Номер провадження: 22-ц/785/5575/16
Головуючий у першій інстанції Гайда-Герасименко О. Д.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Миколаївської сільської ради, третя особа - Білгород-Дністровська районна державна нотаріальна контора про визнання недійсною відмову від прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсною відмову від прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а. с. 1-4).

В обґрунтування свого позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько - ОСОБА_5 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 та земельного паю. Іншими спадкоємцями першої черги за законом являються відповідачі по справі: дружина померлого ОСОБА_3 та його син ОСОБА_5 Відповідачка ОСОБА_3 звернулась до позивача з пропозицією про відмову від прийняття спадщини, оскільки вона після оформлення частини спадщини позивача на себе, пообіцяла подарувати йому або сплатити вартість його частини у спадковому майні. 09.03.2011 року позивач підписав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь відповідачки ОСОБА_3 Однак, до теперішнього часу мати не виконала свою обіцянку, тому ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а. с. 150-154).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 157-160).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5, батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 16.09.2010 року, серія НОМЕР_1

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його діти - ОСОБА_4, ОСОБА_2 та його дружина - ОСОБА_3.

За правилами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У встановлений законом строк відповідачка ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_5, заява посвідчена секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Лампіга Л.Л. та міститься в матеріалах спадкової справи № 64/2011 Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори.

09 березня 2011 року позивач ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 на користь матері ОСОБА_3, заява посвідчена секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Лампіга Л.Л. та міститься в матеріалах спадкової справи №64/2011 Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч. 5 ст. 1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною.

Приписами ч. 6 ст. 1273 України встановлено, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-якого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 та 223 ЦК України.

Частиною 1 ст. 225 ЦК України визначено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, та в разі її смерті - за позовом інших осіб, цивільні права та інтереси порушені.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилась щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 1 ст. 229 ЦК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умов, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втрати житла чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. ст. 57, 58 ЦПК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що підстав для визнання заяви ОСОБА_2 про відмовивід прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 на користь матері ОСОБА_3, за ст. ст. 225, 229-231, 233 ЦК України, немає.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач ОСОБА_2 посилався на те, що підписуючи заяву про відмову від прийняття спадщини на користь матері він не розумів значення вказаної заяви тобто не розумів, що відмовляється від прийняття своєї частини спадщини після смерті батька.

Суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з такими доводами, оскільки за своєю правовою природою відмова позивача ОСОБА_2 від прийняття спадщини на користь матері є одностороннім правочином, який не допускає можливості врахування самообману як підстави для визнання його недійсним.

Довід апеляційної скарги про те, що заява про відмову від спадщини була складена з порушенням порядку, а саме з порушенням вимог ст. 37 ЗУ «Про нотаріат», оскільки таку заяву може приймати тільки нотаріус, який роз'яснює спадкоємцю наслідки такої відмови, є неспроможним.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про нотаріат» у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють нотаріальні дії, у тому числі, засвідчують справжність підпису на документах.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини, вона подана до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області, справжність підпису на ній посвідчено секретарем Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Лампіга Л.Л., особою яка мала повноваження щодо проведення таких нотаріальних дій. ОСОБА_2 було роз'яснено зміст та наслідки ст. 1273 ЦК України, а саме, що заява про відмову від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, але може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Доказів того, що відмова від прийняття спадщини була зроблена під умовою отримання грошової компенсації вартості спадкового майна матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 червня 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 червня 2016 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О.Погорєлова

Судді Т.В.Цюра

І.П.Сидоренко