АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

у травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив стягнути солідарно з останніх на свою користь 5 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 4 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що з вини відповідачів пошкоджено балкон у його квартирі. Додатково просив стягнути з ОСОБА_2 1 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з приниженням честі та гідності.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.05.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Справа № 752/8133/14-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/9277/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд розглянув справу однобоко, не взяв до уваги, що у спорах про відшкодування шкоди обов'язок доказування покладено на відповідача. Відповідач не надав даних про технічний стан покриття балконної плити у квартирі АДРЕСА_1 до моменту проведення реконструкції балкону у квартирі АДРЕСА_2, а суд не взяв до уваги акт обстеження пошкодженого балкону, а послався на висновок експерта, який відійшов від предмету позову та за власною ініціативою у висновку описав конструктивні елементи балкону.

У судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у її відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

У квартирі АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3

Згідно з актом від 11.03.2013 року, затвердженим головним інженером КП «ЖЕО-105 Голосіївського району» при обстеженні квартири АДРЕСА_1 було встановлено пошкодження балконної плити. Причиною пошкодження зазначено проведення ремонтних робіт з розширенням балкону у квартирі АДРЕСА_2, що знаходиться поверхом вище.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19.02.2016 року причиною появи частини пошкоджень елементів балкону квартири АДРЕСА_1, може бути перевищення тривалості експлуатації балкону до проведення його ремонту.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження вини відповідачів у завданні шкоди.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтями 60, 61 ЦПК України установлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу доказування між сторонами.

За загальним правилом, передбаченим ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

Зазначене правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків щодо доказування.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному і безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_2, посилаючись на те, що можливою причиною пошкодження плити на балконі позивача є дії мешканців квартири № 11 будь-яких доказів на підтвердження таких доводів не надав. Також відповідачі не надали доказів на спростування акту від 11.03.2013 року, складеного КП «ЖЕО-105 Голосіївського району», згідно з яким причиною пошкодження балконної плити у квартирі АДРЕСА_1 зазначено проведення ремонтних робіт з розширенням балкону у квартирі АДРЕСА_2.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та не вказав у рішенні будь - яких обґрунтувань відхилення доказів, наданих позивачем.

Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи від 19.02.2016 року встановити чи є причиною пошкодження балконної плити у квартирі позивача проведення ремонтних робіт у квартирі відповідачів не видається можливим. Причиною появи частини пошкоджень елементів балкону у квартирі позивача може бути перевищення тривалості експлуатації балкону до проведення його ремонту.

Суд не звернув увагу на те, що такий висновок не спростовує акт від 11.03.2013 року, згідно з яким причиною пошкодження балконної плити у квартирі АДРЕСА_1 зазначено проведення ремонтних робіт з розширенням балкону у квартирі АДРЕСА_2 та який наданий позивачем на підтвердження своїх доводів.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що відсутність вини відповідачів підтверджується доказами.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Відтак рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Позивач просив стягнути розмір матеріальної шкоди 5 000 грн., проте доказів понесення витрат на відновлення балкону у такому розмірі не надав. У висновку експертизи вказано, що остаточна вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень балконної плити може бути визначена лише по фактичному виконанню обсягів робіт та з врахуванням вартості застосованих матеріалів. Відповідно до кошторису, який є додатком до висновку експертизи вартість робіт по відновленню балкону складає 2 766 грн. Проте у зазначену суму включено і роботи по розбиранню металевих грат, встановлення металевих огорож, їх фарбування, по розбиранню та улаштуванню цементних плінтусів, адміністративні витрати та податок на додану вартість, які не відносяться до предмету спору.

Витрати по розбиранню цементних покриттів підлог, улаштуванню цементних покриттів, включаючи вивезення сміття та вартість матеріалу (розчин готовий, кладковий, важкий, цементний) складають у сукупності 261 грн.

ОСОБА_2 при апеляційному розгляді зазначив, що квартира є спільною власністю його та ОСОБА_3

Відтак з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 261 грн. у рівних частках. Законних підстав для солідарного стягнення не встановлено.

Колегія суддів також приходить до висновку, що пошкодження балконної плити призвело до моральних страждань позивача, а тому він має право на відшкодування моральної шкоди за ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

Виходячи з характеру та тривалості моральних страждань, а також із розміру збитків завданих позивачу, колегія суддів визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню у сумі 50 грн. Така шкода також підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках.

Підстави для стягнення моральної шкоди, завданої, на думку позивача, приниженням його честі і гідності відсутні, оскільки питання про захист честі і гідності не було предметом розгляду у даній справі.

Судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за правилами ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог.

Так, за проведення експертизи позивачем сплачено 4 915,20 грн. Розмір задоволених позовних вимог від заявленої ціни позову складає 5,22 %. Таким чином витрати за проведення експертизи підлягають стягненню пропорційно і складають 256,57 грн.

Судовий збір складає мінімальну ставку, а відтак стягується з відповідачів у повному розмірі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди по 130, 50 грн. з кожного, в рахунок відшкодування моральної шкоди по 25 грн. з кожного, витрати за проведення експертизи по 128,29 грн. з кожного та судовий збір по 255,78 грн. з кожного.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді