У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до Стрийської міської ради Львівської області, ОСОБА_5 про знесення об'єкту самочинного будівництва та усунення перешкод у користуванні власністю та прибудинковою територією, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на рішення апеляційного суду Львівської області від 02 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, у якому просила зобов'язати ОСОБА_5 демонтувати за власні кошти самочинно збудовану та облаштовану паливну із зовнішньою димовивідною трубою на прибудинковій земельній ділянці по АДРЕСА_1, не чинити їй (позивачці) перешкод у користуванні власністю та прибудинковою земельною ділянкою за вказаною вище адресою.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. За будинком, в якому вона проживає, закріплена прибудинкова земельна ділянка, яка у власність не передана. ОСОБА_5 є власником квартири № 1 у зазначеному вище будинку з 2008 року, яку згодом перевела у нежитлове приміщення та використовує його, як магазин. У лютому 2008 році вона (позивачка) надала ОСОБА_5 дозвіл на прибудову та надбудову до житлової квартири АДРЕСА_2, за умови погодження з нею (позивачкою) будь-яких змін у конструкції чи фасаді будинку. Після завершення будівництва вона виявила, що відповідачка здійснила незаконне будівництво мансардного поверху, на яке вона (позивачка) згоди не надавала. Даний мансардний поверх було збудовано без відповідного дозволу на виконання будівельних робіт, що є порушенням ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій». Незважаючи на це Інспекцією ДАБК у Львівській області відповідачці видано сертифікат від 01 липня 2010 року про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм, а тому мансардний поверх був зданий в експлуатацію. Вважає, що дії Інспекції ДАБК у Львівській області є незаконними, оскільки дозвіл на влаштування мансардного поверху відповідачці не надавався.

У 2011 році відповідачка з порушенням норм ДБН збудувала та облаштувала паливну з зовнішньою димовивідною трубою на землі загального користування, без її (позивачки) дозволу, впритул до будинку і біля її вікон, що створює загрозу життю та здоров'ю, а також порушує її права.

Посилаючись на вищенаведене, просила позов задовольнити.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 січня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_7 за власний рахунок знести самочинно збудовану та облаштовану паливну із зовнішньою димовивідною трубою, яка розміщена на прибудинковій земельній ділянці по АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_7 не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні прибудинковою земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Стрийської міської ради, ОСОБА_5 про зобов'язання ОСОБА_7 не чинити перешкод у користуванні власністю по АДРЕСА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 02 червня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалено в цій частині нове рішення, про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог.

У решті судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення місцевого суду.

Отже судове рішення в силу ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку переглядаються лише в оскарженій частині.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції в оскарженій частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції із дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та, виходячи із положень ст. 376 ЦК України, ч. 2 ст. 152 ЗК України, вимог ст. ст. 58, 59, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову у зв'язку із його недоведеністю. Суд зазначив, що позивачкою не надано доказів того, що паливна є об'єктом самочинного будівництва і що її існуванням порушуються права останньої, захист яких може бути здійснено лише шляхом знесення зазначеного об'єкта. Відсутні також докази, які б свідчили про знаходження на прибудинковій території будинку № 84 по вул. Вокзальній у м. Стрий Львівської області такого об'єкта самочинного будівництва, як «паливна», доказів про те, земельна ділянка якої площі та конфігурації закріплена за будинком № 84 по вул. Вокзальній у м. Стрий Львівської області та щодо правового статусу цієї ділянки.

Суд надав належну оцінку доказам (ст. 212 ЦПК України), які були наявні у матеріалах справи на момент ухвалення судових рішень і які були надані суду.

Доводи скарги висновків суду не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду в оскарженій частині без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 02 червня 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про знесення об'єкта самочинного будівництва та усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта