Справа №442/3902/16-ц
Провадження №2/442/1446/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді: Крамара О.В.

при секретарі: Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про встановлення батьківства, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 2000 року по листопад 2001 року він зустрічався з ОСОБА_2, вони мали близькі стосунки та збиралися одружуватись.

У листопаді 2001 року він виїхав за кордон з метою працевлаштування й кращого матеріального забезпечення відповідача, в подальшому йому стало відомо що, ОСОБА_2 в цей час вже була вагітна від нього.

22.03.2002 року ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_3 від ОСОБА_1 Через відсутність його перебування в той час на території України та неможливість особисто разом із матір'ю дитини подати заяву до органів реєстрації громадянського стану, за словами відповідача, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений за дівочим прізвищем матері „Пліш", а ім'я та по-батькові (за ім'ям батька матері) дитини були записані за її вказівкою. Про вказане свідчить Свідоцтво про народження ОСОБА_4.

21.11.2006р. він зареєстрували шлюб з ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21.11.2006 року зроблено відповідний актовий запис за №667 згідно Свідоцтва про шлюб Серія І-СГ №048706.

Як вказувалось вище, ще у 2001 році він виїхав до Португалії, був працевлаштований у даній країні, періодично приїздив до України, про що свідчить долучена копія його закордонного паспорту. При цьому після одруження ОСОБА_2 деякий час проживала разом із ним у Португалії, також періодично навідуючись до України.

На час його відсутності на території України, відповідачем було подано позов до суду про розірвання шлюбу між нею та ним. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 31.03.2014р. у справі №457/261/14-ц (Провадження №2/457/148/14) позов ОСОБА_2 задоволено. Шлюб, укладений між сторонами, розірваний.

Відповідно до п.З. Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі за текстом - Постанова), при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачки батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно норм ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (у редакції від 10.01.2002 року), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем (в даному випадку - позивачем) до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання особою батьківства.

Підставами для встановлення батьківства (факту батьківства) можуть бути фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яка вважає себе батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яка вважає себе батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Згідно банківської виписки, долученої до позову, наявним є те, що починаючи з 2007 року ОСОБА_1 регулярно надавав матеріальну допомогу на утримання сина шляхом переказу грошей через систему "Western Union'', вказуючи отримувачами коштів ОСОБА_2 та її матір, ОСОБА_5.

При цьому, він надавав матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_4 з моменту його народження вищевказаним особам особисто та передавав їм грошові кошти через племінницю, ОСОБА_6.

Він кожен раз, як приїздив до України, відвідував сина особисто, проводив з ним час. ОСОБА_3 вважає його свої батьком, називає його "татом".

Коли хлопчик підріс, він його особисто відвів у перший клас. На даний час ОСОБА_7 навчається у 8-В класі Дрогобицької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №16.

Протягом усього періоду навчання ОСОБА_4, коли знаходився на території України, він приводив сина та забирав зі школи, спілкувався з вчителями хлопчика, цікавився його успішністю у школі.

Він приймає активну участь у житті сина, цікавиться його захопленнями та інтересами, знає його друзів. Він з настанням можливості за віком сина-Руслана відпочивати у літніх таборах оплачував йому такий відпочинок. Окрім систематичної допомоги на утримання, дарує сину подарунки, враховуючи побажання та інтереси останнього. Три рази на тиждень ОСОБА_7 відвідує секцію з футболу у Дитячо-юнацькому футбольному клубі "Дрогобич". ОСОБА_1 відвідує періодичні ігри у клубі, в яких приймає участь ОСОБА_4, особисто оплачує проїзд сина, його зайняття там, про що також свідчать відповідні квитанції.

На момент народження сина ОСОБА_2 з ОСОБА_1 у шлюбі не перебували. Актовий запис про народження дитини вчинений відповідно до вимог ст.55 КпШС України, чинного на момент народження ОСОБА_7 (у редакції від 10.01.2002 року), за якими у разі народження дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по-батькові та національність батька записується за її вказівкою. Проте зазначеного Свідоцтва про народження ОСОБА_1 не має, матір дитини заперечувала щодо надання документів сина Позивачу по справі.

Заявляючи даний позов, позивач вважав та вважає себе батьком ОСОБА_3, а тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, та не заперечила щодо їх задоволення.

Представник Служби у справах дітей Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради ОСОБА_8, пояснила, оскільки відповідач визнає позов, а позивач наполягає на його задоволенні, то вони не заперечують щодо його задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини.

Вислухавши пояснення сторін, перепровіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 128 СК України визначено, що позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини, так як ОСОБА_1 вважає себе батьком дитини то він правомірно звернувся в суд з даним позовом.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для того, щоб визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4.

Враховуючи вищенаведене та

керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 128 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.