Соломянський районний суд міста КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2016 року м. Київ

Солом`янський районний суду м. Києва

в складі - судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

представників заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

представника позивача Пиш`єва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голяченко Марія Василівна, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, зміну черговості одержання права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеною заявою про перегляд за ново виявленими обставинами рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2015, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені повністю, ухвалено рішення, яким встановлено факт того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали понад 5 років однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з липня 2007 по день відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено факт, що ОСОБА_4 з 21.10.2013 по ІНФОРМАЦІЯ_1 опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавцю - ОСОБА_6, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, змінено черговість одержання права на спадкування разом із спадкоємцем другої черги за законом ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, вирішено питання про судові витрати.

В обґрунтування поданої заяви заявник та його представники в судовому засіданні наполягали на тому, що на час розгляду справи були наявними істотні обставини, що не були і не могли бути відомі ОСОБА_3, до яких віднесено наявність у померлого за час його життя грошових коштів на банківських рахунках, про які заявнику за його твердженням стало відомо тільки після того, як ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом про поділ спадкового майна. Представники заявника звертають увагу суду на те, що наявність банківських рахунків в фінансових установах не може свідчити про фінансову «безпорадність», що ОСОБА_4 не могла про померлого піклуватися за час його життя, що вона таким чином вводила суд в оману. На питання, яким чином наявність грошових коштів на рахунках у померлого спростовує встановлені судом обставини піклування ОСОБА_4 за ОСОБА_6 і те, що вона його забезпечувала, пояснили, що «коли люди живуть разом, то вони один одному довіряють і невідмінно розказують про свої фінансові збереження». Будь-яких доказів того, що ОСОБА_6 користувався в зазначений час такими «збереженнями» суду не надали.

Представники заявника вважають, що «факт наявності у ОСОБА_6 грошових коштів та володіння ними та про які не знала ОСОБА_4 свідчить про те, що вони не проживали однією сім`єю, що вона останнього матеріально не забезпечувала, наявність зазначених рахунків в установах банку, при прийнятті рішення судом не була врахована» (а.с.60-64 Том №2)

Представник позивача в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення заяви, вважав, що взагалі слід її залишити без розгляду через пропуск строку звернення до суду із даною заявою, оскільки вважав, що фактично ОСОБА_3 дізнався про наявність таких рахунків не з провадження про поділ спадкового майна, а з виклику нотаріус в рамках заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_6, що він з цього виклику повинен був зрозуміти, що такі рахунки за час свого життя померлий мав.

Крім того, в разі відсутності підстав все ж таки до залишення такої заяви без розгляду, представник позивача просив суд розглянути заяву по суті та відмовити в її задоволенні, оскільки наведені заявником підстави неможна вважати «ново виявленими» та такими, що мають або мали істотне значення для справи, вважав, що заявник посягає на принцип правової визначеності, гарантований п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (а.с.161-163 Том №2)

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ст.361 ЦПК України встановлює перелік доволі рідкісних підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду у зв`язку із нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В той же час, нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: 1) об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи; 2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою. Йдеться передусім про випадки, коли немає вини суду у неправосудності судового рішення. Умова про «невідомість обставини суду» не властива лише такій підставі, як злочинні зловживання суддів.

Важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, що є принципом остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов'язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. Європейський суд з прав людини допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

За змістом підстава для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, встановлена п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, є найширшою. «Істотність» обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня. Крім того, обставина повинна існувати.

Єдина підстава для перегляду судового рішення, яке набрало законної сили через 10 днів з моменту його проголошення (а.с.50 Том №2), оскільки не було оскаржено сторонами, а саме наявність у померлого грошових коштів на рахунках в банках за переконанням суду не може бути «істотною обставиною» в розумінні п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України.

Сам по собі факт «наявності» та «володіння» без необхідного «розпорядження» і як такого «користування» грошовими коштами на рахунках ОСОБА_6 останні роки свого життя не може спростовувати висновків суду про те, що ОСОБА_4 матеріально забезпечувала останнього та надавала іншу допомогу спадкодавцю, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані через один такий стан та відсутність доказів зняття з рахунків коштів саме ОСОБА_6

Навпаки суд критично оцінює пояснення представників заявника в цій частині, оскільки вони підтвердили в судовому засіданні, що строк на оскарження рішення суду пропустили через свою вину, і саме таким чином намагаються тепер «переглянути» рішення суду.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що за викладених представниками заявника обставин можна переглянути рішення суду, яке набрало законної сили, на підставі ст.361 ЦПК України.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що звернення заявника із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є неналежним способом захисту. Підстав для перегляду рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2015 у справі №760/10548/15-ц (провадження №2-4825/15) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус КМНО Голяченко М.В., про встановлення фактів проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, опікування, матеріального забезпечення спадкодавця та надання іншої допомоги спадкодавцю протягом тривалого часу, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, зміну черговості одержання права на спадкування, суд не вбачає.

Щодо доводів представника позивача про можливе пропущення строків звернення із даною заявою заявником, то суд їх до уваги не бере, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, «обізнаність» заявника із рахунками достовірно не підтверджена, та вирішує заяву по суті вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 361-365 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п`яти днів із дня її проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.С. Кицюк