Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

при секретарі Пісчанської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1, Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого з урахуванням уточнень посилається на те, що в забезпечення виконання вимог ОСОБА_1 за кредитним договором ML-308/124/2008 від 28 травня 2008 року, укладеним між нею та ЗАТ «ОТП Банк» (найменування якого було змінено на ПАТ «ОТП Банк»), між цими ж сторонами 28 травня 2008 року був укладений договір іпотеки № PML-308/124/2008, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1. На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», останнє набуло право вимоги за кредитним договором № ML-308/124/2008 від 28 травня 2008 року, а на підставі договору про відступлення права вимоги від 12 жовтня 2010 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», позивач набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № PML-308/124/2008 від 28 травня 2008 року. Постановою Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 08 грудня 2011, винесеною в межах виконавчого провадження № 28985115, накладено арешт на однокімнатну квартиру боржника - ОСОБА_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та заборонено відчуження цієї квартири. Постановою Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 11 березня 2013 року, винесеною в межах виконавчого провадження № 36962788, накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1, в тому числі на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та заборонено відчуження арештованого майна. Оскільки позивач як іпотекодержатель зазначеної квартири має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, він звернувся до суду з даним позовом, в якому просив звільнити з-під арешту зазначену квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_1

Представник позивача надав заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час, дату ті місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд даної справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Представники відповідачів Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Як встановлено в судовому засіданні, в забезпечення виконання вимог ОСОБА_1 за кредитним договором № ML-308/124/2008 від 28 травня 2008 року, укладеним між нею та ЗАТ «ОТП Банк» (найменування якого було змінено на ПАТ «ОТП Банк»), між цими ж сторонами 28 травня 2008 року був укладений договір іпотеки № PML-308/124/2008, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 /а. с. 7-11, 12-13, 14-16/.

30 грудня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, внаслідок реєстрації якого прізвище дружини було змінено на «ОСОБА_1» /а. с. 38/.

На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», останнє набуло право вимоги за кредитним договором № ML-308/124/2008 від 28 травня 2008 року, а на підставі договору про відступлення права вимоги від 12 жовтня 2010 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», позивач набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № PML-308/124/2008 від 28 травня 2008 року /а. с. 17-23, 24, 25, 26-27, 28/.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 71942811 від 01 листопада 2016 року вбачається, що постановою Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 08 грудня 2011, винесеною в межах виконавчого провадження № 28985115, накладено арешт на квартиру, належну ОСОБА_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та заборонено відчуження цієї квартири /а. с. 60-66/.

Згідно з Витягом за результатами пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об'єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 180195248 від 01 листопада 2016 року постановою Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 11 березня 2013 року, винесеною в межах виконавчого провадження № 36962788, накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1, в тому числі на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та заборонено відчуження арештованого майна.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Положеннями ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, за кредитним договором ML-308/124/2008 від 28 травня 2008 року станом на 23 серпня 2016 року наявна прострочена заборгованість в загальному розмірі 1 077 827,54 грн. /а. с. 35/.

Статтею 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що пріоритет обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Наведене кореспондується і з положеннями ст. 18 Закону України «Про заставу».

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна; для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Наявність арешту обмежує право позивача звернути стягнення на квартиру, що належить боржнику ОСОБА_1

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1, Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту: звільнити з-під арешту вищезазначену квартиру, що належить ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1, Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Демидова