Справа №442/1664/16-ц
Провадження №2/442/743/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамар О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої державної Дрогобицької нотаріальної контори про припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно та скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти заборону відчуження обєкта нерухомого майна будинку №7 на вул.М.Павлика в м.Дрогобичі Львівської області, яка є в державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, тип обтяження заборона (архівний запис), реєстраційний №3922317, зареєстрований Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою 20.10.2006 року, архівний номер 4658793LVOV41, архівна дата: 27.01.2004, дата виникнення: 27.01.2004, № реєстра , внутр.. №63011Е3С22F53C314F37, комментарий:10/160-3; номер запису про обтяження 1588281 від 20.10.2006 року; а також скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: 44/100 ідеальних частин будинку №7 на вул.М.Павлика в м.Дрогобичі Львівської області, зареєстрованого за ОСОБА_2 30.01.2004 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в січні 2016 року вона звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок №7 на вул.М.Павлика в м.Дрогобичі Львівської області. Однак, отримала відмову з тих підстав, що у Державному реєстрі є запис про реєстрацію права власності 39/100 (44/100) ід. частин вказаного будинку за іншою особою ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання №157 від 27.01.2004 року та наявність обтяжень заборони відчуження. Вказаний договір довічного утримання було розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.06.2006 року. Після розірвання договору довічного утримання з ОСОБА_2, покійна ОСОБА_3 (спадкодавець, після смерті якої вона успадкувала вищевказане майно) звернулась до Дрогобицького МБТІ та ЕО про реєстрацію на підставі зазначеного рішення суду 39/100 ідеальних частин спірного житлового будинку за нею. Окрім цього, колишні два співвласники даного будинковолодіння звернулись до виконкому Дрогобицької міської ради із заявою про перерозподіл часток.

На підставі рішення виконавчого комітету №299 від 25.01.207 року між двома співвласниками будинку відбувся перерозподіл часток відповідно до фактичного користуванні житлового будинку з господарськими прибудовами вказаного будинковолодіння за заявою двох співвласників покійної мами її чоловіка ОСОБА_3, вирішено оформити право власності на ОСОБА_461/100 вказаного будинковолодіння, а на ОСОБА_3 39/100 ідеальних частин. На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

21.05.2015 року ОСОБА_3 померла. Своїм заповітом остання заповіла все своє майно їй. На підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.12.2015 року за нею визнано право власності на 39/100 ідеальних частин вищевказаного житлового будинку. Однак, у звязку із наявним обтяженням у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна вона не може зареєструвати за собою право власності.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позов підтримує повністю.

Представник Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори подав до суду заяву про розгляд справи без повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з приводу задоволення позовних вимог покладається на думку суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 належала 44/100 ідеальних частин будинковолодіння №7 на вул.М.Павлика в м.Дрогобичі Львівської області. (а.с.11)

Частиною 3 ст.61 ЦПК України регламентовано, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.12.2015 року встановлено, що ОСОБА_3 на підставі заповіту заповіла в користь ОСОБА_1 все належне їй майно де б воно не було із чого б воно не складалось.

21.05.2015 року ОСОБА_3 померла.

На підставі рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 25.10.2007 року №299 право власності на житловий будинок №7 на вул.М.Павлика в м.Дрогобичі Львівської області оформлено за ОСОБА_3 39/100 ідеальних часток будинковолодіння, та за ОСОБА_5 61/100 ідеальних часток.

На підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.12.2015 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 39/100 ідеальних частин житлового будинку №7 на вул.М.Павлика в м.Дрогобичі Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 21.05.2015 року.

Звернувшись із заявою про реєстрацію права на нерухоме майно на підставі вказаного вище рішення суду, ОСОБА_1 отримала відмову, з покликанням на те, що заявлене право вже зареєстровано, а саме право власності на 39/100 (44/100) зареєстровано по договору довічного утримання №157, 27.01.2014 р. за іншою фізичною особою ОСОБА_2

Як вбачається з рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.06.2006 року договір довічного утримання, укладений 07.01.2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_6

У відповідності до ст.312 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстави існування обтяжень відсутні а саме, договір довічного утримання розірвано на підставі рішення суду, за позивачкою визнано право власності на спірне майно, а відтак позов є підставним та підлягаю до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Зняти заборону відчуження обєкта нерухомого майна будинку №7 на вул.М.Павлика в м.Дрогобичі Львівської області, яка є в державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, тип обтяження заборона (архівний запис), реєстраційний №3922317, зареєстрований Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою 20.10.2006 року, архівний номер 4658793LVOV41, архівна дата: 27.01.2004, дата виникнення: 27.01.2004, № реєстра , внутр. №63011Е3С22F53C314F37, комментарий:10/160-3; номер запису про обтяження 1588281 від 20.10.2006 року.

Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: 44/100 ідеальних частин будинку №7 на вул.М.Павлика в м.Дрогобичі Львівської області, зареєстрованого за ОСОБА_2 30.01.2004 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя Крамар О.В.