Справа № 200/5273/15-ц
Провадження №2/200/1911/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

«26» квітня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого судді Женеску Е.В.,

за участю секретаря Кравченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровська заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання незаконним рішення Разом з матеріалами позовної заяви позивач надав суду клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2015 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18 серпня 2015 року на 14:00 год.

Ухвалою суду від 13 травня 2015 року заяву позивача про забезпечення позову було повернуто.

21 жовтня 2015 року позивач надав заяву про забезпечення позову, у якій просив забезпечити позов шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Дніпрообленерго» відключати від користування електроенергію квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2015 р. заяву позивача ОСОБА_1 задоволено та заборонено Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Дніпрообленерго» ( м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 22) відключати від користування електроенергією квартиру АДРЕСА_1, до набранням рішення законної сили.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2015 року скасовано з направленням справи на новий розгляд.

Рішенням Ленінського районного суду від 24 вересня 2014 року позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» суму вартості недорахованої електричної енергії у розмірі 17517,95 грн., судові витрати у розмірі 234,360 грн.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 р. рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2014 р. залишено без змін.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно ч. 1 до ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а однією з ознак забезпечувальних заходів є співмірність забезпечувальних заходів заявленим вимогам у відповідності (адекватності) майнового інтересу заявника заходів, застосування яких він клопоче перед судом.

Крім того, забезпечення позову має важливе значення для захисту прав та інтересів позивача, відповідача та третіх осіб, а неправильне його застосування може викликати необґрунтоване обмеження таких прав та інтересів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Суд оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, матеріали справи, в яких наявне рішення Ленінського районного суду від 24.09.2014 р., яке залишено без змін, про стягнення суми вартості недорахованої електричної енергії з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», на підставі рішення комісії, про визнання незаконним якого просить позивач у даній справі. Зясувавши характер виниклих між сторонами правовідносин, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки позивачем вимоги процесуального закону не були виконані належним чином. А саме, позивачем при заявленні відповідного клопотання, не викладені та не обґрунтовані, а також не підтверджені жодними доказами підстави для забезпечення позову, не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь позивача, не доказано, що відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення суду.

А тому суд вважає, що в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Е.В. Женеску