У х в а л а

16 січня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_2, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Широкова Вікторія Анатоліївна про визнання частини кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

30 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою.

Заява про перегляд судового рішення не відповідала вимогам статей 357, 358 ЦПК України, зокрема в заяві не були наведені судові рішення суду касаційної інстанції, які є прикладом неоднакового застосування норм матеріального права та не додані їх копії; до заяви не додано копії постанови Верховного Суду України в справі № 6-116цс13, на яку посилається заявник, на підтвердження підстави перегляду передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України; копія рішення суду першої інстанцій, яке залишено без змін ухвалами апеляційної та касаційної інстанцій, про перегляд якої подано заяву, була подана з виключеними відомостями, що отримані через Єдиний державний реєстр судових рішень; до заяви не додано документ про сплату судового збору.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 8 грудня 2016 року заявнику надано строк до 22 грудня 2016 року для усунення недоліків заяви.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 26 грудня 2016 року заявнику продовжено строк для усунення недоліків до 21 січня 2017 року.

30 грудня 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій заявник зазначає про усунення недоліків шляхом уточнення підстав звернення до суду із заявою про перегляд, надання копії постанови Верховного Суду України та належним

чином засвідченої копії рішення суду першої інстанції.

Разом з цим у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Виходячи з аналізу зазначеної норми права та судової практики, змісту доповнення до заяви про перегляд судового рішення не знаходжу підстав для звільнення заявника від сплати судового збору з огляду на таке.

Оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України "Про судовий збір", то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

За змістом змін до статті 5 Закону України "Про судовий збір", які прийняті пізніше, ніж Закон України "Про захист прав споживачів", убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання заявника на положення Закону України "Про захист прав споживачів" не можуть бути взяті до уваги.

До того ж, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору саме за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, оскільки навіть і в Законі України "Про захист прав споживачів" не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України, то і вимога заявника про застосування до цивільно-процесуальних правовідносин щодо справляння судового збору саме правових приписів, закріплених у частині третій статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" не зумовлює звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у даній справі.

Отже подана заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення не відповідає вимогам статті 358 ЦПК України, оскільки до заяви не додано документ про сплату судового збору.

Так, відповідно до підпункту 8 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень судовий збір у розмірі, визначеному у відповідності до чинного законодавства, повинен бути доплачений та перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060)" символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин необхідно продовжити строк ОСОБА_1 на усунення недоліків заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2017 року та залишити заяву без руху для усунення вказаних недоліків у встановлений ухвалою строк.

Керуючись статтями 357, 358, 359 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Продовжити ОСОБА_1 строк до 27 лютого 2017 року для усунення зазначених недоліків

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко