У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., КОЖУХ О.А.

при секретарі КУХТІ М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виділ частки у квартирі та вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діяв ОСОБА_4, звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.12.2015 до участі в справі залучено ОСОБА_3 як співвідповідача. Позивач просив вселити його до квартири АДРЕСА_1: встановити порядок користування указаною квартирою; виділити частку позивача у праві власності на цю квартиру в натурі, а саме, виділити йому в користування меншу кімнату в межах належних 12,075 кв. м житлової площі; місця загального користування: кухню, коридор, туалет, ванну кімнату залишити у спільному користуванні; зобовязати ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкод у користуванні зазначеною квартирою.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23.05.2016, із урахуванням ухвали цього ж суду від 25.05.2016 про виправлення описки в рішенні суду, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задоволено: вселено ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1; встановлено порядок користування указаною квартирою шляхом надання ОСОБА_1 в користування кімнати (літ. 3) площею 13,5 кв. м та частини балкону (літ. 8) площею 0,7 кв. м, а ОСОБА_3 житлової кімнати (літ. 4) площею 18,7 кв. м та частини балкону (літ. 8) площею 1,1 кв. м із залишенням коридору (літ. 1) площею 8,6 кв.м., комори (літ. 2) площею 1,0 кв. м, кухні (літ. 5) площею 7,1 кв. м, вбиральні (літ. 6) площею 1,1 кв. м і ванної кімнати (літ. 7) площею 2,3 кв. м у їх спільному користуванні; зобовязано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні зазначеною квартирою. Стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по оплаті: судової експертизи 4300,80 грн, судового збору 487,30 грн.

Відповідач ОСОБА_3, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_5, рішення суду оскаржила, вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, у позові відмовити.

До початку розгляду апеляційним судом справи по суті до суду 09.08.2016 надійшла спільна заява від 26.07.2016 позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3, до якої додано текст мирової угоди від 20.06.2016, якою вони просили суд прийняти укладену ними з метою врегулювання спору мирову угоду та постановити ухвалу про визнання її умов.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 15.08.2016 справу з апеляційного розгляду було знято, повернуто до суду першої інстанції для вирішення питань щодо всіх позовних вимог, заявлених позивачем.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07.09.2016 у задоволенні позовної вимоги про виділення частки квартири АДРЕСА_1 площею 12,075 кв. м на користь позивача ОСОБА_1 відмовлено.

Додаткове рішення суду першої інстанції ніким не оскаржувалося.

12.12.2016 до апеляційного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1, підписана ним особисто та його представником ОСОБА_4, про відмову від позову до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виділ частки у квартирі та вселення, якою позивач у звязку з відмовою від позову просить закрити провадження в справі.

14.12.2016 до апеляційного суду надійшла заява відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3, від імені та в інтересах яких діє ОСОБА_5, якою вони просять скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23.05.2016 і закрити провадження в справі внаслідок відмови позивача від позову.

Заяви сторін умотивовані тим, що 10.11.2016 ОСОБА_1 продав ОСОБА_6 3/8 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1, право користування якою було предметом спору, внаслідок чого спір між сторонами вичерпано.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України у відсутність сторін, обговоривши позицію і доводи сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву від 12.12.2016 про відмову від позову до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виділ частки у квартирі та вселення. Заява мотивується тим, що 10.11.2016 ОСОБА_1 продав ОСОБА_6 3/8 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1, право користування якою було предметом спору, тому спір вичерпано. До заяви додано копію договору купівлі-продажу від 10.11.2016, посвідченого цього дня приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1916, яким підтверджуються доводи заяви позивача. Сторона просить відмову від позову прийняти, провадження в справі закрити.

До суду подали датовану 06.12.2016 заяву й відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, у ній із аналогічною до заяви позивача мотивацією вказують на факт укладання вищезгаданого договору, копію якого додали, просять рішення суду скасувати, провадження в справі закрити.

Сторона на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами і одним з них є відмова позивача від позову, яку може бути прийнято й на стадії апеляційного розгляду справи (ст.ст. 10, 11, 27, 31, 174, 306 ЦПК України).

Відповідно до ст. 38 ч. 1, ст. 44 ч.ч. 1, 2, 4 ЦПК України сторона може брати участь у цивільній справі особисто або через представника; представник, який має повноваження на ведення справи в суді, за відсутності застережених обмежень може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Довіреністю, посвідченою 22.11.2014 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 2055, чинною до 22.11.2019, ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_4, серед іншого, представляти його в суді, в т.ч., із правом повної або часткової відмови від позову, застережень щодо обмеження процесуальних повноважень представника у довіреності немає, про припинення повноважень представника позивач суд не повідомляв.

Відтак, позивач ОСОБА_1 від свого позову відмовився повністю, його дії не суперечать закону, не порушують нічиїх законних прав, свобод чи інтересів, відмову позивача від позову слід прийняти, рішення суду у звязку з цим слід скасувати на підставі ст. 310 ч. 1 ЦПК України, провадження в справі закрити. Зі скасуванням рішення суду від 23.05.2016 не може залишатися чинним і повязане із ним похідне додаткове рішення суду від 07.09.2016, яке теж підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 174, ст. 205 ч. 1 п. З, ст. 304 ч. 1, ст. 306, ст. 307 ч. 1 п. 4, ст. 310 ч. 1 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виділ частки у квартирі та вселення прийняти.

У звязку з прийняттям відмови від позову рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 травня 2016 року, із урахуванням ухвали цього ж суду від 25 травня 2016 року про виправлення описки в рішенні суду, та додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду від 7 вересня 2016 року скасувати, провадження у справі закрити.

Розяснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді