АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Заришняк Г.М., Рубан С.М.

при секретарі Перетятько А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року про залишення без розгляду позовної заяви в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_3 про захист прав споживача, визнання договорів недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою про захист прав споживача та просила суд визнати кредитний договір від 03.07.2008 року, договір іпотеки від 03.07.2008 року та договір поруки від 03.07.2008 року недійсними.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 26.01.2016 року відкрите провадження у даній справі.

В зв'язку із звільненням з посади судді ОСОБА_4. та згідно повторного автоматизованого розподілу від 03.10.2016 р. справа передана на розгляд судді Оболонського районного суду м. Києва Тітову М.Ю.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.11.2016 року позовна заява залишена без руху та наданий строк до 25.11.2016 року для сплати судового збору.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 25.11.2016 року позовна заява ОСОБА_2 з підстав, передбачених ст.207 ЦПК України, а саме в зв'язку з тим, що в установлений судом строк позивачем не сплачений судовий збір, залишена без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказувала , що судом невірно застосовані норми ЗУ «Про судовий збір» та норми ЗУ «Про захист прав споживачів». Зазначила, що суд не взяв до уваги Постанову ВСУ у справі № 6-187цс15 від 18.11.2015 року, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» та судову практику ВССУ щодо необхідності застосування норм ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо звільнення від сплати судового збору.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представника позивача, яка доводи скарги підтримала, представника відповідача, яка заперечувала проти задоволення скарги, з'ясувавши обставини справи , колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 119 ЦПК України визначені вимоги до позовної заяви, яка подається до суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження в справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції встановив, що позивач не виконала ухвалу суду щодо сплати судового збору, від оплати якого позивач за законом України «Про судовий збір» не звільнена. Жодних клопотань про звільнення чи відстрочку сплати судового збору позивач до суду не подавала.

Вищенаведені обставини, які суд вважав встановленими є доведеними.

Представник позивача не заперечувала, що ними не була виконана ухвала суду про сплату судового збору, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору як споживач за Законом України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів вважає, що висновок суду про наявність правових підстав для застосування п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та залишення позову без розгляду відповідає встановленим обставинам справи та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги про невірне застосування норм ЗУ «Про судовий збір» та ЗУ «Про захист прав споживачів», апеляційний суд не бере до уваги виходячи з наступного.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII , який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини 3 статті 2 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заявник звернувся із позовною заявою на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору та який є спеціальним законом, що визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, тому саме цей Закон підлягає застосуванню.

Так, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, позивач не звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Аналогійна думка висловлена Верховним Судом України в ухвалах від 16.01.2016 року (справа №6-3084ц15), від 29.01.2016 року (справа №6-209ц16), від 03.02.2016 року (справа №6-228ц16), від 09.02.2016 року (справа №6-36ц16), від 01.03.2016 року (справа №6-484ц16).

В Постанові ВСУ у справі № 6-187цс15 від 18.11.2015 року не вирішувалось питання щодо застосування ЗУ «Про судовий збір». Також, апеляційним судом не встановлено неправильного застосування Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» до спірних правовідносин. Не застосування практики ВССУ в даних правовідносинах не свідчить про необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Інші доводи скарги на правильність постановленої ухвали не впливають.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: