Справа № 645/5101/15-ц
Провадження № 2/645/134/16
11 травня 2016 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Гудзенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Багаутдіна Магомедовича до ОСОБА_2 про визнання незаконним розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
треті особи: Харківська міська рада, Кулиничівська селищна рада Харківського району Харківської області,
23.07.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.05.1980 року виконкомом Харківської районної ради йому був виданий ордер № 1692 на право вселення в квартиру АДРЕСА_1 (нова адреса: АДРЕСА_2), до якої він і вселився. На даний час позивач зареєстрований в спірний квартирі і проживає в ній. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.08.1996 року, вказана квартира ним приватизована, проте він не встиг його зареєструвати, бо терміново виїхав в республіку Дагестан РФ до своїх батьків, де попав в зону військового стану, був мобілізований в загін самооборони, отримав бойове поранення, проходив довгий курс лікування та реабілітації, та повернувся до України в 2002 році.
Під час його відсутності рішенням Харківського районного суду Харківської області 14.09.2001 року позивач був визнаний таким, що втратив право на вищевказану квартиру.
12.03.2002 року виконком Кулиничівської селищної ради прийняв рішення № 74 про надання ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відповідачеві ОСОБА_2 в користування спірної квартири з видачею ордеру № 3, яка була приватизована відповідачем ОСОБА_2 18.12.2003 р.
Вказані особи в спірній квартирі ніколи не жили, але відповідач ОСОБА_2 зареєструвався за вказаною адресою. В квартирі проживав тільки позивач з членами своєї сім*ї, сплачував комунальні платежі, проводив ремонт.
Дізнавшись про порушення своїх прав, позивач подав заяву про скасування рішення Харківського районного суду Харківської області від 14.09.2001 року в зв*язку з нововиявленими обставинами. Дане рішення було скасоване ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2002 року.
Просить, з врахуванням уточнень, визнати незаконним розпорядження КП «ХББТІ» про передачу у власність ОСОБА_2 спірної квартири, визнати недійсним ОСОБА_5 про право власності на спірну квартиру, визнання за позивачем право власності на квартиру, визнати ОСОБА_2 таким, що втратила право користування житловим приміщенням (т.2 а.с.1).
Позивач та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та пояснили, що вирішити спір у без судовому порядку не уявляється можливим, оскільки КП «ХМБТІ» вже не має відповідних повноважень.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив.
Треті особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти позову не надали.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у відсутність відповідача та третіх осіб, на підставі наявних матеріалів справи.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.150 ЖК України, ст.319 ЦК України, громадяни, що мають у приватній власності квартиру або її частину, користуються нею для особистого проживання і проживання членів сімї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, користуватися і володіти нею.
Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст.391 ЦК України.
В судовому засіданні встановлено, що 16.08.1996 р. відділом приватизації дослідного господарства «Українка» було видано розпорядження № 152 про задоволення заяви наймача ОСОБА_1 про передачу у його приватну власність квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, копія якого долучена до справи.
29.08.1996 р. відділом приватизації дослідного господарства «Українка» було видано ОСОБА_5 про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, дійсно належить на праві приватної власності позивачеві ОСОБА_1, що підтверджується його копією.
Згідно відмітки у паспорті позивача, 12.01.1978 р. він зареєструвався за вказаною адресою.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14.09.2001 р. задоволено позов Виконкому Кулиничівської селищної ради, ОСОБА_1 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням спірної квартири, на підставі якого 06.11.2001 р. позивача було знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2002 р. рішення цього суду від 14.09.2001 р. скасоване за нововиявленими обставинами (т.1 а.с.5, 6, 7).

01.12.2003 р. відділом приватизації КП «ХМБТІ» видано розпорядження № 13656 про передачу у власність ОСОБА_2 квартири, розташованої за адресою:Харківська область, АДРЕСА_4, що підтверджується копією вказаного розпорядження.

18.12.2003 р. відділом приватизації КП «ХРБТІ» на імя ОСОБА_2 видано ОСОБА_5 про право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Кулиничі. АДРЕСА_5, копія якого долучена до справи .

Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, зареєстровано на імя ОСОБА_2 на підставі ОСОБА_5 про право власності САА № 494318, виданого 18.12.2003 р. відділом приватизації КП «ХРБТІ» (т.1 а.с.161).

Крім того, судом встановлено, що Кулиничівська селищна рада зверталась до Харківського районного суду Харківської області з позовними вимогами до ОСОБА_1 про визнання недійсним ОСОБА_5 про право власності на житло та про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та ухвалою цього суду від 03.06.2005 р. позовні вимоги залишені без розгляду (т.1 а.с.12).

Таким чином, на час розгляду справи позивач ОСОБА_1 не є особою, яка визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою:Харківська область, АДРЕСА_4, та ОСОБА_5 про право власності на це житло, видане на імя позивача, не визнано недійсним та не втратило чинності.

Рішенням виконкому Харківської міської ради № 434 від 03.07.2013 р. змінені та впорядковані адреси обєктів нерухомого майна на території, що включена до меж м.Харкова,

зокрема, вул.Шкільна в с.Кулиничі віднесено до Фрунзенського району м.Харкова, та буд.№13 по вул.Шкільній отримав нову адресу: м.Харків, вул.Грищенко, б.8.

Згідно ст..8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції від 11.06.2003 р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

За таких обставин суд вважає, що Розпорядження № 13656 від 01.12.2003 р. та ОСОБА_5 про право власності на житло від 18.12.2003 р., яким посвідчено належність спірної квартири ОСОБА_2, було видано КП «ХБТІ» з порушенням встановленого порядку, а саме за наявності ОСОБА_5 про право власності на житло від 29.08.1996 р., яким посвідчено належність спірної квартири ОСОБА_1, яке не изнано недійсним та є чинним, у звязку з чим порушене право позивача підлягає поновленню шляхом визнання Розпорядження № 13656 від 01.12.2003 р. незаконним, а ОСОБА_5 про право власності на житло від 18.12.2003 р. недійсним.

Крім того, судом встановлено, що на час розгляду справи у квартирі за адресою: АДРЕСА_6 зареєстрована одна особа, а саме ОСОБА_2, що підтверджується довідкою КП «Кулиничікомунсервіс» від 24.03.2016 р.

Фактично за вказаною адресою з 2003 р. безперервно мешкає ОСОБА_1, ОСОБА_2 в квартирі не поживає, його речей не має.

Суд вважає, що відповідач, зберігаючи свою реєстрацію в спірній квартирі проти волі власника позивача ОСОБА_1, порушує його право власності, оскільки не є членом сімї позивача, є сторонньою для позивача особою. Враховуючи, що право користування ОСОБА_2 спірною квартирою похідне від наявності у нього права власності, яке в нього відсутнє, суд дійшов висновку прозадоволення позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Задовільняючи позовні вимоги, суд вважає, що строк на звернення до суду ним не пропущений.

Так, вперше з вимогами про поновлення порушеного права та вселення до квартири позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області 17.10.2002 р., уточнивши їх 09.04.2004 р., після отримання відповідачем ОСОБА_5 про право на житло.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.06.2005 р. позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду (т.1 а.с.9-12).

29.10.2007 р. позивач повторно звернувся до суду з позовом, проте ухвалами Харківського районного суду Харківської області від 14.11.2007 р. та від 15.11.2007 р. у відкритті провадження було відмовлено ( т.1 а.с.18, 19).

18.02.2008 р. Харківським районним судом Харківської області було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до виконкому Кулиничівської селищної ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про вселення та виселення, яке ухвалою цього ж суду від 25.02.2014 р. було залишено без розгляду ( т.1 а.с.21-22).

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 226 ЦПК України, ст.ст.257, 267, 319, 321, 391 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовільнити.

Визнати незаконним розпорядження відділу приватизації КП «ХРБТІ» від 01.12.2003 р. про передачу у власність ОСОБА_2 квартири, розташованої за адресою:Харківська область, АДРЕСА_4 (нова адреса: м.Харків. вул.Грищенко, б. 8 кв.12).

Визнати недійсним ОСОБА_5 про право власності на житло квартиру №12, розташовану за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Кулиничі. вул..Шкільна, б.13 (нова адреса: м.Харків, вул..Грищенко, б.8), виданого 18.12.2003 р. відділом приватизації КП «ХРБТІ» на імя ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 Багаутдіном Магомедовичем право власності на квартиру АДРЕСА_7.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі №12, розташованій у б.8 по вул.Грищенко в м.Харкові.

Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м.Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя