Справа № 209/5471/15-ц
Провадження № 2/209/397/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Замкової Я.В.,

за участі секретаря Шепель О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності цивільних відносин Дніпродзержинської міської ради, Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, про відшкодування дійсної вартості 1/2 частини квартири та припинення права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в уточненій редакції якого просить: стягнути з ОСОБА_2 на її користь 113614,29 грн. відшкодування дійсної вартості 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, 1136,14 грн. сплаченого судового збору, 1100 грн. витрат га послуги адвоката; припинити її право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 28 жовтня 2006 року було зареєстровано її шлюб з відповідачем ОСОБА_2, від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 05 травня 2007 року відповідач ОСОБА_2, перебуваючи у шлюбі з нею, уклав з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, вартість квартири склала 101000 грн. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 червня 2008 року шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 був розірваний. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2008 року задоволено подання Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ про визнання мирової угоди у процесі виконання, визнано мирову угоду між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у процесі виконання рішення суду, згідно виконавчого листа № 2-1493/08, за умовами якої, з метою добровільного виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 серпня 2008 року, боржник ОСОБА_2 передає у власність ОСОБА_3 квартиру, що знаходиться у м. Дніпродзержинську по вул. Харківській, 9-34. З моменту передачі квартири, що знаходиться по вул. Харківській, 9-34 у м. Дніпродзержинську, ОСОБА_3 набуває право власності на вказану кватиру. Згідно витягу ОКП "Дніпродзержинське БТІ" від 03 жовтня 2008 року № 20451672, право власності на спірну квартиру було зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3 за № 22040 кн. 146. 23 січня 2013 року між відповідачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, вартість квартири склала 141206 грн., право власності на зазначену квартиру було зареєстроване за ОСОБА_5 23 січня 2013 року за № 322222. 08 лютого 2013 року між відповідачем ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, вартість квартири склала 141206 грн., право власності на зазначену квартиру було зареєстроване за ОСОБА_4 08 лютого 2013 року за № 297374. На теперішній час право власності на спірну квартиру зареєстроване за ОСОБА_4 Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської обл. від 10 вересня 2013 року по справі № 22-ц/774/7983/13 за нею було визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, придбаної за спільні кошти у період шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, та яка є спільною сумісною власністю. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2009 року ухвала Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2008 року про затвердження мирової угоди була скасована, а питання передано на новий розгляд. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 листопада 2013 року було відмовлено у задоволенні подання Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у процесі виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Враховуючи те, що належна їй на праві власності 1/2 частка спірної квартири була двічі відчужена, вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 відшкодування дійсної вартості частки квартири, яка була виділена їй у власність рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської обл. від 10 вересня 2013 року. Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості квартири, площею 92,6 кв.м, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Харківська, 9-34, складеного 16 грудня 2015 року, ринкова вартість обєкту незалежної оцінки, без врахування НДС, склала 227228,58 грн., в тому числі вартість 1/2 частини становила 113614,29 грн.

Позивач в судове засідання не з'явилася.

Представник позивача ОСОБА_10 позовні вимоги підтримала повністю, та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, за участю його представника ОСОБА_11

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав повністю, надав до суду заперечення на позов, в яких зазначив, що на час придбання спірної квартири, а саме 05 травня 2007 року, співвідповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 займалися спільною комерційною діяльністю, тому останній дав ОСОБА_2І у борг грошові кошти в доларах США, що по курсу на той час склало 146836,53 грн. ОСОБА_2 взяв борг у ОСОБА_3 саме для придбання спірної квартири та проведення у цій квартирі капітального ремонту. ОСОБА_2 не повернув борг ОСОБА_3 у визначені ними строки, тому на підставі рішення суду Дніпровський ВДВС Дніпродзержинського МУЮ 09 вересня 2008 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 8983764 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, згідно виконавчого листа № 2-1493 грошових коштів в сумі 146836,53 грн. 23 вересня 2008 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська була визнана мирова угода між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про передачу у власність квартири АДРЕСА_1, з метою добровільного виконання рішення суду про стягнення боргу, внаслідок чого ОСОБА_3 набув право власності на вказану квартиру. 03 жовтня 2008 року ОСОБА_3 зареєстрував у власність спірну квартиру за № 22040 в книзі 146. Після оформлення спірної квартири у власність, за власні кошти в сумі 122206,54 грн. ОСОБА_3 зробив у ній ремонт. 08 лютого 2013 року, згідно договору купівлі-продажу № 1-224, ОСОБА_3 продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 Тобто ОСОБА_3 на протязі більш ніж чотирьох років на законних підставах володів нерухомим майном та скористувався своїм законним правом на його відчуження, а після спливу семи років позивач заявляє свої права на частину майна колишнього власника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причину неявки до суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, причину неявки до суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, причину неявки до суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності цивільних відносин Дніпродзержинської міської ради, в судове засідання не з'явився, причину неявки до суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 у період з 28 жовтня 2006 року, вони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 1040 (а.с. 11), свідоцтвом про народження, актовий запис № 205 (а.с. 11).

