Справа №751/7255/16-ц
Провадження №2/751/1052/16
Рішення

Іменем України

14 вересня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К. В.

при секретарі Гнатюк І. М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Чернігівської міської ради Кулешова М.А., відповідача ОСОБА_5, законного представника третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача державний нотаріус Першої чернігівської державної нотаріальної контори Чуприненко О.В., ПАТ "АБ "Синтез", малолітні ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту прийняття спадщини, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту, що ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_10 на час відкриття спадщини; про визнання за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування. Мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_10, яка скала заповіт на ім'я позивача і заповіла квартиру АДРЕСА_2. Позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, але фактично проживав разом із спадкоємцем і фактично спадщину прийняв.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача ОСОБА_10. За життя 02.03.1998 року ОСОБА_10 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_11, згідно з яким заповіла позивачу квартиру АДРЕСА_3.

Починаючи з грудня 1996 року і до цього часу позивач постійно проживає за адресою АДРЕСА_13 без реєстрації. Отже, до моменту смерті позивач постійно проживав разом зі спадкодавцем за зазначеною вище адресою, доглядав за нею та виконував всі покладені на позивача обов'язки по похованню. Спадщина померлої ОСОБА_10 складається із нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_4, яка належала їй на праві власності, що підтверджується інформаційною довідкою № 56749113 від 06.04.2016 року. Інші правоустановчі документи були втрачені.

Позивач зазначає, що він з підстав передбачених ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, але не має можливості набути її у порядку, передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_5, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, який був втрачений спадкодавцем, який обов'язково необхідно подати державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 14.09.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача державний нотаріус першої чернігівської державної нотаріальної контори Чуприненко О.В., ПАТ "АБ "Синтез", малолітні ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно залишені без розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_10 є його матір'ю, з 1996 року він з сім'єю проживали в квартирі № 40, але прописані були в квартирі № 21. Доглядали за матір'ю до її смерті. Мати позивача захворіла в 2013 році - інсульт, позивач проживав в квартирі № 21, а мати в квартирі № 40, один під'їзд, але різні поверхи. До хвороби позивач навідувався кожний день до матері, доглядав, ходив за продуктами, виконував доручення, ремонтував сантехніку. В квартирі № 40 одна кімната, два дивана. Мати в квартирі жила сама з кінця 2012 року, до цього жила в квартирі № 21. Була домовленість, що позивач з сім'єю живуть у квартирі № 40, а ОСОБА_10 - в квартирі № 21, де вона жила разом з батьком позивача до 2012 року. Батька поховали 31.08.2016 року. На момент смерті ОСОБА_10 проживала з колишнім чоловіком - ОСОБА_12. Перед смертю мати позивача в квартирі № 40 прописала правнуків, жінку онука, вони не проживали, оскільки не було умов для проживання. Позивач ночував і жив в квартирі № 21, а коли була необхідність догляду, ночував у матері в квартирі № 40, це було разів 1-3 за тиждень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Чернігівської міської ради Кулешова М.А. в судовому засіданні вирішення питання залишила на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволені заяви. Пояснив, що в 2012 році ОСОБА_1 жив в квартирі № 40, це було рішення батьків, ОСОБА_10 проживала в квартирі № 21. ОСОБА_10 і батько вирішили переселитися в квартиру 40 в зв'язку з боргами і перебуванням квартири в іпотеці у банку «Синтез». До кінця 2012 року ОСОБА_10 проживала в квартирі 21, там був прописаний батько. Мати та батько були у шлюбі, розлучилися, але потім зійшлися і жили разом до кінця життя. Позивач проживав в квартирі № 21 з 2012 року і по сьогоднішній день, до 2012 року він проживав в квартирі 40. Позивач допомагав по господарству, коли батьки просили, робив сантехніку, ремонтував диван та інший ремонт. Коли ОСОБА_10 була жива, позивач продукти не купував.

Законний представник малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила що ОСОБА_10 прописала її та дітей у квартирі 40, жили пару разів, потім ОСОБА_10 захворіла, дітям не було місця і тому вона та діти переїхали до її батьків. Позивач в квартирі не жив, він приходив, але не проживав, жив знизу.

Третя особа державний нотаріус Першої чернігівської державної нотаріальної контори Чуприненко О.В. в судове засідання не з'явилась.

Представник юридичної особи якій передано в управління непродані активи ПАТ "АБ "Синтез" - ТОВ "Юридична фірма "Покровський, Левківський та партнери" в судове засідання не з'явився.

