Справа № 589/3040/16-ц
Провадження № 2/589/906/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сінгур В.О., секретаря Заєць Л.Д. за участі ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 38735, 65 грн., та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору кредиту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що 14.01.2016 року між позивачем (надалі ПАТ ОСОБА_2) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 50098684 згідно якого відповідачу було передано кошти в сумі 31 378,16 грн. Позивач зазначає, що згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст.526 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, у встановлений строк його виконання. Кошти в сумі 31378,16 грн. були передані ОСОБА_1 При цьому ст.1049 ЦК України (правила якої застосовуються до відносин за кредитним договором) позичальник зобов»язаний повернути кредитодавцю грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак відповідач умови договору не виконує, тому просять позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не з»явився надав суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, на задоволенні позву наполягає, у задоволенні зустрічної позовної заяви просить відмовити.

Відповідач позов не визнала та надала суду зустрічну позовну заяву в якій просить суд визнати недійсною угоду про надання кредиту оскільки дана угода порушує принцип добросовістності яке полягає в невиконанні преддоговірної роботи з позичальником, порушення принципу справедливості та укладення угоди під впливом тяжкої для відповідача(позивача по зустрічній заяві)обставини на вкрай невигідній умові.

Суд заслухавши відповідача, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи прийшов до наступного. 14.01.2016р. між ОСОБА_1 та ПАТ ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 31 378,16 грн. При цьому відповідно до анкети-заяви встановлено, що позичальник згоден з тими умовами про надання банківських послуг.

Також ОСОБА_1 підписанням анкети заяви підтвердила, що вона знайома та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що Кредитний договір ОСОБА_1 був підписаний, вона з його змістом ознайомлена.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що відносини за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики.

В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що всупереч положень ЗУ «Про захист прав споживачів» її не було ознайомлено із повним змістом Умов Правил надання банківських послуг, що такі умови договору є несправедливими і порушують її права як споживача, відповідно вказаний кредитний договір є недійсним. Позивач також зазначає, що ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено підстави для визнання кредитного договору недійсним у випадку включення до нього умов, які не є справедливим. Несправедливими умовами, зокрема, є установлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитись перед укладенням договору.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями статей 626 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1341цс15.

Дослідивши надані докази судом встановлено, що оскаржуваний кредитний договір ( анкета-заявка) був підписаний сторонами, отже вони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позичальниця на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору, не відмовилась від його укладання та в подальшому протягом тривалого часу виконувала його умови; Банк надав ОСОБА_1 документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й Умови і Правила надання банківських послуг в письмовому вигляді, що позивачка підтвердила своїм особистим підписом в Анкеті-заяві.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог зазначеного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обовязковими для виконання.

У відповідності до ст. 628, 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За таких обставин судом встановлено, що при укладенні кредитного договору були додержані всі вимоги, передбачені ЦК України та ЗУ «Про захист прав споживачів», та підстави його недійсності відсутні.

На підставі викладеного керуючись ст. 15, 16, 203, 215, 256, 257, 267, 524, 526, 625, 629, 638, 640, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльніст, ь», Законом України «Про захист прав споживачів», та керуючись ст. , 10, 11, 58-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів38735, 65 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 кошти за кредитом 31378,16грн., по відсотках - 1782,85грн., по комісії - 4574,64грн., штраф -1000грн. та судові витрати в сумі 1378грн.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Повний текст рішення виготовлено 19.12.2016року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3