Під час перебування позивача з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу від 05 травня 2007 року, укладеного з ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_13, відповідач ОСОБА_2 за 101000 грн. придбав квартиру АДРЕСА_1, яка в подальшому була визнана спільним майном подружжя, за кожним з них було визнано право власності на 1/2 частину спірної квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 05 травня 2007 року, зареєстрованим у реєстрі за № 2-1382 державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської обл. ОСОБА_14 (а.с. 12), технічним паспортом (а.с. 13-14), рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської обл. від 10 вересня 2013 року у справі № 22-ц/774/7983/13 (а.с. 15-17).

Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 серпня 2008 року у цивільній справі № 2-1493/2008 було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 145353 грн., на виконання зазначеного рішення 09 вересня 2008 року був виданий виконавчий лист, що підтверджується виконавчим листом № 2-1493/2008, виданим 09 вересня 2008 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. (а.с. 52).

На підставі виконавчого листа № 2-1493/2008, виданого 09 вересня 2008 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., державний виконавець Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 8983764, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 8983764 від 09 вересня 2008 року (а.с. 53).

Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про визнання мирової угоди у процесі виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, яке було задоволено 23 вересня 2008 року. За умовами мирової угоди, з метою добровільного виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 серпня 2008 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 145353,00 грн., боржник - ОСОБА_2 передає у власність ОСОБА_3 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, з моменту передачі вищевказаної квартири, ОСОБА_3 набуває право власності на вказану квартиру, що підлягає державній реєстрації в ОКП "Дніпродзержинське БТІ". Ці обставини підтверджуються ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 23 вересня 2008 року у справі № 2-1493/08 (а.с. 54).

На підставі мирової угоди, затвердженої рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2008 року, відповідач ОСОБА_3 03 жовтня 2008 року зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1, номер запису 22040 в книзі 146, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20451672 від 03 жовтня 2008 року (а.с. 55) та технічним паспортом (а.с. 20-21).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.09.2013 року, скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 листопада 2012 року в частині виділення ОСОБА_1 2/3 частин квартири АДРЕСА_3, ОСОБА_2 - 1/3 частини зазначеної квартири, а також автомобіля «Опель Омега», реєстраційний номер НОМЕР_1, 1989 року випуску; автомобіля «Ніссан Інфініті», реєстраційний номер НОМЕР_2, 1999 року випуску ; причіпа ПА 004, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2007 року випуску ; пральної машини «ZANUSSI» FE 1020 ; холодильника ARS 4030 ; DVD+VHS моделі 5000 R. Виділено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частині квартири АДРЕСА_4, загальною площею 92,6 кв.м. та житловою площею 61,6 кв.м. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 листопада 2012 року залишити без змін. Скасовано додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2013 року в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 2/3 частин квартири АДРЕСА_3 загальною площею 92,6 кв.м., житловою площею 61,6 кв.м. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/2 частині квартири АДРЕСА_4, загальною площею 92, 6 кв.м. та житловою площею 61,6 кв.м. В іншій частині додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2013 року залишити без змін.

23 січня 2013 року ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, вартістю 141206 грн., на підставі якого 23 січня 2013 року ОСОБА_5 зареєстрував право власності на зазначену квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23 січня 2013 року (а.с. 83-84) та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 107844 від 23 січня 2013 року (а.с. 84-85).

08 лютого 2013 року ОСОБА_5 уклав з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, оціночною вартістю 141206 грн., на підставі якого 08 лютого 2013 року ОСОБА_4 зареєструвала право власності на зазначену квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу від 08 лютого 2013 року (а.с. 76), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 48903094 від 02 грудня 2015 року (а.с. 22), звітом від 25 січня 2013 року з оцінки вартості п'ятикімнатної приватизованої квартири, загальною площею 92,6 кв.м, розташованої на першому поверсі житлового дев'ятиповерхового будинку за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Харківська, 9-34 (а.с. 90 об.-99) та рецензією на нього від 25 січня 2013 року (а.с. 89-90).

Ухвала Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 23 вересня 2008 року про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, була скасована, а питання передано на новий розгляд, що підтверджується ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2010 року (а.с. 18).

04 листопада 2013 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська відмовлено в задоволенні подання Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у процесі виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики (а.с. 19).

26 грудня 2013 року позивач звернулась до державного реєстратора з заявою про реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5, де 20 січня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_15 було встановлено, що право власності на даний обєкт нерухомого майна вже зареєстровано за іншою особою, у зв'язку з чим позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с. 21 об.).

Станом на 16 грудня 2015 року, ринкова вартість квартири, загальною площею 92,6 кв.м, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Харківська, 9-34, без врахування НДС, склала 227228,58 грн., в тому числі вартість 1/2 частини становила 113614,29 грн., що підтверджується звітом про незалежну оцінку ринкової вартості квартири (а.с. 23 об.).

Відповідно ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У першому абзаці пункту 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" встановлено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно ч. 1, 2 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" встановлено, що відповідно до статей 330, 334 ЦК право власності на нерухоме майно, відчужене особою, яка не мала на це права, виникає у добросовісного набувача з моменту реєстрації права на таке майно, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу воно не може бути витребувано у нього. Виходячи зі змісту статті 330 ЦК, добросовісний набувач набуває право власності на майно і в тому разі, коли набрало законної сили рішення суду про відмову в задоволенні позову про витребування майна із чужого незаконного володіння, оскільки згідно з частиною другою статті 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Абзацом першим пункту 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" встановлено, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі… відмови власника від права власності.

Згідно ч. 1 ст. 347 Цивільного кодексу України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ч. 3 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Пятим абзацом пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" встановлено, що … не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової або іншої матеріальної компенсації за частку у спільній власності за наявності умов, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої та частини другої статті 365 ЦК, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

Враховуючи встановлені по справі обставини, з урахуванням вимог чинного національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що співвідповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 правомірно набули право власності на спірну квартиру, оскільки при вчиненні правочину були відсутні будь-які заборони на відчуження квартири та набувачі не знали і не могли знати, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності було зареєстроване за відчужувачем, також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був відсутній запис про судовий спір відносно цієї квартири (обтяження), тож право власності позивача було порушено лише відповідачем ОСОБА_2, який без її згодив відчужив вказаний об'єкт нерухомості. На теперішній час відчуження частки квартири у добросовісного набувача ОСОБА_4 та її спільне користування спірною квартирою разом з позивачем неможливе, тому суд приходить до висновку про обгрунтованість уточнених вимог позивача щодо присудження їй матеріальної компенсації за частку у спільній власності та припинення її права власності позивача на частку спірної квартири, у зв'язку з чим суд вважає уточнені позовні вимоги доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1грошові кошти у розмірі 113614 (сто тринадцять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 29 копійок, що становить грошову компенсацію вартості 1/2 частки відчуженого майна, що було обєктом права спільної часткової власності подружжя, а саме: квартири АДРЕСА_6 (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області.

Судові витрати, до яких відносяться витрати по сплаті судового збору в розмірі 1136,14 гривень (а.с. 3) та 1100 гривень витрат на послуги адвоката (а.с. 25),відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача ОСОБА_2

Оскільки позивачем було надлишково сплачено 551,20 грн. судового збору за додаткову вимогу (а.с. 105), вказана сума судового збору підлягає поверненню позивачу ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 328, 330, 346, 347, 356, 358, 386, 388 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав". ст.ст. 3, 60, 61, 158, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності цивільних відносин Дніпродзержинської міської ради, Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, про відшкодування дійсної вартості 1/2 частини квартири та припинення права власності - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_5, 113614 (сто тринадцять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 29 копійок у відшкодування дійсної вартості 1/2 частини квартири АДРЕСА_6 (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_5, сплачену позивачем суму судового збору в розмірі 1136,14 гривень, та 1100 гривень витрат на послуги адвоката.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6 (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області.

Управлінню Державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, , що розташоване за адресою: 51931, м. Кам'янське, вул. Москворецька, 14, повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_5,переплачену суму судового збору в розмірі 551,20 гривень, згідно фіскального чеку "УКРПОШТА" ЦПЗ № 5 від 10.05.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.В. Замкова