Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», в інтересах якого діє Сокуренко Наталія Вікторівна,на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 667, 60 грн.

На обґрунтування своїх вимог посилалося на те, що 18 травня 2006 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5 000,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних, строком дії картки до травня 2009 року.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором, станом на 30 червня 2015 року утворилася заборгованість у розмір 22 667,60 грн, яка складається із заборгованості: по кредиту - 4 065,24 грн; по процентам за користування кредитом - 17 046,76 грн; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн; штрафу (процентна складова) - 1055,60 грн.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє СокуренкоН.В., просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що звернувшись у липні 2015 року із позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустило, визначений ст. 257 ЦК України, строк позовної давності, так як строк дії картки закінчився у травні 2009 року, а підтвердження про отримання відповідачем іншої картки з продовженим строком її дії відсутні, при цьому останній платіж ОСОБА_4 за вказаним кредитним договором здійснено у березні 2009 року.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, тому касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє Сокуренко Н.В., підлягає відхиленню, а оскаржувані судові рішення - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», в інтересах якого діє Сокуренко НаталіяВікторівна,відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко Г.І. Мостова