АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/2090/6164/16 Головуючий 1 інстанції Руднєва О.О.
Справа №638/850/16-ц Доповідач: Кругова С.С.
Категорія: визнання виконавчих написів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Міненкової Н.О.,

Трішкової І.Ю.

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого виступає ПАТ « Uni Credit Bank», треті особи Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління Міністерства юстиції України у Харківській області про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню та стягнення судових витрат, -

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року позивач звернувся з позовом в якому просив визнати незаконним напис приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Ємець І.О. № 4585 від 09.11.2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27, 28, 39, 40, 41, 44 в літ. «А-9», загальною площею 75,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193. Визнати виконавчий напис № 4586 від 09.11.2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27-б, 32, 32-а в літ. «А-9», загальною площею 75,1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193. Визнати виконавчий напис № 4587 від 09.11.2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27а, 27в, 27г, 27д, 27е, 29, 30, 30а, 31, 31а в літ. «А-9», загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2016 року позов задоволено.

На зазначене рішення суду першої інстанції представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог та судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, недостатньо повно та всебічно судом досліджено матеріали справи.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов неправильного висновку зазначивши, що нотаріусом не було перевірено дотримання процедури направлення позивачу як майновому поручителю повідомлення про порушення основного зобов'язання, а про виконавчі написи він дізнався лише коли отримав постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд першої інстанції неправильно зазначив у рішенні, що стягнуті державним виконавцем судові витрати були навмисно конвертовані банком та віднесені як поточний платіж по відсоткам кредиту.

Висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають фактичним обставина щодо порушення приватним нотаріусом інструкції при вчиненні 9 листопада 2015 року написів не переконавшись належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та безспірності характеру правовідносин сторін.

Суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, зазначивши, що наявність рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 01.07.2010 року свідчить про те, що нотаріусом виконавчий напис вчинено з порушенням норм діючого законодавства, а саме з пропуском трирічного строку давності, оскільки це рішення не є перешкодою для вчинення виконавчого напису.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та доведеними належним чином.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 31 травня 2007 року було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-021, відповідно до умов якого останньому було надано грошові кошти у кредит в сумі 187800,00 дол. США зі сплатою 13 відсотків річних та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 05 травня 2017 року.

В забезпечення виконання вище вказаних зобов'язань між ОСОБА_2 та АКБ «Укрсоцбанк» було укладено:

- іпотечний договір № 811-4/27/3/7/7-046 від 31 травня 2007 року, згідно п. 1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення зобов'язання виконання позичальником основного зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії № 811- 3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року, нежитлові приміщення 1-го поверху № 27, 28, 39, 40, 41, 44 в літ. «А-9», загальною площею 75,2 кв.м., вартістю за погодженням сторін 303808,00 гривень, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193 (т.1 а.с.8-9);

- іпотечний договір № 811-4/27/3/7/7-047 від 31 травня 2007 року, згідно п. 1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення зобов'язання виконання позичальником основного зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії № 811- 3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 276, 32, 32а в літ. «А-9», загальною площею 75,1 кв.м., вартістю за погодженням сторін 455106 грн., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193 (т. 1 а.с. 10-11);

- іпотечний договір № 811-4/27/3/7/7-048 від 31 травня 2007 року, згідно п. 1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення зобов'язання виконання позичальником основного зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії № 811- 3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27а, 27в, 27г, 27д, 27е, 29, 30, 30а, 31, 31а в літ. «А-9», загальною площею 98,4 кв.м., вартістю за погодженням сторін 596304,00 гривень, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193 (т. 1 а.с. 12-13).

09 листопада 2015 року приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Ємець І.О. було вчинено виконавчі написи про звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 1 а.с. 15,17,19).

20 листопада 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного територіального управління юстиції у Харківській області Шиндель В.А. на підставі вище вказаних виконавчих написів були відкриті виконавчі провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки (т.1 а.с. 14,16,18).

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом.

Згідно ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктами 3.1-3.5 гл. 16 Інструкції встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи:

якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги про відсутність безспірності заборгованості спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Матеріали справи свідчать, що виконавчі написи вчинені нотаріусом на суму 6883050,01 грн.

Зі змісту рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28 квітня 2015 року вбачається, що розмір заборгованості складає 4271540,0 грн., що явно свідчить про відсутність безспірності заборгованості.

Що стосується доводів апеляційної скарги про позовну давність, то судова колегія погоджуючись з рішенням суду першої інстанції враховує рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 січня 2010 року, яким була стягнута та ж сама сума заборгованості по кредиту 163086 дол. США, тобто весь залишок кредитних коштів був стягнутий достроково, що також свідчить про те, що кінцевий строк виконання зобов'язання було змінено ще в 2009 році про що направлена вимога від 01 жовтня 2009 року і про це зазначено в рішенні Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 жовтня 2010 року (а.с. 22-23).

Ця ж сама сума 163086 дол. США заборгованості по тілу кредиту стягнута і рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

При цьому, зазначивши в виконавчому написі суму до стягнення 6883050,01 грн. в тому числі заборгованості по тілу 163086 дол. США, яка існувала ще у 2009 році, нотаріусом вказано період стягнення з 05 вересня 2014 року по 02 вересня 2015 року, що не відповідає дійсності.

Отже, виконавчі написи вчинені нотаріусом в 2015 році більше ніж через 3 роки після виникнення права вимоги, яка вперше була направлена 01 жовтня 2009 року, що є порушенням ст.88 Закону України «Про нотаріат» (правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі №6-158цс15).

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та безспірності характеру правовідносин; нотаріусом виконавчий напис вчинено з пропуском трирічного строку давності, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та положеннями ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України, в зв'язку з чим правильно визнав виконавчі написи такими, що не підлягають виконанню.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь яких доказів, які б спростовували висновки суду - відповідач не надав.

Відповідно до ст.ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.О. Міненкова

І.Ю. Трішкова