Ухвала

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., КадєтовоїО.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказів.

В обґрунтування позову зазначав, що з 22 січня 2014 року працює на посаді начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі Житомирської області.

Наказом № 34 від 03 лютого 2015 року «Про упорядкування службових відряджень» начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Житомирській області визначено, що ним приймається рішення про службове відрядження за межі району щодо начальників відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Житомирській області.

Наказом № 1455 директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 28 грудня 2015 року йому було оголошено догану, хоча ніяких порушень трудової дисципліни з його боку не було.

Оскільки вважає зазначені накази незаконними, просив визнати їх незаконними та скасувати наказ про застосування до нього догани та ч. 2 наказу № 34 від 03 лютого 2015 року «Про упорядкування службових відряджень».

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2016року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 10 травня 2016 року відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Судами встановлено, що наказом № 01-7-к від 20 січня 2015 року директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України ОСОБА_4 призначено з 22 січня 2015 року на посаду начальника відділення виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі Житомирської області.

Наказом № 34 від 03 лютого 2015 року «Про упорядкування службових відряджень» начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Житомирській області, зокрема пунктом 2 визначено, що рішення про службове відрядження за межі району та його термін, щодо начальників відділень виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області приймається начальником управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області, а в разі його відсутності заступником начальника управління.

З зазначеним наказом позивач ознайомлений під підпис.

01 грудня 2015 року ОСОБА_4, як начальник відділення виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі Житомирської області видав наказ № 58 про своє відрядження в місто Житомир у виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Житомирській області для вирішення виробничих потреб, про те не погодив своє відрядження з начальником управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області.

Наказом № 1455 директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 28 грудня 2015 року ОСОБА_4 було оголошено догану.

Статтею 142 КЗпП України встановлено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті (ст. 147-1 КЗпП України).

Згідно зі ст. 148 КЗпП Українидисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Відповідно до ст. 149 КЗпП Українислідує, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення; що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; що стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Виходячи з п. 1.5 посадової інструкції начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Коростишівському районі начальник відділення в своїй роботі керується Конституцією України, Законами України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», статутом Фонду, рішеннями правління Фонду, наказами виконавчої дирекції Фонду та управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області, Положенням про відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Коростишівському районі, Кодексом законів про працю України, посадовою інструкцією.

Підпунктом 4 пункта 8 положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Житомирської області встановлено, що начальник управління видає у межах своєї компетенції накази, постанови та розпорядження, організовує та контролює їх виконання.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази в справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржувані накази прийняті з дотриманням вимог трудового законодавства.

Позивачем було допущено порушення трудової дисципліни, оскільки контроль за дотриманням правил внутрішнього трудового розпорядку працівників відділень належить до повноважень начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Житомирській області відповідно до наказу № 34 від 03 лютого 2015 року «Про упорядкування службових відряджень», однак ОСОБА_4 не погодив своє відрядження з начальником управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Житомирській області та виїхав без його згоди 01 грудня 2015 року до міста Житомира, де приймав участь в судовому засіданні апеляційного суду Житомирської області, як фізична особа, а не як представник відділення Фонду, тобто накладення дисциплінарного стягнення в вигляді догани позивачу здійснено з дотриманням порядку його накладення.

Зазначені висновки судів відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов

О.В.Кадєтова

Г.І. Мостова