Справа № 372/2402/15-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/6515/16 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 57 13.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Сушко Л.П., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» до ОСОБА_3, третя особа - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ТОВ «ФК «Капітал Гарант Інвест» звернулося до суду з позовом та просило звільнити з-під арешту житловий будинок з надвірними побудовами, розташований на земельній ділянці площею 0,20 га (кадастровий номер НОМЕР_1) по АДРЕСА_1 загальною площею 516,8 кв.м., що є предметом іпотечного договору та належить на праві власності ОСОБА_3, арешт на який накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серія та номер 50272189 відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 25 лютого 2016 року в рамках виконавчого провадження № 50272189.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 липня 2008 року між АБ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір для придбання нерухомого майна. З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 основного зобов'язання між АБ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1. ТОВ «ФК «Капітал Гарант Інвест» є правонаступником ПАТ «Банк Національний Кредит», який в свою чергу придбав право вимоги у АБ «Брокбізнесбанк». Під час реалізації права на реєстрацію предмету іпотеки позивачу стало відомо, що в межах виконавчого провадження накладено арешт та заборону відчуження на майно, передане в іпотеку. Накладення арешту порушує право позивача на його реалізацію.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2016 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Капітал Гарант Інвест» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «СЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ», який є правонаступником позивача, просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ «СЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ» зазначає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не звернув увагу, що арешт на предмет іпотеки накладено в рамках виконавчого провадження 01 березня 2016 року, тоді як іпотека зареєстрована 08 серпня 2008 року. Висновок суду щодо відсутності порушення прав позивача накладенням арешту на житловий будинок є безпідставним. Суд не застосував до спірних правовідносин ст. ст. 7, 54 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, згідно якого остання передала в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 516,8 кв.м., в тому числі житловою площею 99,0 кв.м.

31 січня 2014 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПАТ «Банк Національний Кредит» укладено договір факторингу про відступлення права вимоги по кредитним договорам, зокрема, укладеного з ОСОБА_4

07 лютого 2014 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ТОВ «ФК «Капітал Гарант Інвест» укладено договір факторингу про відступлення права вимоги по кредитним договорам, зокрема, укладеного з ОСОБА_4

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 існує обтяження на його відчуження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанова видана відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Київ.

ТОВ «СЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ» є правонаступником ТОВ «ФК «Капітал Гарант Інвест».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є власником нерухомого майна, а є лише іпотекодержателем та в порушення статей 60, 61 ЦПК України не доведено порушення його прав.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Капітал Гарант Інвест» не є власником житлового будинку, що є предметом іпотеки, а тому не є власником чи володільцем арештованого майна, а лише іпотекодержателем. Права позивача як іпотекодержателя спірного майна, не пов'язані ні з правом власності на вказане нерухоме майно, ні з правом володіння ним, а тому позовні вимоги про зняття арешту з майна є безпідставними.

У позовній заяві позивач зазначає, що накладення арешту порушує його право як іпотекодержателя на реалізацію предмета іпотеки. Однак, як вище зазначалося, права та вимоги позивача, як іпотекодержателя, були зареєстровані за ним значно раніше, ніж накладено арешт в рамках виконавчого провадження, а тому право іпотекодержателя є пріоритетним відносно інших прав і ніяких перешкод в реалізації права позивача на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки не існує.

Враховуючи вищезазначене, посилання апелянта на незастосування судом до спірних правовідносин ст. ст. 7, 54 Закону України «Про виконавче провадження» не можуть бути прийняті до уваги.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином дослідив всі наявні у справі докази в їх сукупності, надав їм належну правову оцінку та дійшов правильного висновку про відсутність порушення прав позивача накладенням арешту на майно в рамках виконавчого провадження, а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ» відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Сушко Л.П.

Яворський М.А.