. 3 ст. 512 ЦК України. Оскільки, п. 9.7.Договору поставки та п.4.2. Договору про реструктуризацію заборгованості визначено, що сторони не мають права передавати свої права та обов'язки третім особам.

Вказує, що вимоги ст. 625 ЦК України до спадкоємця не застосовується, а тому стягнення інфляційних витрат та 3% річних є необґрунтованим.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Встановлено, що 15.06.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, як постачальником, та Дочірнім підприємством «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (надалі за текстом - Відповідач, ПАТ «Укртрансгаз») в особі начальника Чернігівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», як покупцем, був укладений договір № , згідно якого на користь покупця було поставлено ропу бішофіту у загальній кількості 175 тонн на суму 70 000грн.: за видатковою накладною № РН-13 від 12.07.2012 року у кількості 87 тон на суму 34 800.00 грн., та за видатковою накладною № РН-15 від 13.07.2012 року у кількості 88 тон на суму 35 200,00 грн..

Відповідно до пункту 4.2 зазначеного договору покупець зобов'язаний був здійснити оплату за товар у 45 днів з дня отримання товару.

За отриманий товар Відповідач розрахувався 30.12.2012 року у сумі 5200,00 грн. А також 31 січня 2014 року у сумі 14 800грн. Остаточний розрахунок за поставлений товар відповідачем не був проведений.

Заборгованість за договором № від 15.06.2012 року на день судового розгляду складає 50 000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер.

Спадкоємцями померлого є:

- ОСОБА_2 (відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом НОМЕР_1 від 08.12.2014 року, розмір спадщини - 9/10 частки);

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 неповнолітня дочка (відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_2 від 08.12.2014 року, спадкоємець за законом за обов'язковою часткою у спадщині, розмір спадщини - 1/20 частка);

- ОСОБА_4, (спадкоємець за законом за обов'язковою часткою у спадщині, розмір спадщини - 1/20 частка).

Листом вих. № 18 від 16.12.2014 року ОСОБА_2 звернулася до Чернігівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії УМГ «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» з проханням погасити суму заборгованості за поставлений бішофіт, але зазначений адресат (Черінігвське ЗУМГ) надало відповідь вих. № 2331/01 від 17.12.2014 року про те, що розрахунки з постачальниками здійснює Філія УМГ «Київтрансгаз» (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 23517243, місцезнаходження: 03065, м.Київ, Солом'янський район, Проспект Комарова, будинок 44) зв'язку з чим 18.12.2014 року листом за вих. № 20 ОСОБА_2 звернулася до Філії УМГ «Київтрансгаз» з вимогою здійснити погашення боргу, яка у добровільному порядку задоволена не була.

Постановою державного нотаріуса Ніжинської міської державної нотаріальної контори від 06.03.2015 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Вимогами п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Частиною 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 9.7 договору поставки та пунктом 4.2 договору , жодна із сторін не має права без письмової згоди іншої сторони передавати за цим договором свої права та обов'язки третім особам.

Разом з тим, згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права.

Таким чином, право вимоги позивача та третьої особи як спадкодавців та кредиторів за договором поставки не відносяться до особистих немайнових прав, а тому входять до складу спадщини.

Зобов`язання, що виникли за договором поставки та договором про реструктаризацію боргу не припинились внаслідок смерті ОСОБА_5, як такі, що не відносяться до нерозривно пов'язаних з особою кредитора.

Цивільні права і обов'язки сторін у справі не дають підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України за наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення в частині стягнутої суми інфляційних витрат та трьох відсотків річних в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу представника Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» - Василенка Юрія Леонідовича задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року скасувати в частині стягнення інфляційних витрат в сумі 2814,50 гривень та трьох відсотків річних в сумі 219, 45 гривень з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4.

В цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді