Ухвала

іменем україни

22 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_5, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», Перша Київська державна нотаріальна контора, Державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Василевська Ольга Петрівна, про визнання прилюдних торгів та протоколу їх проведення недійсними, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 - на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсними публічні торги від 27 вересня 2012 року з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, яка складається з 2-х жилих кімнат загальною площею 45,4 кв. м, переможцем яких стала ОСОБА_5; скасувати протокол проведення прилюдних торгів із реалізації нерухомого майна - вищевказаної квартири від 27 вересня 2012 року; скасувати акт державного виконавця від 08 жовтня 2012 року про реалізацію указаної квартири; скасувати свідоцтво, видане 09 жовтня 2012 року ОСОБА_5 державним нотаріусом Першої Київської нотаріальної контори Василевською О.П., зареєстроване в реєстрі за № 7-904, щодо зазначеної квартири.

Свої вимог позивач обґрунтовував тим, що публічні торги проведено із порушенням Закону України «Про іпотеку», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення). Зокрема, зазначив, що його не було повідомлено про проведення прилюдних торгів спеціалізованою організацією, що унеможливлювало його право участі у прилюдних торгах із реалізації спірної квартири відповідно до п. 3.12 вказаного Тимчасового положення. Також він був позбавлений права відповідно до ст. 42 Закону України «Про іпотеку» виконати вимогу за основним зобов'язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах і умови договору, що обмежують це право, є недійсними. Зазначив, що ОСОБА_5 була зареєстрована для участі в торгах без сплати гарантійного внеску, що є порушенням п. 3.12 вищевказаного Тимчасового положення. Крім того, на прилюдних торгах був зареєстрований учасник прилюдних торгів - ОСОБА_5, яка і придбала квартиру за стартовою початковою ціною у розмірі 280 728 грн 25 коп., тому у розумінні п. 7.1 Тимчасового положення прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. Майно передано ОСОБА_5 як переможцю прилюдних торгів без сплати грошових коштів на порушення п. 5.1 вищевказаного Тимчасового положення. Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (далі - ПП «СП «Юстиція») проводило прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна тричі: 21 травня 2012 року, 06 липня 2012 року, 27 вересня 2012 року, що, на думку позивача, суперечить вимогам законодавства, у тому числі Тимчасового положення, у п. 7.3 якого зазначено, що якщо прилюдні торги не відбулись двічі, то майно знімається з торгів, про що спеціалізована організація в триденний строк повідомляє державного виконавця.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 - просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку» у разі, якщо іпотекодержатель не скористався правом придбання предмета іпотеки за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах проведення других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших. Якщо ж іпотекодержатель вдруге не скористався правом придбання предмета іпотеки, призначається проведення третіх прилюдних торгів у тому самому порядку.

Згідно зі ст. 45 Закону України «Про іпотеку» прилюдні торги проводяться принаймні за умови присутності одного учасника, який може придбати майно за початковою ціною.

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості указаного позову в межах заявлених позовних вимог згідно зі ст. 11 ЦПК України.

На підставі наявних у справі доказів суд обґрунтовано вважав відсутніми підстави для висновку про порушення відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві вимог чинного законодавства, зазначених у позовній заяві, щодо виконання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення заборгованості із проведенням прилюдних торгів. Натомість суд дійшов обґрунтованого висновку, що виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на квартиру у рахунок погашення боргу ОСОБА_4 перед Акціонерним комерційним банком «Форум» (нині - ПАТ «Банк Форум») відбулося відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Суд належно оцінив ті обставини, що боржнику надавався строк на добровільне погашення боргу, проте він заборгованості не погасив, у зв'язку з чим державним виконавцем правомірно складено акт опису й арешту майна боржника у вигляді указаної квартири відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», після чого почалася процедура реалізації квартири із прилюдних торгів. Із дотриманням положень зазначеного Закону державний виконавець призначив експертів-оцінювачів для участі у виконавчому провадженні, які проводили оцінку арештованого майна. Крім того, державний виконавець повідомляв боржника рекомендованими листами про проведену оцінку та переоцінку квартири.

Доводи позивача про невнесення ОСОБА_5 необхідних гарантійних грошових сум перед проведенням прилюдних торгів суд обґрунтовано вважав такими, що спростовуються матеріалами справи. Так само суд обґрунтовано спростував доводи позивача про неповідомлення його про прилюдні торги, зазначивши, що вони суперечать наявним у справі доказам, відповідно до яких судом правильно установлено, що позивач знав про проведення прилюдних торгів 27 вересня 2012 року втретє.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, в результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Зокрема, апеляційний суд обґрунтовано визнав безпідставними доводи позивача про те у випадку, якщо прилюдні торги не відбулися двічі, майно знімається з торгів, а також, що прилюдні торги не можуть вважатися законними, якщо на них присутні менше 2-х учасників, адже такі суперечать положенням вищевказаних ст. ст. 45, 49 Закону України «Про іпотеку».

Суди правильно застосували до спірних правовідносин норми Закону України «Про іпотеку», адже прилюдні торги проводилися на виконання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, тому в такому випадку не застосовується указане Тимчасове положення.

Наведені в касаційній скарзі доводи були предметом дослідження й оцінки судами попередніх інстанцій, вони не впливають на правильність висновків судів, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Разом із тим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної, зокрема у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1981цс16, установивши, що проведення прилюдних торгів відбулося з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення, суди не перевірили, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Однак у цій справі за позовом ОСОБА_4 не встановлено порушення його прав і законних інтересів результатами торгів.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко