Справа № 492/1656/16-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 грудня 2016 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Борисова С.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, за участю заінтересованої особи Арцизька міська рада Одеської області,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що йому належить договір купівлі-продажу ангару серії ВСР № 583393 від 24.03.2006 р. та державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 116535, а також Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВС № 318866, виданий Арцизьким БТІ від 07.10.2004 р., посилаючись на те, що через описки в написанні його прізвища в зазначених правовстановлюючих документах, він позбавлений можливості реалізовувати своє право власності на нерухоме майно. Так, прізвище заявника згідно паспорту громадянина України є «Філіппов», а в державному акті, договорі купівлі-продажу ангару та у Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно його прізвище записане як «Філіпов», що зумовило його звернення до суду.

Розглянувши заяву ОСОБА_1, а також матеріали, додані до неї, проходжу до висновку, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ч. 2 ст. 119 ЦПК України. Суд, вважає за необхідне застосувати саме цю норму ЦПК України при вирішенні питання про залишення заяви ОСОБА_1 без руху, оскільки в силу положень ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Також суд бере до уваги пункт 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», яким судам надані розяснення про те, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Тому зазначена заява у відповідності до ч. 1 ст. 121 ЦПК України підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням ст. 119 ЦПК України.

Так, із заяви заявника вбачається, що він просить встановити факт приналежності йому державного акту про право власності на земельну ділянку через розбіжності в написанні його прізвища в паспорті громадянина України та державному акті про право власності на земельну ділянку, тобто із заяви вбачається, що в державному акті наявна орфографічна помилка в написанні прізвища власника земельної ділянки.

У 2013 році у звязку із набранням чинності законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у новій редакції) та «Про Державний земельний кадастр» припинено посвідчення прав державними актами на право власності на земельну ділянку і, натомість, запроваджена видача власникам земельних ділянок при первинному виникненні права власності відповідних свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

На сьогодні запроваджена процедура видачі свідоцтва про право власності взамін втрачених/зіпсованих державних актів на землю та свідоцтв про право власності. Зокрема абз. 1 п. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (далі Порядок), визначено, що у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє свідоцтво, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. Для формування та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно замість виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, державний реєстратор вносить до Державного реєстру прав такі відомості: номер запису про право власності та субєкта цього права або про інші речові права та субєкта цих прав Державного реєстру прав, який внесено на підставі втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа; прізвище, імя та по батькові державного реєстратора; найменування органу державної реєстрації прав; номер та серія бланка свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Зважаючи на зазначене, суддя приходить до висновку, що в порушення п.п. 5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України заявник в поданій до суду заяві не викладає обставин з яких причин неможливо одержати документ (свідоцтво про право власності) замість зіпсованого державного акту в наслідок неправильного написання прізвища власника та не зазначає доказів цих обставин (звернення до відповідного органу), або відмову у здійсненні дії у відповідності до положень згаданого вище Порядку.

Крім того, заявником у поданій заяві не обґрунтовані вимоги того, що Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Арцизьким БТІ від 07.10.2004 р., є правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

П. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище.

Крім того, вважаю за необхідне попередити заявника, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі заяви до встановленого законом строку, заява буде вважатися не поданою, та повернута.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду.

Також вважаю за необхідне розяснити заявнику, що термін «зазначення доказів» слід розуміти як робити якусь позначку; позначати, записувати з метою указати, пишучи, указувати, висловлювати думку, звертати увагу на що-небудь, та в жодному разі не слід розуміти як «надання доказів», оскільки надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, про що також зазначив Пленум Верховного суду України в своїй Постанові від 12 червня 2009 року № 2.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, за участю заінтересованої особи Арцизька міська рада Одеської області, залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви в строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання наявної ухвали та пояснити, що в протилежному випадку заява буде вважатися не поданою та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Арцизького районного суду