АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 22-ц/793/2157/16
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"15" вересня 2016 р. м. Черкаси

Суддя Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області Фетісова Т. Л., розглянувши апеляційну скаргу та клопотання від 12 вересня 2016 року про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 серпня 2016 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла-Енергоінвест» про визнання наявності у позивача прав (11 вимог), визнання порушення відповідачем прав позивача (7 вимог) та про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

оскарженою ухвалою суду першої інстанції позовну заяву у даній справі визнано неподаною та повернуто позивачу.

На цю ухвалу позивач подав апеляційну скаргу, якою просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вивченням апеляційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам ч.2 ст. 297 ЦПК України, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір, у зв'язку з чим ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 02.09.2016 апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для сплати судового збору в сумі 275,60 грн., який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали про залишення без руху апеляційної скарги апелянт отримав 08.09.2016, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Далі апелянт звернувся до апеляційного суду із клопотання від 12.09.2016 про звільнення від сплати судового збору з посиланням на те, що згідно ЗУ «Про захист прав споживачів» його, як споживача, звільнено від сплати судового збору за позовами про захист його прав. Також апелянт вважає, що норми ЗУ «Про захист прав споживачів» у даному випадку є спеціальними по відношенню до норм ЗУ «Про судовий збір».

Цим клопотання апелянт просив також звернутися до ВСУ з тим, щоб останній вніс до КСУ подання щодо конституційності ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» чи офіційного тлумачення цієї правової норми з одночасним зупиненням розгляду даної справи до прийняття відповідного рішення КСУ .

Вирішуючи вказане клопотання апелянта апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до преамбули ЗУ «Про судовий збір» цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Відповідно до преамбули ЗУ «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Таким чином безсумнівно норми ЗУ «Про судовий збір» при вирішенні питання про справляння судового збору у справі є спеціальними та, відповідно, мають перевагу перед нормами ЗУ «Про захист прав споживачів» у врегулюванні вказаного питання. Слід врахувати, що основним напрямком правового регулювання нормативно-правового акту, вказаного останнім, є правовідносини між споживачами та особами, які їм надають послуги чи продають товари, а не правовідносини з приводу справляння судового збору.

Про такі особливості правового врегулювання справляння судового збору апелянту вказувалось в ухвалі апеляційного суду про залишення його апеляційної скарги без руху.

Слід врахувати, що за змістом змін до ст.5 ЗУ «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж ЗУ «Про захист прав споживачів», убачається, що з 01.09.2015 споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання апелянта на положення ЗУ «Про захист прав споживачів» не були взяті до уваги.

До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору саме за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, оскільки навіть і в ЗУ «Про захист прав споживачів» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання апеляційних скарг на ухвали суду, що має місце в даному випадку, то і вимога заявника про застосування до цивільно-процесуальних правовідносин щодо справляння судового збору саме правових приписів, закріплених у ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» не зумовлює звільнення його від сплати судового збору за подання відповідної скарги.

Зазначені висновки викладено, зокрема, в ухвалі Верховного Суду України від 31.05.2016 у справі №6-987ц16, а також інших судових рішення Верховного Суду України, прийнятих при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору учасників розгляду справ з посиланням на ЗУ «Про захист прав споживачів».

Також необхідно врахувати роз'яснення Пленуму ВССУ, надані судам у п.23 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ЗУ «Про судовий збір» визначає розмір ставки судового збору за подання, зокрема, апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню незалежно від того, чи передбачено ЗУ «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали.

Отже клопотання апелянта від 12.09.2016 про звільнення від сплати судового збору необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до положень ч.3 ст.8 ЦПК України у разі виникнення у суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Таким чином вказане питання суд може вирішувати лише при розгляді справи по суті, а не при вирішення питання про можливість відкриття провадження за заявою чи скаргою, як у даному випадку. Отже правових підстав для вирішення питання про можливість звернення до КСУ за тлумаченням норм законодавства у даній справі немає.

Оскільки апелянт не усунув недоліки зазначені в ухвалі суду - не сплатив судовий збір, а тому у відповідності з ч. 2 ст. 121 та ст. 297 ЦПК України, дана апеляційна скарга вважається неподаною та підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ч. 2 ст. 121, ст. 297 ЦПК України,

у х в а л и в :

клопотання від 12.09.2016 ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відхилити.

Апеляційну ОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 серпня 2016 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла-Енергоінвест» про визнання наявності у позивача прав (11 вимог), визнання порушення відповідачем прав позивача (7 вимог) та про відшкодування моральної шкоди - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає чинності з моменту постановлення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Т. Л. Фетісова