Справа №: 344/6689/16-ц
Провадження №: 2/0343/728/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь збитки в розмірі 400038,75 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.07.2013 року на його користь з відповідачки було стягнуто 244 331,80 грн. заборгованості та процентів за договором позики від 13.09.2011 року, тобто було стягнуто основний борг в розмірі 22500,00 євро, що на той час становило 236 115,00 грн. за курсом НБУ. Виконавчий лист було звернуто до примусового виконання та 19.09.2013 року відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідачки вищезазначених коштів. Однак, вказану заборгованість відповідачка досі не погасила, хоч з моменту відкриття виконавчого провадження минуло 2 роки 9 місяців. Станом на дату подання позову, присуджена сума коштів 236 115,00 грн. вже не становить 22500,00 євро, оскільки курс гривні згідно довідки НБУ складає 28,27 грн. за 1 євро. Внаслідок курсової різниці національної валюти до євро з часу надання позики і до фактичного виконання зобовязання йому завдано збитки в розмірі 400038,75 грн., в зв»язку з чим звернувся в суд з даним позовом.

В судове засідання представник позивача за довіреністю від 10.05.2016 року ОСОБА_3 не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказав, що в звязку з його участю в роботі атестаційної комісії по атестації працівників поліції не може з»явитися до суду та просить розглянути дану справу в його відсутності, позов задоволити повністю, зазначивши, що відповідачка змінила своє прізвище на ОСОБА_2, про що є докази в матеріалах справи.

Відповідачка ОСОБА_2 також не зявилася в судове засідання на повторний виклик суду та не повідомила про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно, у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення їй рекомендованих поштових відправлень.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу слід розглянути в порядку заочного провадження і заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частинами 1,3 ст. 1049 даного кодексу встановлено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За змістом ч.1,2,3 ст. 22 даного кодексу, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобовязання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день предявлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

В Наказі Міністерства фінансів від 10.08.2000 року № 193 «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Вплив змін валютних курсів» зазначено, що валютний курс це встановлений Національним банком України курс грошової одиниці України до грошової одиниці іншої країни. Пунктом 4 цього Наказу встановлено, що курсова різниця це різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 липня 2013 року (а.с. 4-6) частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та стягнуто з відповідачки на користь позивача 244 331,80 грн. заборгованості та процентів за договором позики від 13.09.2011 року та судові витрати по справі.

Згідно з виданою на запит суду адресною довідкою № 11010 від 31.05.2016 року (а.с. 14) прізвище відповідачки ОСОБА_2

Постанова про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 39409442 від 19.08.2013 року, винесена державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_5 (а.с. 7) підтверджує, що на виконання вказаного рішення суду Івано-Франківським міським судом 07.08.2013 року видано виконавчий лист № 344/6416/2013, який звернуто до примусового виконання.

Відповідь на заяву позивача начальника ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції № 02-19/В-6/23945 від 24.05.2016 року (а.с. 31) підтверджує, що згідно виконавчого листа № 344/6416/2013, виданого Івано-Франківським міським судом 07.08.2013 року, станом на 24.05.2016 року стягнень не здійснено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в даній справі фактично полягають у стягненні збитків у вигляді курсової різниці валют, яка утворилася у звязку з передачею ним грошових коштів у євро на виконання договору позики і їх вартістю в національній валюті на час постановлення рішення суду про стягнення боргу у національній валюті України.

З рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.07.2013 року, яке набрало законної сили (а.с. 4-6), а тому факти, встановлені ним, мають преюдиційне значення, вбачається, що між сторонами був укладений договір позики, на виконання якого позивачем були передані кошти у євро.

У звязку з тим, що відповідачка зі своєї вини порушила зобовязання, позичені кошти не повернула, а розмір стягнених судом коштів у національній валюті станом на 23.05.2016 року не еквівалентний кількості переданих на виконання договору позики грошовий коштів в євро, то різниця між оцінкою кількості одиниць євро, які підлягали поверненню, та стягнутою за рішенням суду сумою, є реальними збитками.

Національним банком України станом встановлено офіційний курс гривні до євро станом на 23.05.2016 року в розмірі 2827.3570 гривень за 100 євро.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача слід стягнути збитки у межах заявлених позовних вимог в розмірі 40038,75 грн., виходячи з наступного розрахунку: 2827,35/100x22500,00-236115,00=636153,75-236115,00=400038,75 грн., оскільки саме такі витрати необхідно зробити позивачу для відновлення свого порушеного права.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.526,536,625,651,1046-1048,1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215,226-228 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 400 038,75 грн. (чотириста тисяч тридцять вісім гривень 75 копійок) та 4002,75 грн. (чотири тисячі дві гривні і 75 копійок) відшкодування сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачкою в апеляційному порядку.

Суддя: