ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2188/14-ц
Провадження № 2-з/210/45/16
У Х В А Л А

іменем України

"05" серпня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Чайкіної О.В.,

за участю секретаря: Куксенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та зобовязання вчинити певні дії, та за уточненим зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання рішення та свідоцтва про право власності недійсним, про зобовязання вчинити певні дії, про відшкодування матеріальних витрат,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Від представника позивача за зустрічним позовом до суду надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом заборони винення дій. В обгрунтування заяви, сторона відповідача за первісним позовом посилається на те, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 існує спір щодо усунення перешкод в користуванні власності. При цьому, незважаючи на наявність судових рішень, які набули чинності, зокрема рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 липня 2011 року про необхідність знесення самовільно побудованих лазні та туалету, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5 продовжує будівництво вказаних споруд, що призводить до руйнування домоволодіння ОСОБА_4

Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та зобовязання вчинити певні дії, та за уточненим зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання рішення недійсним, про зобовязання вчинити певні дії, про відшкодування матеріальних витрат, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема п. 2 зазначеної статті встановлений такий вид забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

За ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом, в якому просив суд усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме: перенести належну ОСОБА_4. споруду для відходів на територію його земельної ділянки згідно до санітарно-будівельних норм; демонтувати належне ОСОБА_4 газове обладнання(трубу та димар), яке встановлено частково на його земельній ділянці; знести належний ОСОБА_4 навіс; Зрізати належні ОСОБА_4 кущі та дерева, які ростуть на відстані менше одного метра від належної ОСОБА_5 земельної ділянки.

В уточненій позовній заяві зустрічний позивач, первісний відповідач - ОСОБА_6 позивач ОСОБА_4 просить визнати рішення про надання ОСОБА_5 у приватну власність земельну ділянку недійсним; визнати недійсним свідоцтво про право власності на землю; зобов"язати ОСОБА_5: знести межовий знак сітку рабицю та туалет, лазню, вигрібні ями туалету та бані; стягнути моральну шкоду та витрати у справі.

Також судом встановлено, що між сторонами у справі виник спір щодо користування суміжними земельними ділянками.

До матеріалів справи долучено відомості, що 17 березня 2016 року до ЄРДР внесено відомості за № 0000697 зп ч. 4 ст. 358 КК України за заявою ОСОБА_4

Також ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського ВП Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровській області із заявою щодо вчинення злочину сусідом - позивачем ОСОБА_5 щодо невиконання судового рішення.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що у разі невжиття заходів забезпечення позову можуть бути порушені права зустрічного позивача ОСОБА_4 або буде існувати реальна загроза їх порушення, що в подальшому може утруднити виконання рішення суду у разі задоволенні позову.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, про що зустрічним позивачем надані достатні докази, спірні об"єкти - туалет та лазня є предметом спору щодо усунення перешкод в користуванні власністю, а невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом заборони вчиняти дії по проведенню будівельних робіт, пов"язаних з будівництвом туалету та лазні на території домоволодіння № 10 по вул. Новоподільська у м. Кривому Розі до закінчення розгляду справи по суті.

Щодо заборони будь-якого будівництва на території домоволодіння, розташованого по вул. Новоподільній, б. 10 у м. Кривому Розі, у суду відсутні підстави для забезпечення позову у такий спосіб, оскільки такий спосіб не конкретизований заявником, тому суд застосовує заходи забезпечення позову виключно в межах предмету спору, та відповідно до наданих доказів щодо можливого порушення прав сторони в майбутньому у разі не вжиття таких заходів.

Суд зазначає, що встановити факти щодо протиправності дій зустрічного відповідача на вказаній стадії процесу не представляється можливим, однак з наданих суду письмових документів, вбачаються обґрунтованими побоювання зустрічного позивача щодо незаконності будівництва туалету та лазні, порушення суміжних конструкцій на спірній земельній ділянці, порушення як процедури будівництва, так й безпосередньо субєктивного цивільного права позивача.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги заяви в цієї частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При задоволені заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Здійснення будівництва до розгляду справи по суті, зробить неможливим відновлення порушеного права зустрічного позивача, у звязку з необхідністю застосувати інші способи захисту порушеного права. Обгрнутовуючи необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову, суд керується принципом дотримання балансу інтересів позивача на фактичне виконання рішення суду, та інтересів відповідача щодо непорушності права власності.

Оскільки ОСОБА_7 звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про необхідність його віднесення на користь держави у розмірі 413,40грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 137 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача за зустрічним позовом та його представника про забезпечення позову - задовольнити частково.

Вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_5 проводити будь-які будівельні роботи, пов"язані з будівництвом лазні та туалету на території домоволодіння № 10 по вул. Новоподільська у м. Кривому Розі до закінчення розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та зобовязання вчинити певні дії, та за уточненим зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання рішення не дійсним, про зобовязання вчинити певні дії, про відшкодування матеріальних витрат.

В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.

Судові витрати у розмірі 413грн.40коп. компенсувати за рахунок коштів державного бюджету.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», строк предявлення ухвали до виконання становить один рік, який обчислюється з наступного дня після її постановлення, тобто з «08» серпня 2016 року.

Направити копію ухвали сторонам у справі для відома після отримання відомостей щодо її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О. В. Чайкіна