У х в а л а

іменем україни

30 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., ВисоцькоїВ.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня», голови сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня» ОСОБА_5 про зобов'язання забезпечення роботою і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 06 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим що 14 липня 2006 року він написав заяву про прийняття його на роботу до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня» (далі - СТОВ «Перше травня») на посаду скиртувальника соломи з 15 по 20 липня 2006 року без зазначення кінцевого строку дії вказаної заяви.

На підставі вказаної заяви, 15 липня 2006 року було видано наказ № 47/1 про прийняття його на роботу, однак його не було повідомлено про тимчасовість праці, умови та оплату праці.

Крім того, дотепер відсутній наказ про його звільнення, а тому він позбавлений заробітку та державних соціальний гарантій на випадок безробіття, перебуває у вимушеному прогулі з вини відповідача у зв'язку з простоєм та вважає, що йому незаконно затримали видачу належно оформленої трудової книжки.

На підставі викладеного та із урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного простою у розмір 105 654 грн 90 коп., грошові кошти за затримку видачі належно оформленої трудової книжки - 158 470 грн, 158 470 грн на відшкодування моральної шкоди; визнати недійсними: заяву від 14 липня 2006 року, посилаючись на те, що вона написана без його відома іншою особою; заяви від 19 липня 2005 року та 18 січня 2006 року без його підпису; визнати незаконними накази від 15 липня 2005 року, від 20 січня 2006 року, від 28 лютого 2006 року, від 04 березня 2006 року, від 03 травня 2006 року, від 15 липня 2006 року, як такі, що не відповідають чинному трудовому законодавству; поновити його на посаді різноробочого охоронника у СТОВ «Перше травня»; зобов'язати голову СТОВ «Перше травня» постановити наказ про його поновлення на вказаній посаді та зобов'язати відповідача виконати судові рішення, а також постановити окрему ухвалу стосовно ОСОБА_5

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду апеляційного суду Херсонської області від 06 липня 2016 року, у задоволенні позову відмолено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - просить скасуватиоскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог, хоча це є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

При цьому судами правильно зазначено, що у період роботи позивача на підприємстві трудова книжка ним не здавалась.

З огляду на наведені обставини, суди попередніх інстанцій, встановивши фактичні обставини справи та надали оцінку наявних в матеріалах справи доказам в їх сукупності, дійшли правильного висновку про недоведеність позову.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові = рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

М.К. Гримич