Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

19 травня 2016 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Онищенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Шкарупи Ю.В.,

представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Автоматів» - Лукаша Т.В., представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» до ОСОБА_3 про стягнення коштів та зобов`язання припинити дію, яка порушує право,

У С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року ТОВ «Віннер Автомотів» звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів та зобов`язання припинити дію, яка порушує право.

Позовні вимоги мотивував тим, що 11.05.2011 року ТОВ «Віннер Автомотів» отримало від ОСОБА_3 замовлення про на сервіс № 233995-s0511 його автомобіля марки «Land Rover Freelander 2», номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, який був придбаний у позивача на підставі договору купівлі-продажу № НОМЕР_3 від 12.06.2008 року. 17.06.2011року ТОВ «Віннер Автомотів» поінформувало ОСОБА_3, що підстави для гарантійного ремонту відсутні та запропонувало останньому протягом двох робочих днів забрати автомобіль з території позивача, попередивши про можливість нарахування вартості послуг за зберігання автомобіля у розмірі 100 грн. Однак, відповідач до цього часу не забрав свій автомобіль, на листи позивача не реагує, у зв`язку з чим ТОВ «Віннер Автомотів» просить стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 126 700 грн. за послуги зберігання автомобіля та зобов`язати останнього протягом 7 днів з моменту набрання рішення законної сили забрати автомобіль з території ТОВ «Віннер Автомотів».

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2016 року позовні вимоги ТОВ «Віннер Автомотів» до ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Віннер Автомотів» грошові кошти в сумі 109 600 грн., судовий збір - 1 339 грн. 56 коп.

Зобов'язано ОСОБА_3 протягом 7 днів, з моменту набрання рішенням законної сили, забрати автомобіль марки «Land Rover Freelander 2», номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2 з території ТОВ «Віннер Автомотів» за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказував, що на момент розгляду справи у суді першої інстанції позивачем не були доведені обставини, в якому стані знаходиться автомобіль та не доведено факту укладення між сторонами договору зберігання.

В запереченні ТОВ «Віннер Автомотів» просило апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без зміни, зазначаючи, що обставини, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, не відповідають дійсності, а сама скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що 11.05.2011 року між ТОВ «Віннер Автомотів» та ОСОБА_3 було укладено договір підряду, що підтверджується Замовленням на сервіс №233995-s0511 (а.с. 5-6).

Пунктом 3 даного договору було встановлено, що сторони погодили, що у випадку, якщо замовник не отримав автомобіль у виконавця протягом 2 робочих днів з моменту повної оплати робіт, повідомлення про закінчення робіт, замовник сплачує послуги зберігання автомобіля у сумі 100 грн. за кожен день зберігання.

Замовник вважається таким, що був належним чином повідомлений виконавцем про закінчення робіт, починаючи з наступного дня після направлення на його адресу відповідної телеграми або з четвертого дня після направлення на його адресу відповідного листа незалежно від наявності доказів їх отримання виконавцем (п. 3 договору).

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Віннер Автомотів» листом № 110617/02 від 17.06.2011 року було поінформовано представника ОСОБА_3 за довіреністю - ОСОБА_5 про те, що підстави для гарантійного ремонту відсутні та запропонувало останньому протягом двох робочих днів забрати автомобіль з території ТОВ «Віннер Автомотів», попередивши про можливість нарахування вартості послуг за зберігання автомобіля у розмірі 100 грн. (а.с. 7-8)

В подальшому, листами № 110706/08 від 06.07.2011 року та № 110825/02 від 25.08.2011 року ТОВ «Віннер Автомотів» зверталось до віповідача з питання прийняття рішення щодо подальшого ремонту автомобіля та сплати вартості запчастин для їх замовлення, або в іншому випадку - забрати автомобіль з території сервісної станції позивача та сплатити вартість послуг по зберіганню автомобіля (а.с. 9, 10).

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Віннер Автомотів» частково, суд першої інстанції виходив з того, що починаючи з 17.06.2011 року ОСОБА_3, всупереч приписам ст. 525, 526, 530, 610, 629 ЦК України, належним чином не виконував взяті за договором зобов'язання, а саме своєчасно не забрав автомобіль з території сервісної станції позивача, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за послуги по зберіганню автомобіля.

Зважаючи на те, строк позовної давності за позовною вимогою про стягнення заборгованості за період з 17.06.2011 року по 23.12.2011 року сплинув, на підставі ст. 256, ч. 1, 5 ст. 261, ч. 4 ст. 267 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування наслідку спливу строку позовної давності та правомірно стягнув з відповідача заборгованість за послуги по зберіганню автомобіля в межах трирічного строку позовної давності за період з 23.12.2011 року по 23.12.2014 року в сумі 100 960 грн.

З наведеними висновками погоджується апеляційний суд, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи на нормами закону.

Разом з тим, зазначивши в мотивувальній частині рішення суму до стягнення з відповідача за послуги по зберіганню автомобіля за період з 23.12.2011 року по 23.12.2014 року 100 960 грн., в резолютивній частині рішення суд першої інстанції помилково зазначив суму до стягнення 109 600 грн..

Враховуючи наведене, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга ОСОБА_3 в цій частині підлягає задоволенню, а рішення - зміні, шляхом викладення другого абзацу резолютивної частини рішення суду в іншій редакції:

Керуючись ст. 525, 526, 629, 950, 951 ЦК України, ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2016 року змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» грошові кошти в сумі 100 960 (сто тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. за послуги зберігання автомобіля.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2016 року залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: