АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Заришняк Г.М.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року у цивільній справі за поданням старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

встановила:

у травні 2016 року старший державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання останнім зобов'язань, покладених за виконавчими документами, посилаючись на те, що в провадженні Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 47733469 по виконанню виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва №758/3155/13-ц від 06.05.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2 189 926грн.

Старший державний виконавець ОСОБА_3 стверджував, що 5 червня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику запропоновано в строк до 12 червня 2015 року самостійно виконати рішення суду, копію постанови направлено сторонам для відома та виконання. Проте, боржник добровільно рішення суду не виконує, на виклики до державного виконавця не з'являється, листи не отримує, переховує майно, на яке може бути звернене стягнення, що свідчить про його ухилення від виконання судового рішення і є підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Ухвалою суду від 3 червня 2016 року обмежено ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом Подільського районного суду м. Києва від 6 травня 2015р.

№ апеляційного провадження:22-ц/796/10624/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Декаленко В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання.

- 2 -

Представник боржника посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, відсутність доказів на підтвердження наміру боржника ухилитись від виконання рішення шляхом залишення території України, а також не врахування тієї обставини, що державним виконавцем був накладений арешт на рухоме майно боржника та грошові кошти, за рахунок яких можливе виконання рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_2 і ОСОБА_7, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення старшого державного виконавця ОСОБА_3 та представника стягувача ОСОБА_4 - ОСОБА_8, які просили залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 6 травня 2015р. Подільським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2 189 926грн.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 5 червня 2015р. відкрито виконавче провадження та надано боржнику строк до 12 червня 2015р. для добровільного виконання рішення суду.

31 серпня 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме двох автомобілів GMC HUMMER, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006р. випуску, та JEEP CHEROKEE, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2005р. випуску.

22 грудня 2015 року та 28 грудня 2015 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання та реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1, в ході якого було складено акти про те, що зі слів матері ОСОБА_1 він за даною адресою не проживає, доступ у квартиру наданий не був.

3 грудня 2015 року було підготовлено виклик на 16.12.2015 року до державного виконавця, який було направлено сторонам для відома та виконання.

21 грудня 2015року державним виконавцем повторно було підготовлено виклик на 28.12.2015 року, який було направлено сторонам для відома та виконання.

Постановою заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 1 жовтня 2015р. накладено арешт на розрахункові рахунки ОСОБА_1 у банках.

30 травня 2016р. складено акт опису та арешту автомобіля JEEP CHEROKEE, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2005р. випуску.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих державним виконавцем документів вбачається, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що вказаний висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах права.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, може звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

- 3 -

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Під ухиленням розуміються такі діяння або бездіяльність боржника, які полягають у навмисному або іншому свідомому невиконанні ним обов'язку по виконанню рішення суду.

З наданих старшим державним виконавцем матеріалів та пояснень самого ОСОБА_1 вбачається, що боржник обізнаний, як про рішення суду, так і про його примусове виконання, проте, боржник виклики державного виконавця не отримує, на його запрошення до державної виконавчої служби не з'являється, доступу до майна, на яке може бути звернене стягнення у рахунок погашення боргу, не надає.

Вказані обставини підтверджуються поверненням поштових відправлень, направлених за адресою місця реєстрації боржника, без вручення, у зв'язку із неотриманням їх боржником, бездіяльністю боржника, який не здійснював ніяких дій, спрямованих на виконання рішення суду, не надання державному виконавцю доступу до нерухомого та рухомого майна, на яке може бути звернене стягнення.

Доводи апеляційної скарги, що державним виконавцем був описаний та вилучений автомобіль JEEP CHEROKEE, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2005р. випуску, на який можливо звернути стягнення, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні подання, оскільки з акту опису та арешту майна вбачається, що представником боржника при опису та арешту автомобіля державному виконавцю не були передані ключі від автомобіля, що створює труднощі у його реалізації. При цьому, боржником не повідомлено державного виконавця про місце знаходження автомобіля GMC HUMMER, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006р. випуску, який належить йому на праві власності.

Посилання представника боржника у апеляційній скарзі на те, що борг може бути погашений за рахунок грошових коштів ОСОБА_1, які зберігаються на розрахункових рахунках у ПУАТ «Фідобанк», ПАТ «Марфін Банк», ВАТ «КБ «Експобанк», ПАТ «КБ «Акордбанк», колегія суддів вважає безпідставним, так як під час судового розгляду встановлено, що грошові кошти боржника на розрахункових рахунках у ПАТ «Марфін Банк» та ПАТ «КБ «Акордбанк» відсутні, що підтвердив сам ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду і підтверджується повідомленнями банків.

ПАУТ «Фідобанк» та ПАТ «КБ «Експобанк» перебувають у стадії ліквідації, тому звернення стягнення на будь-якої грошові кошти, які розміщені на розрахункових рахунках у вказаних банках, є неможливим.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебуває нерухоме майно, зокрема частини нежилих приміщень.

Разом з тим, з пояснень державного виконавця вбачається, що встановлення у натурі місця знаходження цих нежилих приміщень без боржника не є можливим, проте, боржник на виклики державного виконавця не з'являється.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу перебуває за межами України, що не сприяє виконанню рішення суду.

Надані представником ОСОБА_1 документи про працевлаштування ОСОБА_1 та внесення грошових коштів у сумі 5 000грн. на депозитний рахунок державної виконавчої служби у рахунок погашення боргу перед ОСОБА_4, не може бути підставою для скасування ухвали суду, так як вказані дії були вчинені боржником після звернення державного виконавця до суду з даним поданням.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про наявність обґрунтованих підстав для висновку про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, що порушує права стягувача ОСОБА_4, та є підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані докази, не

- 4 -

допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312-313, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: