У Х В А Л А

Іменем України

(повну ухвалу суду виготовлено 21.12.2016 року)

21 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Грегуль О.В.

при секретарі - Сивенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувшись до суду з вищевказаною скаргою і посилаючись на повне виконання ним судових рішень про стягнення аліментів, просить: скасувати постанову Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 13.09.2016 року про закінчення виконавчого провадження; скасувати постанову Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 13.09.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; зобов'язати Деснянський РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві закрити виконавче провадження в зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Заявник зі своїм представником у судове засідання не з'явились.

Від представника заявника до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності заявника.

Представник Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 13.09.2016 року в судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, представник Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, повідомлявся належним чином.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами.

Стягувачка в судовому засіданні вважаючи скаргу безпідставною, просила відмовити в її задоволенні та не заперечувала проти розгляду скарги по суті за відсутності заявника, представника заявника, представника Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 13.09.2016 року та ОСОБА_2.

З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 386 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності заявника, представника заявника, представника Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 13.09.2016 року та ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення стягувачки, оглянувши матеріали справи № 754/10768/15-ц і провадження № 754/2-346/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, оглянувши матеріали виконавчого провадження, копія яких є в матеріалах справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.01.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.03.2016 року, та які частково були змінені рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.08.2016 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.07.2015 року на період навчання і до 28.02.2016 року.

На підставі зазначених судових рішень, Деснянським районним судом м. Києва 05.02.2016 року, був виданий виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 17.02.2016 року, відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 08.04.2016 року, накладено арешт на майно ОСОБА_1.

Постановою державного виконавця Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, закінчено виконавче провадження в зв'язку із направленням виконавчого листа для виконання за місцем отримання ОСОБА_1 пенсії до Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві.

Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії розрахунку заборгованості по аліментам, здійсненого Деснянським РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, станом на 09.09.2016 року ОСОБА_1 має: 29294 грн. 43 коп. - заборгованості по аліментам.

Свою скаргу заявник обґрунтував тим, що станом на 17.10.2016 року, він повністю виконав свої зобов'язання по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дитини: ОСОБА_2.

У підтвердження своїх доводів скарги про повне виконання судових рішень про стягнення аліментів, заявник додав до скарги копії платіжних документів про перерахування ним грошових коштів.

Як вбачається з доданих до скарги, копій платіжних документів, якими заявник обґрунтовує свою скаргу, грошові кошти ОСОБА_1 перераховував безпосередньо ОСОБА_2, хоча за судовими рішеннями про стягнення аліментів, ОСОБА_1 повинен сплачувати аліменти безпосередньо ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дитини: ОСОБА_2, а не безпосередньо ОСОБА_2.

У судовому засіданні стягувачка: ОСОБА_3, яка на час розгляду справи змінила своє прізвище на Д'ячук, що підтверджується наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про зміну імені від 25.10.2016 року, повністю заперечувала відсутність у ОСОБА_1 заборгованості перед нею по аліментам.

Сплачувати грошові кошти ОСОБА_2, це право ОСОБА_1, а сплачувати аліменти за судовими рішеннями про стягнення аліментів, безпосередньо на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дитини: ОСОБА_2, це обов'язок ОСОБА_1.

Будь-яких конкретних правових доказів про повне виконання ним судових рішень про стягнення аліментів, ОСОБА_1 зі своїм представником, суду не надали і судом таких доказів не здобуто.

З урахуванням викладеного, правові підстави для задоволення скарги відсутні.

За таких обставин, скарга задоволенню не підлягає за недоведеністю вимог скарги.

Згідно зі ст. 388 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки скарга задоволенню не підлягає, то відповідно до ст. 388 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються на заявника.

Керуючись ст. 387 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1.

Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покласти на ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: