№ 243/2611/16-ц
№ 2/243/4839/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Гусинського М.О.,

при секретарі Мірошниченко В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Словянської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

29.03.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом. до Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.08.2015р. помер її чоловік ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадкова маса у вигляді ? частки житлового будинку із господарськими і побутовими будовами та спорудами та земельної ділянки площею 0,1126га, переданої для обслуговування житлового будинку 0.1га та ведення особистого селянського господарства -0.0126га, що знаходяться в місті Словянську по вул. Леваневського під № 67. Вищезазначене спадкове майно у вигляді частки житлового будинку належало спадкодавцеві ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.02.2004р., посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстром №346, який був зареєстрований у КП «БТІ м. Словянська» 09.11.2004р. Частка земельної ділянки належала спадкодавцеві згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.02.2004р., посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстром №349. При цьому за життя її чоловік не звернувся за державною реєстрацією даного договору купівлі-продажу земельної ділянки та не отримав відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку на своє імя. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом на спадкове майно ОСОБА_3, померлого 07.08.2015р., є вона ОСОБА_1, як та з подружжя, що пережила спадкодавця, а також їх з померлим ОСОБА_3 донька неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вони з донькою у встановленому законом порядку прийняли спадщину та отримали 10.03.2016р. у приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_6 відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під № 67 по вул. Леваневського у м. Словянську Донецької області. При цьому постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 10.03.2016р. нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки, загальною площею 0,1126га у звязку з відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку на імя спадкодавця ОСОБА_3 Вважає, що суд може визнати за ними право власності на земельну ділянку, так, як зареєструвати право власності за померлим спадкодавцем на земельну ділянку не можливо, що вона та донька прийняли весь спадок після померлого ОСОБА_3, в тому числі і належну йому частку земельної ділянки, придбану ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого 10.02.2004р. договору купівлі-продажу. Просили суд визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 право власності по ? частці за кожною на земельну ділянку, площею 0.1126га, кадастровий номер :01:021:0032, переданої для обслуговування житлового будинку -0.1га та ведення особистого селянського господарства 0.0126га, розташовану на землях Словянської міської ради по вул. Леваневського міста Словянська Донецької області під №67.

25.04.2016р. рішенням Словянського міськрайонного суду позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені у повному обсязі, за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було визнано право власності по ? частці за кожною на земельну ділянку, площею 0.1126га, кадастровий номер :01:021:0032, переданої для обслуговування житлового будинку -0.1га та ведення особистого селянського господарства 0.0126га, розташовану на землях Словянської міської ради по вул. Леваневського міста Словянська Донецької області під №67

12.10.2016р. ОСОБА_5 звернулася до Словянського міськрайонного суду із заявою до Словянської міської ради Донецької області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій зазначила, що рішенням Словянського міськрайонного суду від 25.04.2016 року було задоволено її позовні вимоги, щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, але при виконанні цього рішення стало відомо, що площа земельної ділянки складає 0.0104 га, замість 0.0126 га, що була зазначена у рішенні суду. Просить скасувати рішення суду від 25.04.2016 року та ухвалити нове, яким визнати за нею та ОСОБА_5 право власності по ? частці за кожною, на земельну ділянку площею 0.0104 га, кадастровий номер :01:021:0601.

01.12.2016р. за заявою ОСОБА_1 рішення Словянського міськрайонного суду від 25.04.2016р. було скасоване, справа була призначена до нового судового розгляду.

Позивач та його представник ОСОБА_7, в судовому засіданні не були присутні, але надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, винести рішення на розсуд суду.

Дослідивши додані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду позову по суті, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.

На підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 10.02.2004р. ВВВ № 370281, зареєстрованого у реєстрі 10.02.2004р. за № 346, ОСОБА_3 придбав житловий будинок у ОСОБА_2 за адресою місто Слов'янськ, вулиця Леваневського, № 67, Донецької області (а.с.13).

Право власності на дане нерухоме майно зареєстровано 09.11.2004р. в реєстрі під номером 5362738 (а.с.14).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться в місті Слов'янськ, вулиця Леваневського, № 67, Донецької області, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку та кадастровий номер якої :01:021:0032, площа земельної ділянки складає 0.1000 га (а.с. 65-66).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться в місті Слов'янськ, вулиця Леваневського, № 67, Донецької області, цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства та кадастровий номер якої :01:021:0601, площа земельної ділянки складає 0.0104 га (а.с. 68-69).

Після укладання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу цих земельних ділянок 10.02.2004р. новий власник ОСОБА_3 у єдиному реєстрі свого право власності на дані земельні ділянки не зареєстрував.

Після смерті ОСОБА_3 07.08.2015р., відкрилася спадщина на домоволодіння та вказану земельну ділянку. Спадкоємцями за законом в рівних долях були: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (дружина та донька померлого), які прийняли спадщину.

У встановлений законом строк ОСОБА_1, яка діяла у своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_5, звернулася до нотаріуса для оформлення права на спадщину.

10.03.2016р. ОСОБА_1 у приватного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу ОСОБА_6 отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під номером 67 по провулку Леваневського у місті Слов'янську Донецької області на своє імя та на імя своєї неповнолітньої доньки (а.с.19.23).

На підставі даних свідоцтв за позивачем та її донькою було зареєстровано право власності на житловий будинок, що підтверджується випискою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.20-22, 24-26)

Постановою нотаріуса від 10 березня 2016 року в видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, розташовану під номером 67 по вулиці Леваневського у місті Слов'янську Донецької області, позивачу та її неповнолітній дитині було відмовлено, оскільки відсутня Державна реєстрація права власності на земельну ділянку на імя спадкодавця ОСОБА_3, померлого 07.08.2015р. (а.с.27-28).

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом в тому числі і на підставі угоди.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України п. 23 Постанови "Про судову практику у справах про спадкування"від 30 травня 2008 року № 7, слідує, що: свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно вимог ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року ( із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року N 2), а саме: п 3) підпункт "ґ" : при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК ( 2768-14 ) до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК ( 435-15 ), а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-У ( 997-16 ) - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.; а якщо договором, це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування».

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є спадкоємцями померлого ОСОБА_3 та прийняли у спадок надоєне йому нерухоме майно, але оформити належним чином своє право власності не мають можливості, так, як здійснення реєстрації права власності за померлим неможливо. Іншого способу захисту свої порушених прав, ніж у судовому порядку, у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не має.

Визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 права власності на земельну ділянку не порушить прав та свобод інших осіб.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_5, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем та її неповнолітньою донькою право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та батька ОСОБА_3, померлого 07 серпня 2015 року, на ? частку земельної ділянки, за кожною, яка розташована за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Леваневського, №67, площею 0,0104 га кадастровий номер :01:021:0601, переданої ведення особистого селянського господарства; та на ? частку земельної ділянки, за кожною, яка розташована за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Леваневського, №67 площею 0,1000 га кадастровий номер :01:021:0032, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 62,64, 209 ч.3,212-215 ЦПК України, статтями 328, 392, 1225, 1268 ЦК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику в справах про спадкування , суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування по ? частці за кожною, на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:021:0032, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану на землях Словянської міської Ради по вулиці Леваневського міста Словянська Донецької області під №67.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування по ? частці за кожною, на земельну ділянку, площею 0,0104 га, кадастровий номер :01:021:0601, переданої для ведення особистого селянського господарства, розташовану на землях Словянської міської Ради по вулиці Леваневського міста Словянська Донецької області під №67.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Словянського міськрайонного суду ОСОБА_8