Суд керуючись ст. 169 ЦПК України хвалив судове засідання проводити у відсутності третіх осіб.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона жила на одному поверсі з ОСОБА_10 в квартирі № 44. Після того, як позивач одружився в 1996 році, він проживав з сім'єю в квартирі № 40 років 15, робили ремонт, зробили балкон. За 6 місяців до смерті ОСОБА_10, дружина позивача та діти переїхали в квартиру 21. ОСОБА_10 весь час жила в квартирі 21 з ОСОБА_12, позивач жив в квартирі 40, він кожен день до смерті приходив до матері, було, що ночував і проживав. Відповідача свідок не бачила, невістку бачила декілька разів. Додала, що в квартирі 40 протягом 6 місяців до смерті ОСОБА_10 не була.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що проживає в АДРЕСА_14. Приблизно з 1998 року ОСОБА_12 жив в квартирі 21, а ОСОБА_10 - на 8 поверсі. Позивача свідок бачила в квартирі № 21 і вдень, а потім ОСОБА_10 померла. За ОСОБА_10 доглядали ОСОБА_15 та ОСОБА_1. на запитання суду показала, що в квартирі 40 вона не була жодного разу.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона живе в квартирі АДРЕСА_6 з 25.12.1988 року. В квартирі 40 жила ОСОБА_10. ОСОБА_1 з'явився після свого весілля, деякий час не жив. Потім почав проживати з дружиною і синами, до повноліття дітей. Коли сталася подія з машиною і кредитом ОСОБА_10 переїхала в квартиру 40. Тоді ОСОБА_1 повернувся жити у батькову квартиру № 21. ОСОБА_5 свідок не бачила перші роки, ОСОБА_10 жила із сестрою, ОСОБА_1 приходив. ОСОБА_5 свідок побачила, коли помінялися квартирами, він проживав наїздами, а коли повернулися в квартиру 40, то став частіше з'являтися. ОСОБА_10 доглядав чоловік, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 приходили періодично. В квартиру № 40 ОСОБА_10 та ОСОБА_12 переїхали проживати вдвох, вона спала на дивані, ОСОБА_12 спав на ліжку, а ОСОБА_5 на кріслі. ОСОБА_10 не хворіла, торгувала на ринку, працювала на дачних земельних ділянках, була активною. Коли захворіла, то мало лежала вдома, але все лягло на плечі чоловіка. Коли стало зовсім зле, то забрали у лікарню, де вона і померла.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1, в 1994 році вони 3 місяці жили в квартирі 21, потім повернулися в гуртожиток. В 1996 році ОСОБА_12 подарував квартиру і свідок з ОСОБА_1 переїхали в квартиру 40. ОСОБА_10 переїхав в квартиру 21 до чоловіка і жили так до 2012 року. В 1998 році ОСОБА_10 запропонувала переписати квартиру, пішли написали заповіт. Свідок та ОСОБА_1 жили в квартирі № 40, ОСОБА_10 говорила, що це їх, робили ремонт, балкон, клали плитку, змінили двері. В 2012 році виявилося, що ОСОБА_5 брав кредит, після суду ОСОБА_10 сказала, що потрібно переселитися, боялася, що банк забере квартиру, яка була передана в іпотеку. Приблизно в жовтні 2012 року на ринку у ОСОБА_10 стався мікро інсульт чи інсульт, пролікувалася і стала на ноги, а в кінці лютого 2013 року стався другий інсульт, пролежала в лікарні і померла. Чоловік свідка ОСОБА_1 продав майно, взяв кредит, щоб погасити кредит ОСОБА_5, свідок подала на розлучення. Коли свідок з дітьми перебралася у квартиру 21, ОСОБА_1 допомагав, відносини відновилися. ОСОБА_12 був прописаний з сім'єю свідка в квартирі № 21, він платив за квартиру 40, а свідок з сім'єю за квартиру 21, таке тривало 2,5 років. Але рік тому виявилося, що квартирі № 40 прописано ще 3 особи і наявний борг. В квартирі 40 жили ОСОБА_10, ОСОБА_12, свідок з дітьми жили в квартирі 21. ОСОБА_1 допомагав свідку, проживав на 8 поверсі, під час хвороби ОСОБА_10 свідок її доглядала. Коли ОСОБА_10 була в лікарні, то свідок і позивач два дні навідувалися і приносили їжу, а два дні ОСОБА_5 з дружиною. За квартиру 40 платив ОСОБА_12, ліки купували за свої гроші. В квартирі 21 жив ОСОБА_5 з батьками.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона дружила з ОСОБА_10, яка жила в квартирі 40. ОСОБА_12 сказав, що ОСОБА_10 буде жити в квартирі 21, а ОСОБА_1 з сім'єю будуть жити в квартирі 40, так було тривалий час. ОСОБА_5 жив в квартирі 40 разом з матір'ю, після того, як помінялися квартирами, він був часто. ОСОБА_10 вперше захворіла на базарі, свідок була поруч. ОСОБА_5 забрав її додому, доглядали її ОСОБА_5 та ОСОБА_1. Коли вдруге ОСОБА_10 захворіла, то в лікарню приходили, як ОСОБА_1 з дружиною, так і ОСОБА_5 з дружиною.

Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.9).

З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкту нерухомого майна від 06.04.2016 року ( а. с. 15-17) вбачається, що АДРЕСА_7 належить на праві власності ОСОБА_10, наявна заборона на відчуження об'єктів нерухомого майна і обтяження згідно іпотечного договору від 06.08.2008 року.

Згідно копії заповіту ОСОБА_10 належну їй на праві власності квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_8 заповіла сину ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно акту про проживання особи без реєстрації від 13.06.2016 року КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради ОСОБА_1 проживає постійно з грудня 1996 року без реєстрації за адресою АДРЕСА_9. В акті відсутній підпис члена комісії ОСОБА_18 (а.с.13).

З копії паспорту громадянина України НОМЕР_1 виданого на ім'я ОСОБА_1 ( а. с. 7-8) вбачається, що він зареєстрований з 06.10.1992 року АДРЕСА_10.

З копії спадкової справи № 240/2014 щодо майна ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року ( а. с. 55-72) вбачається, що у строк встановлений ст. 1270 ЦК України до нотаріальної контори звернувся ПАТ "АБ "Синтез" з претензією. З заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори заяви не подані.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Предметом доказування пред'явленого позову є факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_10 на час відкриття спадщини, дня смерті ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_10 до дня смерті була зареєстрована у квартирі, що належала їй на праві приватної власності - квартира АДРЕСА_11 і фактично там проживала з кінця 2012 року. Дані обставини не оспорювалися особами, які брали участь в судовому засіданні і підтверджені іншими доказами.

ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_15, що підтверджується копією паспорту ( а. с. 7-8).

Відповідно до положень ст. ст. 57-59 ЦПК України ні є належним доказом факту проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_7 копія акту про проживання особи без реєстрації від 13 червня 2016 року ( а. с. 13), оскільки даний документ не містить підпису члена комісії - ОСОБА_18 і зазначені обставини спростовуються показами в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16, а покази в судовому засіданні ОСОБА_13 в якості свідка свідчать про необізнаність зазначеного факту за останні шість місяців до смерті ОСОБА_10.

Оцінюючи покази свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_17 відповідно до положень ст. ст. 57-59, 63 ЦПК України, суд приходить до висновку, що покази свідків не підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_10 на час відкриття спадщини. Оскільки свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 в судовому засіданні надали покази, що в АДРЕСА_7 не були зовсім, або не були протягом шести місяців до смерті ОСОБА_10, а тому суд приходить до висновку, що вони не могли бути обізнаними про осіб, які фактично проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні надала покази, що ОСОБА_10 фактично проживала із колишнім чоловіком ОСОБА_12, а ОСОБА_1 приходив до батьків. Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_15 в частині проживання ОСОБА_1 в кв. 40 з батьками і періодичного навідування до кв. 21, де проживала вона з дітьми, оскільки даний свідок заінтересований в результатах розгляду вимог ОСОБА_1, так як є його дружиною.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування пред'явлених вимог - встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_10, на час відкриття спадщини, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог повністю.

Проживання ОСОБА_1 та членів його сім'ї в квартирі АДРЕСА_12 в період з 1996 року до кінця 2012 року, здійснення поточного ремонту квартири, догляд за хворими батьками, приймання участі у похованні і понесення витрат на поховання, не підтверджує факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_10.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 63, 64 88, 209, 212-215, 218, 234-235, 256, 259 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд,

Вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача державний нотаріус Першої чернігівської державної нотаріальної контори Чуприненко О.В., ПАТ "АБ "Синтез", малолітні ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту прийняття спадщини - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

.

Суддя К. В. Мороз