Провадження № 2/750/2883/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарями - Разумейко К.М., Корончук І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського національного технологічного університету про стягнення грошової допомоги,

в с т а н о в и в :

01 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівського національного технологічного університету, в якому просить стягнути з відповідача передбачену Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів з урахуванням надбавок і доплат в сумі 41071 грн. 92 коп.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що вказана грошова допомога не виплачена позивачу у звязку з тим, що позивач з 22 серпня 2012 року вже перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України та йому призначена пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тобто позивача звільнено з роботи 31 серпня 2016 року за власним бажанням, а не у звязку з виходом на пенсію і підстав для виплати грошової допомоги згідно п. 12 ст. 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» немає.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 1997 року позивач був прийнятий на конкурсній основі на посаду доцента кафедри «Економіка» Чернігівського державного інституту економіки і управління згідно наказу від 01 вересня 1997 року № 74 (а/с 6 на звороті).

01 вересня 2002 року та 01 вересня 2007 року контракт з позивачем продовжувався на черговий пятирічний період.

Останній пятирічний контракт був продовжений з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2017 року згідно наказу від 07 травня 2012 року № 54.

У 2014 році згідно наказів Міністерства освіти і науки України Чернігівський державний інститут економіки і управління був реорганізований шляхом приєднання до Чернігівського національного технологічного університету.

У звязку з цим, 18 серпня 2014 року з позивачем було продовжено трудові відносини на посаді доцента кафедри економічної теорії фінансово-економічного факультету Навчально-наукового інституту економіки Чернігівського національного технологічного університету на умовах раніше укладеного контракту по 30 червня 2017 року, про що було видано наказ № 529-о від 18 серпня 2014 року та підтверджується записом у трудовій книжці позивача (а/с 7).

Позивач зазначив, що на 2016-2017 навчальний рік обсяг учбового навантаження по кафедрі суттєво скоротився і йому було запропоновано лише 0,25 ставки доцента, що стало підставою для прийняття рішення про звільнення за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. Також, позивач зазначив, що з серпня 2012 року він знаходився у статусі працюючого пенсіонера.

29 серпня 2016 року позивач написав заяву, в якій просив звільнити його за власним бажанням з посади доцента кафедри економічної теорії 31 серпня 2016 року у звязку з виходом на пенсію. Також, позивач просив виплатити йому передбачену ст. 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» грошову допомогу (а/с 9).

На підставі наказу № 677-о від 31 серпня 2016 року позивача було звільнено з роботи згідно ст. 39 КЗпП України, тобто з ініціативи працівника (а/с 7).

У виплаті грошової допомоги, передбаченої ст. 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» позивачу відмовлено, оскільки згідно трудової книжки позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Чернігові з 22 серпня 2012 року, про що свідчить резолюція на заяві позивача про звільнення, а тому позивач просить стягнути таку грошову допомогу у судовому порядку.

З копії пенсійної справи позивача, наданої на запит суду, вбачається, що позивач перебуває на обліку в Чернігівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України з серпня 2012 року та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 12 ст. 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», під час виходу на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику виплачується грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників установ, організацій, підприємств, університетів, академій, інститутів, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менш як: для чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI, яка була чинна на час призначення позивачу пенсії, також було передбачено виплату грошової допомоги у тому ж самому розмірі та на тих же умовах при виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону.

Враховуючи, що позивач використав право виходу на пенсію у 2012 році згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому підстав для виплати йому грошової допомоги відповідно до п. 12 ст. 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» немає, так як позивач не виходив на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону, а 31 серпня 2016 року відбулося звільнення його з роботи за власним бажанням на підставі ст. 39 КЗпП України.

За таких обставин, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівського національного технологічного університету про стягнення грошової допомоги відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: