Справа № 303/7630/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів - Куштан Б.П., Куцин М.М.,

секретарі - Сочка І.І.,

з участю - представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гриниха Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про виселення, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21.04.2009 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKZOGA00000043 від 15 жовтня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, згідно договору іпотеки від 15 жовтня 2007 року, будинок, який розташований в АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Позивач посилається на те, що у відповідності до ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України - звернення на предмет іпотеки житлового будинку чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Зазначає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» - іпотекодержатель, повідомляв відповідача про необхідність звільнення вказаного житлового будинку у добровільному порядку, що підтверджується письмовим повідомленням, однак, відповідач не виселився у добровільному порядку, а тому підлягає виселенню.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гриниха Т.Ю., яка підтримала доводи викладені в апеляційні скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21 квітня 2009 року звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості а кредитним договором №MKZOGA00000043 від 15 жовтня 2007 року на предмет іпотеки від 15 жовтня 2007 року, а саме: будинок, який розташований в АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень для здійснення продажу.

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЖК України громадянам, яких виселяють із житлових приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Відповідач отримав кредит на споживчі потреби, а не на придбання предмету іпотеки і його виселення із жилого приміщення переданого в іпотеку, допускається лише за умови надання особам іншого жилого приміщення, яке повинно бути зазначено в рішенні суду.

В іпотеку було передано будинок, який не був придбаний за рахунок отриманих коштів, а тому підстав передбачених законом для виселення відповідача із цього будинку без надання іншого постійного житла не допускається.

Вказаний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року №6-1468цс15 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді:

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Г.Г. Собослой