Справа № 569/4096/16-ц
Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,
з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Представник ПАТ «Кредобанк» ОСОБА_5 подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести без участі представника позивача і, у разі неявки в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Заперечення проти позову не подали. Повідомлення про причини неявки від відповідачів не надійшло.
Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Пунктом 2.1. кредитного договору був встановлений термін його дії до 16 квітня 2018 року.
З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань по кредитному договору, 17 квітня 2008 року між позивачем з одного боку та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з іншого, було укладено договір іпотеки № 188-08/1 (далі договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 1204.
Згідно п.1.3. договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно однокімнатна квартира, загальною площею 27,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Пунктом 1.5. договору іпотеки сторонами було погоджено заставну вартість предмету іпотеки в розмірі 226559,70 грн.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 систематично порушував умови кредитного договору прострочував внесення передбачених ним платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість по поверненню кредиту.
Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2013 року по справі № 569/7944/13-ц, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за Кредитним договором в сумі 211 242,60 грн та 2112,43 грн судового збору.
З метою примусового виконання рішення суду 03 квітня 2014 року виданий виконавчий лист, який був предявлений до виконання у відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.
27 листопада 2015 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання виконавчого документа, яке триває і на даний час.
Як слідує з довідки відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції № 4667 від 29 березня 2016 року, заборгованість ОСОБА_2 за виконавчим листом № 569/7944/13-ц від 23 квітня 2014 року Рівненського міського суду Рівненської області станом на 29 березня 2016 року не погашена.
Відповідно до вимог частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Згідно частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Відповідно до умов пункту 3.1.4. договору іпотеки, у випадку невиконання іпотекодавцем (відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4М.) зобовязань за цим та/або позичальником відповідачем ОСОБА_2В.) за кредитним договором, іпотекодержатель (позивач ПАТ «Кредобанк») має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних із реалізацією предмета іпотеки.
Пунктом 5.1. договору іпотеки сторонами погоджено, що право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель (позивач) набуває, якщо у момент настання терміну виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлений кредитним договором строк суми відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафних санкцій).
Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 було порушено умови кредитного договору, ПАТ «Кредобанк» набув право на звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки для першочергового задоволення своїх вимог.
Згідно частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
За приписами частин першої та другої статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Згідно пункту 5.2. договору іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання іпотекодавця за кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо вимога не буде задоволена протягом 30 днів, - звернути стягнення на предмет іпотеки у разі надання недостовірної інформації іпотекодержателю згідно пункту 2.1. цього Договору, в тому числі при не попередженні іпотекодержателя про всі відомі іпотекодавцюправа та вимоги інших осіб на предмет іпотеки (в т.ч. ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку).
19 березня 2013 року позивачем на адресу відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були направлені вимоги в порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку» про усунення порушень умов кредитного договору в 30-ти денний строк з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі їх невиконання. Однак, всі вони залишились без належного реагування з боку відповідачів.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.
Таким чином, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як майнові поручителі, несуть разом з відповідачем ОСОБА_2 відповідальність за порушення зобовязань останнього згідно кредитного договору в сумі 211242,60 грн у межах вартості майна, що передане в іпотеку.
Відповідно до розяснень, наведених у пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК ).
Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.
Таким чином, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.
Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», суд у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у своєму рішенні зазначає початкову ціну продажу предмету іпотеки.
Вказана стаття Закону не конкретизує, які критерії повинен застосовувати суд при визначенні початкової ціни та не забороняє суду встановлювати початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, яка б відповідала вартості, визначеній сторонами у договорі іпотеки.
Згідно пункту 1.6. договору іпотеки, сторони оцінили предмет іпотеки в сумі 226559 грн 70 коп.
Вирішуючи питання щодо оцінки вартості майна, яке є предметом іпотеки, суд виходити з того, що ціна предмета іпотеки встановлена у самому договорі іпотеки. Враховуючи, що при розгляді справи сторони з такою оцінкою погоджуються, про що свідчить відсутність будь-яких заперечень з боку відповідачів, то у суду немає підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору.
Відповідно до вимог частини другої статті 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 04 вересня 2013 року (справа № 6-73цс13), 27 травня 2015 року (справа № 6-58цс15) та 09 вересня 2015 року (справа № 6-483цс15).
Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,223,224,225,226,233,292,294 ЦПК України, суд, -
Позов публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити повнiстю.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Кредобанк» 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.П.Куцоконь