Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2016 Справа №607/12350/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицака Р.М. за участю секретаря Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що внаслідок ДТП, яке сталось 24.09.2016 року з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1, вартість відновлення якого згідно калькуляції складеної ФОП ОСОБА_3 від 01.10.2016 року становить 19991,60 грн. Безпосередньо після ДТП відповідач ОСОБА_2 повністю визнав свою вину в порушенні правил дорожнього руху, що призвело до ДТП та у присутності працівників УДАІ був складений європротокол та між ним та відповідачем було досягнуто домовленість про відшкодування завданої йому шкоди. Однак відповідачем по даний час йому матеріальна шкода в сумі 19991,60 грн. не відшкодована, тому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 в його користь вищевказану суму коштів, а також 700 грн. витрат по оплаті вартості висновку спеціаліста, 450 грн. за надану правову допомогу та 551,20 грн. судового збору.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в пресі, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує представник позивача.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХЕ 458098, автомобіль марки «RENAULT FLUENCE», 2011 р.в. д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_1

24 вересня 2016 року близько 22 год.20 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «PEUGEOT PARTNER» д.н.з. НОМЕР_3 на перехресті вулиць Кривоноса-Бережанська в м. Тернополі не дотримавшись дистанції руху допустив зіткнення із транспортним засобом марки «RENAULT FLUENCE» д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, який рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, що підтверджується європротоколом про дорожньо-транспортну пригоду від 13.09.2016 року.

Згідно звіту складеного 02.10.2016 року ФОП ОСОБА_3 ( сертифікат ФДМ України №15836/13 від 20.12.2013 року) вартість відновлювального ремонту автомобіля «RENAULT FLUENCE», 2011 р.в. д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 становить 19 991, 60 грн. без урахування ПДВ і ВТВ.

Відповідно до квитанції серії ТЕР №1076 від 10.10.2016 року ОСОБА_1 сплатив ФОП ОСОБА_3 700, 00 грн. за оцінку автомобіля.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу вимог ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Станом на день розгляду справи відповідачем не подано доказів відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди в розмірі 19991,60 грн., а тому дана сума підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача в повному обсязі.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати повязані з проведенням судових експертиз. Оскільки визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача проведена не за ухвалою суду, тому позовні вимоги в частині стягнення вартості проведеного експертного дослідження в сумі 700 грн. не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката, або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Відповідно до Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно квитанції від 01.11.2016 року ОСОБА_1 сплачено адвокату ОСОБА_4 450 грн. за надання правової допомоги по оформленню позову до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП.

Беручи до уваги, що в даній цивільній справі позовна заява складена, підписана та подана ОСОБА_1, а адвокат ОСОБА_4 участі у справі не брав, суд вважажє, що належних доказів надання правової допомоги позивачем не подано, а тому позовні вимоги про стягнення 450, 00 грн. витрат на правову допомогу до задоволення не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 19 991,60 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 551 грн. 20 коп. судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1168, 1187 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 19 991,60 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 551 грн. 20 коп. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_5