______________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5080/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визначити, що частка ОСОБА_2, померлої 30.04.2013 року, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0494 га, яка знаходиться за адресою: місто Одеса, вул. Китобійна, 35 (кадастровий номер :23:005:0011) становить ? частини; визначити, що частка ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0494 га, яка знаходиться за адресою: місто Одеса, вул. Китобійна, 35 (кадастровий номер :23:005:0011) становить ? частини.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що після смерті її матері відкрилась спадщина, проте в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, як спадкоємцю першої черги, оскільки земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення часток.

Вказана обставина і стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтрималв в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОМР у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 08.11.2016 року представник ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності відповідача.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 квітня 2013 року померла ОСОБА_2, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_5 реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було складено відповідний актовий запис за № 4418, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 І-ЖД № 338791.

Після її смерті відкрилась спадщина на майно, а саме: ? частки житлового будинку з надвірними спорудами під номером 3, розташованого по вулиці Китобійній в місті Одеса, що належали померлій на праві приватної спільної часткової власності: ? частка на підставі Свідоцтва про право власності, виданого ОСОБА_7, державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 04.11.1988 року за реєстровим № 1-7140, та ? частка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_7, державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 04.11.1988 року за реєстровим № 1-7143, зареєстрованих Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості 28 березня 2000 року, кн. 116 стор 6 р. 12519, який складається в цілому з житлового будинку під літ. «А», загальною площею 74.9 кв.м., житловою площею - 49,1 кв.м. та надвірних споруд: літня кухня «Б», убиральня «В», альтанка з погрібом «Г», гараж «Д», сараї «Е», «Ж», огорожа № 1-3, вимощення І; та частку земельної ділянки, площею 0,0494 га, кадастровий номер :23:005:0011, що розташована за адресою: м. Одеса вул. Китобійна, 35, яка належала померлій на праві приватної спільної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 758247.

У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги майна померлої ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 у визначений законом строк звернулась до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, у звязку з чим приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 21/2013, копія якої наявна в матеріла справи.

В подальшому, 07 серпня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було посвідчено Свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого ОСОБА_1 успадкувала після смерті матері ОСОБА_2 ? часток житлового будинку з надвірними спорудами під номером 35, розташованого по вулиці Китобійній в місті Одесі.

Проте, у видачі Свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Китобійна, 35, позивачу було відмовлено, оскільки в представлених нотаріусу документах, а саме в вищезазначеному державному акті на земельну ділянку не визначені частки власників у відповідності до часток в праві власності на житловий будинок (ОСОБА_2 ? частки; ОСОБА_1 ? частка). Та рекомендовано звернутися до суду за визначенням частки померлої в праві власності на зазначену земельну ділянку.

Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 89 ЗК України встановлено, що поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, для поділу часток майна, що знаходиться у спільній сумісній власності за домовленістю співвласників або виділ частки такого майна, необхідне укладання договору у письмовій формі про такий поділ чи виділ з обов'язковим нотаріальним посвідченням такого договору, як того вимагають норми ст. ст. 364, 370, 372 ЦК України.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Разом з цим, частиною 2 ст. 89 Земельного Кодексу України визначено, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема, співвласників жилого будинку.

Частиною 4 ст. 120 Земельного Кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності належали: ? частка житлового будинку з надвірними спорудами під номером 3, розташованого по вулиці Китобійній в місті Одеса на підставі Свідоцтва про право власності, виданого ОСОБА_7, державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 04.11.1988 року за реєстрованим № 1-7140 та зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості 28 березня 2000 року, кн.. 116 стр. 6 р. 12519, та ? частка житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_7, державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 04.11.1988 року за реєстровим № 1-7143, та зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості 28 березня 2000 року, кн.. 116 стр. 6 р. 12519.

Позивач ОСОБА_1 є власником ? частини вказаного житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_7, державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 04.11.1988 року за реєстровим № 1-7143, та зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості 28 березня 2000 року, кн.. 116 стр. 6 р. 12519.

Рішенням Одеської міської ради № 2608-V від 05.04.2008 року було передано безоплатно у спільну сумісну власність гр..гр. ОСОБА_2, ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,094 га, за адресою: м. Одеса, вул. Китобійна, 35, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, із земель житлової та громадської забудови міста, раніше наданих у користування.

На підставі вищевказаного рішення, 13 травня 2010 року ОСОБА_1 було видано Державний акт Серії ЯЕ № 758247 на право власності на земельну ділянку площею 0,0494 га, яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Китобійна 35, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :23:005:0011.

Відповідно до п. 3.4. ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила -1/2".

Враховуючи вище зазначене, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що частка померлої ОСОБА_2, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0494 га, кадастровий номер :23:005:0011, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Китобійна, 35, складала - 3/4 частки.

Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача доведені, обставини, викладені в позовній заяві підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, від так є всі законні підстави для задоволення позову.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 р. № 7, ст.89, 120 Земельного Кодексу України, ст. ст. 355, 364, 368, 370, 372, 639, 1216, 1218, 1223, 1225, 1226, 1235, 1241, 1268, 1270, 1297,1298, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2, померлої 30.04.2013 року, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0494 га, яка знаходиться за адресою: місто Одеса, вул. Китобійна, 35 (кадастровий номер :23:005:0011) становить ? частини.

Визначити, що частка ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0494 га, яка знаходиться за адресою: місто Одеса, вул. Китобійна, 35 (кадастровий номер :23:005:0011) становить ? частини.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Куриленко О. М.