У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Березанського міського суду Київської області від 29 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, державного нотаріуса Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко НіниВолодимирівни про визнання нечинними та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, зобов'язання нотаріуса вчинити дії по видачі свідоцтв,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що її мати ОСОБА_5 01 листопада 2012 року склала нотаріально посвідчений заповіт на ім'я позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла. Після смерті матері відкрилася спадщина на жилий будинок та присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Позивач 05 січня 2013 року звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом і нотаріусом була заведена спадкова справа. Відповідач ОСОБА_3, який є її рідним братом, 17 березня 2013 року також звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як непрацездатний син померлої.

17 липня 2013 року нотаріус видала позивачу три свідоцтва про право на спадщину: на 3/4 частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1; на 3/4 частини земельної ділянки розміром 0,1000 га та на ѕ частини земельної ділянки розміром 0,0373 га за цією ж адресою.

Відповідачу нотаріусом також було видано три свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частини вказаного майна, як непрацездатному спадкоємцю за законом, який має право на обов'язкову частку у спадщині.

Позивач посилалася на те, що при видачі відповідачу свідоцтв про право на спадщину нотаріус врахував надані відповідачем посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії ЧАЕС категорія 1, серія НОМЕР_2 від 02 квітня 1993 року, та посвідчення інваліда війни серія НОМЕР_1 від 01 вересня 1987 року. При цьому нотаріус не звернув уваги, що ці посвідчення є не чинними, бо не відповідають вимогам законодавства як за формою так і за змістом, містять помилки та виправлення. Вважає, що відповідач надав до державної нотаріальної контори неправдиві відомості про себе.

Позивач просила визнати нечинними та скасувати всі видані державним нотаріусом відповідачу нотаріально посвідчені свідоцтва на право користування спадщиною за законом; визнати нечинними та скасувати всі видані державним нотаріусом позивачу нотаріально посвідчені свідоцтва на користування спадщиною за заповітом на 3/4 частки спадкового майна; зобов'язати державно нотаріуса Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Н.В. вчинити видачу позивачу нових нотаріально посвідчених свідоцтв про право на повне володіння майном на підставі заповіту ОСОБА_5 і чинного законодавства на момент видачі свідоцтв.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 29 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 03 листопада 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення. яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_2 також звернулася з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, вказуючи на тяжкий майновий стан.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Аналогічну норму місить ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку, що видані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину після смерті їх матері відповідають вимогам закону і підстави для визнання їх не чинними і скасування відсутні.

При цьому суд виходив з того, що відповідач на момент смерті матері та відкриття спадщини мав повних 65 років, тобто був непрацездатним, як особа що досягла пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкові державне пенсійне страхування», а отже мав право на обов'язкову частку у спадщині своєї померлої матері ОСОБА_5 незалежно від наявності заповіту чи його змісту. При цьому його право на обов'язкову частку у спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців чи спадкодавця.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 82, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору при зверненні з касаційною скаргою у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, державного нотаріуса Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Ніни Володимирівни про визнання не чинними та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, зобов'язання нотаріуса вчинити дії по видачі свідоцтв.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Березанського міського суду Київської області від 29 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, державного нотаріуса Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко НіниВолодимирівни про визнання не чинними та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, зобов'язання нотаріуса вчинити дії по видачі свідоцтв.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов