Апеляційний суд Житомирської області
Справа №282/1088/16 Головуючий у 1-й інст. Вальчук В. В.
Категорія 50 Доповідач Якухно О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просила стягнути аліменти з відповідача на утримання синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що їх спільні з відповідачем діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач участі у вихованні синів не бере та добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання, просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки останній не має постійного місця роботи та має нерегулярний дохід. Також, позивач просила додатково стягнути з відповідача половину вартості додаткових витрат на лікування ОСОБА_4 в сумі 1721,36 грн.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2, на утримання дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. щомісяця до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року; сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. щомісяця до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Стягнення розпочато з 01 листопада 2016 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 половину вартості витрат, які були понесені нею на утримання сина ОСОБА_4, в сумі 1 421,36 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 551,20 грн. судового збору В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог, зменшивши розмір стягнутих з нього аліментів до 500 грн. щомісячно на кожну дитину окремо до досягнення повноліття. Зазначає, що суд першої інстанції, частково задовольняючи вимоги позивачки, неповно з'ясував обставини справи та не врахував того, що апелянт не працює та має нерегулярний мінливий дохід, а тому не може сплачувати щомісячно визначену судом суму коштів в рахунок стягнення аліментів на утримання дітей.

Відповідач підтримав доводи апеляційної скарги і пояснив, що він є працездатним і працює без офіційного оформлення, заробляючи щомісячно різні суми - від 500 грн. до 6000 грн., але докази цього відсутні.

Позивач та її представник заперечують у задоволенні скарги і пояснили, що позивач працює і отримує мінімальну заробітну плату, а тому розмір аліментів визначили в сумі більше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки дохід у відповідача є більшим.

Розглянувши справу в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов в частині визначення розміру аліментів, суд виходив з того, що батько дітей, надає матеріальну допомогу на їх утримання не належним чином, на даний час працює не офіційно, має мінливий дохід, фізично здоровий, на утриманні інших дітей не має, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення в повному обсязі, а в частині додаткових витрат - в розмірі їх половини.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Так, судом встановлено, що 10.11.2004 року, сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у подружжя ОСОБА_4 народився син - ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно довідки №831 від 26 жовтня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Великоволицької сільської ради Любарського району Житомирської області, діти знаходяться на утриманні матері (а.с.8).

З 07.11.2016 року по 16.11.2016 року ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в ДУ «НІССЗ ім..М.М. Амосова НАМН України», на що було витрачено 3442,72 грн.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, в т.ч. її хворобою (ч.1 ст.185 СК України).

Враховуючи наведені норми законодавства, а також відсутність у відповідача постійного заробітку, його мінливий дохід, витрати матері на лікування дитини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та половини витрат на лікування сина, що відповідачем не заперечується.

В той же час, згідно ч.1.ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ст.60 СК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано доказів витрат на утримання дітей та не доведено необхідність стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. на кожну з них, а також наявність у відповідача значного доходу. Також, відповідачем не надано доказів на підтвердження своїх доводів про можливість надання допомоги лише в розмірі 500 грн. на кожну дитину.

Будь-яких розрахунків при визначенні розміру аліментів суд не навів.

З урахуванням вимог ст.180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та ненадання сторонами доказів про їх дохід, а також перевищення заробітку батька над доходами матері, колегія суддів вважає за можливе визначити суму аліментів у розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час розгляду справи, який згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» становить з 01.12.2016 року для дітей віком від 6 до 18 років - 1689 грн.

Таким чином, розмір аліментів підлягає зменшенню до 850 грн. (1689:2), а рішення суду першої інстанції зміні.

В решті рішення суду першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Любарського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2016 року змінити в частині визначення розміру аліментів на утримання дітей, зменшивши їх розмір з 1000 грн. до 850 грн. на кожну дитину.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: