Справа № 204/2602/16-ц
Провадження № 2/204/1340/16
РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2016 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Духневича В.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

12 квітня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою №35 по вул.Кленова, буд.5 у м.Дніпропетровську.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем позивач перебувала у шлюбних відносинах з 12 березня 1983 року. 22 лютого 2010 року на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська шлюб було розірвано. На підставі рішення, 07 квітня 2016 року позивач отримала свідоцтво про розірвання шлюбу в Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №45. Від спільного шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей, які проживають з позивачем на теперішній та зареєстровані за адресою останньої.

Під час шлюбу відповідач проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично, він перестав мешкати з початку літа 2009 року, але залишався бути зареєстрованим за даною адресою, про що свідчать додані до позову копія акту від 07.04.2016 року та копія Довідки №436 від 04.04.2016 року.

Починаючи з початку літа 2009 року по цей час, відповідач не користується житловим приміщенням, речі останнього в квартирі відсутні. Він також не сплачує комунальні платежі, а отже позивач самостійно сплачує за нього всі комунальні послуги, як за особу яка зареєстрована в даному помешканні. їй не відомо, де на теперішній час мешкає відповідач, так як він не підтримує з нами ніяких відносин.

Донька позивача постійно наполягала на тому, щоб остання звернулася до суду з даним позовом так як крім її дітей та відповідача в помешканні ще зареєстровані онуки позивачки. А отже, при таких обставинах позивачу дуже важко фінансово сплачувати всі комунальні платежі за осіб які користуються даним помешканням в тому числі і за відповідача, який не мешкає в ньому та не знявся з реєстрації.

Факт непроживання відповідача за адресою АДРЕСА_1 підтверджують сусіди, які засвідчили акт від 07.04.2016 р., ОСОБА_4 адреса: АДРЕСА_2 та ОСОБА_5 адреса: АДРЕСА_3;

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та свідка, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач зареєстрована у квартирі №35 у буд.№ 5 по вул.Кленова у м.Дніпропетровську, а також за вказаною адресою зареєстровані чоловік ОСОБА_3, син ОСОБА_6, донька ОСОБА_7, онук ОСОБА_8, онук ОСОБА_9, що підтверджується довідкою №436 від 04.04.2016 р. КП «Жилсервіс» Дніпропетровської міської ради (а.с.6).

Відповідно до акту від 07.04.2016року сусіди, ОСОБА_4, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10, яка проживає у кв.№ 41 буд.5 по вул. Кленова у м.Дніпропетровську, підтвердили, що ОСОБА_3 за цією адресою не проживає з 2009року (а.с.7).

У відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу від 07.04.2016р. шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 розірвано, про що 07.04.2016р. складено відповідний актовий запис №45.

Відповідно до контрольного талону до ордеру Південного машинобудівного заводу №964 від 27.12.1968р. про виділення жилої площі у АДРЕСА_4 ОСОБА_11 та членам сімї жінка ОСОБА_12, донька ОСОБА_13, донька ОСОБА_13І.(а.с.18).

У свідоцтві про народження ОСОБА_13І від 07.10.1962р., актовий запис №2030 батьками ОСОБА_13 є ОСОБА_11 та ОСОБА_12Ф.(а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Статтею 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що відповідач не проживає за зазначеною адресою близько 10 років, вона систематично навідує своїх батьків у цьому будинку, але жодного разу його не бачила.

Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, оскільки позивачем було доведено факт відсутності відповідача понад шість місяців за вищезазначеною адресою, домовленостей щодо збереження за ними права користування житлом у разі його відсутності не було, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Цивільний ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, 23.11.1961р.н. таким, що втратив право користування квартирою №35 по вул.Кленова, 5 у м.Дніпропетровську.

Стягнути із ОСОБА_3, 23.11.1961р.н. на користь ОСОБА_2, 18.09.1962р.н. судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна)грн. 20коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення складено 20 липня 2016 року.

Суддя І.В. Тітова