Провадження №2/751/1552/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

в складі: головуючого-судді Маслюк Н.В.

при секретарі Дасюк Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №20, що в будинку №38 по вул. Богуна у м. Чернігові та зняття його з реєстраційного обліку (а.с.2-3).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що разом зі своєю матірю ОСОБА_3 є власниками квартири №20, що в будинку №38 по вул. Богуна у м. Чернігові. Разом з ними в даній квартирі з 2008 року зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 (відповідач по справі). Зазначає, що після розірвання шлюбу з 2015 року відповідач зібрав свої речі і покинув місце проживання. Тому, посилаючись на ст. 405 ЦК України, вважає, що він втратив право користування даним житловим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Третя особа ОСОБА_3, яка залучена ухвалою суду від 06.12.2016 року, в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Після перерви сторони в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим продовжити розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України після перерви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Судом встановлено, що на підставі договору міни від 30.07.1999 року №4060 власниками квартири №20, що в будинку №38 по вул. Богуна у м. Чернігові (по 1/3 частці) є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4).

ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу у 2007 році змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про смерть 04.05.2016 року помер ОСОБА_4А (а.с.7). Спадкоємцем майна спадкодавця , а саме 1/3 частини квартири №20, що в будинку №38 по вул. Богуна у м. Чернігові, являється позивач ОСОБА_1 (а.с.29).

Згідно довідки №5582 КП «Новозаводське» від 16.09.2016 року у квартирі №20, що в будинку №38 по вул. Богуна у м. Чернігові зареєстровані позивач ОСОБА_1, неповнолітня ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1), третя особа - ОСОБА_3 (мати позивача) та відповідач ОСОБА_2 (а.с.8).

Як вбачається із матеріалів справи, 19 липня 2016 року заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова шлюб між сторонами розірвано (а.с.5).

Згідно пояснень позивача, ОСОБА_2 з жовтня 2015 року і по теперішній час у квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги. Дана обставина визнана відповідачем, а тому в силу ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідач за вказаною адресою відсутній більше року, поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, а отже відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України він втратив право на користування цим житлом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. При цьому позивачу не відмовляли у знятті відповідача з вказаної реєстрації. Отже, вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації не підтверджена доказами про порушення його права, заявлена передчасно, не обґрунтована правовими підставами, а тому в її задоволенні необхідно відмовити. За вказаних обставин ухвалення судом рішення про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом є достатньою правовою підставою для зняття відповідача з реєстрації у відповідному житловому приміщенні. Відповідач підлягає зняттю з реєстрації в спірному житлі після подання позивачем до органу реєстрації цього рішення за умов, що воно набрало законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10-11, 57-60, 208-209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, суд

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою №20, що в будинку №38 по вул. Богуна у м. Чернігові.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Маслюк