Справа №549/415/16-ц
Провадження №2/549/251/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Чорнухинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Орел І.І.

при секретарі - Міщенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чорнухи справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Хейлівщинської сільської ради Чорнухинського району, третя особа - відділ Держгеокадастру Чорнухинського району, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

У вересні 2016 року до суду звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно після померлої тітки ОСОБА_2.

На даний час виникла необхідність встановлення факту родинних відносин між нею та її тіткою, документи, які б підтвердили родинні відносини зі спадкодавцем, не збереглися, що є перешкодою для визначення ступеня спорідненості між нею та померлою.

Позивачка в судовому засіданні заявленні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити їх з підстав, викладених у заяві.

Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених позовних вимог не заперечує.

Суд, заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв'язку, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки (паю) площею 3,75 га, яка розташована на території Хейлівщинської сільської ради Чорнухинського району.

У заявниці відсутні будь-які документи, які б підтвердили родинні відносини зі спадкодавцем. Факт родинних відносин має для заявниці юридичне значення, а саме для оформлення права на спадщину.

Відповідно п. 1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

З довідки №156 наданої Хейлівщинською сільською радою Чорнухинського району вбачається, що згідно запису по господарської книги за 1947-1949 роки в господарстві за №113 голови сім'ї ОСОБА_3 (діда позивачки) по с. Хейлівщина значаться: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (баба позивачки) та шестеро дітей, серед них батько позивачки - ОСОБА_5 та його сестра (спадкодавець) - ОСОБА_6.

Відповідно до актового запису №1 від 15 січня 1955 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7. Від шлюбу народився син ОСОБА_8.

Судом встановлено, що документи, які б підтвердили факт родинних відносин між позивачкою та ОСОБА_2 не збереглися, однак факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленими особами.

У 2001 році ОСОБА_2 померла. Спадкоємцем, в розумінні ст.1261 ЦК України, є син померлої ОСОБА_8, але у 2006 році останній помирає, не прийнявши спадщину, після смерті матері. Інших спадкоємців ОСОБА_2 не має.

Відповідно до ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги, що спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини в порядку, передбаченому ст. 1277 Цивільного кодексу України, а також може перейти у власність територіальної громади, в даному випадку Хейлівщинській сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Хейлівщинської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.1266,1269ЦК України, ст.ст. 14, 57 - 59, 208 - 210, 234, 256 - 259 ЦПК України суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Хейлівщинської сільської ради Чорнухинського району, третя особа - відділ Держгеокадастру Чорнухинського району про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та померлою ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною тіткою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1.

Визнати право власності на земельну ділянку площею 3,75 га, розташовану на території Хейлівщинської сільської ради Чорнухинського району, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 26.12.2005 року №430, за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: