УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., ПисаноїТ.О., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до приватного підприємства «Конвалія-нерухомість», Подільської районної у м. Києві адміністрації, виконавчого органу Київської міської ради, третя особа - комунальне підприємство «Поділ-Інвест Реконструкція», про зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітній дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 6 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до ПП «Конвалія-нерухомість», Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу Київської міської ради, в якому, з урахуванням уточнень просили зобов'язати забудовника - інвестора ПП «Конвалія-нерухомість» укласти з ними договір про відселення з наданням трьом їхнім сім'ям окремих благоустроєних квартир у межах кварталу (мікрорайону) комплексної реконструкції; зобов'язати Подільську районну у м. Києві державну адміністрацію та Київську міську державну адміністрацію забезпечити за рахунок інвестора відселення їхніх сімей в окремі квартири.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що вони проживають у квартирі АДРЕСА_1. Рішенням районного виконавчого комітету Подільської ради народних депутатів м. Києва від 25 жовтня 1987 року № 719 та іншими розпорядженнями органів влади, прийнятими пізніше, зазначена квартира, як і весь будинок, визнані непридатними для проживання у зв'язку із незадовільним технічним станом; будинок визнано аварійним та включено до переліку житлових будинків, які підлягають реконструкції шляхом залучення інвесторів, а мешканці підлягають відселенню. 15 жовтня 2010 року між КП «Поділ-Інвест Реконструкція» та приватним інвестором - ПП «Конвалія-нерухомість» на виконання рішень Подільської районної у м. Києві ради від 12 липня 2007 року № 201 «Про затвердження переліку будинків, що належать до комунальної власності територіальної громади Подільського району, які знаходяться в незадовільному технічному стані, непридатному для проживання, аварійному стані та підлягають реконструкції» та від 12 березня 2009 року № 551 «Про внесення змін та доповнень до рішень Подільської районної у м. Києві ради від 12 липня 2007 року № 201, від 12 липня 2007 року № 227 та від 29 травня 2008 року № 364» було укладено інвестиційний договір № 16 на реконструкцію та будівництво об'єкту за адресою: АДРЕСА_1 літ. А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З у Подільському районі м. Києва. ПП «Конвалія-нерухомість» не виконало умови інвестиційного договору та у порушення положень ст. 11 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» не здійснило їх відселення - в інше житло, хоча відселило інших мешканців будинку.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року позов задоволено частково. Зобов'язано ПП «Конвалія-нерухомість» укласти з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 договір про відселення в межах кварталу (мікрорайону) комплексної реконструкції в інше благоустроєне жиле приміщення на умовах за домовленістю сторін. Зобов'язано ПП «Конвалія» забезпечити повне 100% фінансування придбання житла, погодженого сторонами в договорі про відселення, мешканцям квартири АДРЕСА_1 для відселення. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 6 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 до ПП «Конвалія-нерухомість», Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу Київської міської ради, третя особа - КП «Поділ-Інвест Реконструкція» про зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітній дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 1 та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» реалізація інвестиційних проектів комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду здійснюється за умови попереднього і повного відшкодування вартості власникам жилих приміщень втрат шляхом надання за їх згодою іншого житла або грошової компенсації. Відселення власників (наймачів) жилих (нежилих) приміщень будинків, що реконструюються, здійснюється за умови згоди цих власників (наймачів) відповідно до договорів, які інвестор-забудовник укладає з кожним власником (наймачем) цих приміщень.

Відповідно до ч.ч. 8, 10 цієї статті відселення наймачів жилих (нежилих) приміщень здійснюється за умови попереднього надання їм інших рівноцінних за площею та кількістю кімнат жилих (нежилих) приміщень у межах кварталу (мікрорайону) комплексної реконструкції населеного пункту в порядку, встановленому законодавством. Власнику (наймачу) жилого приміщення, який перебуває на день набрання чинності цим Законом на квартирному обліку, надається нове житло з урахуванням норм жилої площі, встановленої законом.

У разі надання такого житла: власник (наймач) жилого приміщення та громадяни, зареєстровані за цим місцем проживання, знімаються з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов; інвестор-забудовник звільняється від сплати частини пайової участі у створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту на суму вартості збільшеної загальної площі наданого житла.

Згідно довідки ф. 3 вбачається, що наймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_8, разом із яким проживають члени його сім'ї: син ОСОБА_5, троє неповнолітніх онуків та ОСОБА_4 (зазначена в довідці як інший родич). ОСОБА_4 є колишньою дружиною ОСОБА_5 Квартира складається з однієї кімнати житловою площею 15,7 кв.м у двокімнатній квартирі (а.с. 24 т. 1).

З 13 червня 2012 року ОСОБА_4 перебуває на квартирному обліку (загальна черга) у складі сімї з 6 осіб (а.с. 25 т. 1).

Сторони не заперечували, що у будинку, який підлягає реконструкції відселені всі мешканці, окрім родини позивачів.

З матеріалів справи вбачається, що родині позивачів ПП «Конвалія-нерухомість» 12 серпня 2014 року, 29 вересня 2014 року, 16 жовтня 2014 року надано біля 10 пропозицій щодо надання квартир для відселення із зазначенням технічних характеристик квартир та їх місцезнаходження та запропоновано надати відповідь (а.с. 51-66 т. 1).

Позивачі з наданими пропозиціями не погодилися

Апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні позову укласти ПП «Конвалія-нерухомість» з позивачами договору про відселення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що сторони між собою такої домовленості не досягли, а укладення такого договору можливе лише на умовах, погоджених сторонами (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Оскільки вимоги про зобов'язання ПП «Конвалія-нерухомість» забезпечити повне 100% фінансування придбання житла для відселення позивачів є похідними від вимог про укладення договору про відселення з наданням такого житла, апеляційний суд обґрунтовано відмовив в позові в зазначеній частині вимог.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення апеляційного суду, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітній дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 6 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

Т.О.Писана

О.В.Попович