Справа № 755/9159/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Іова О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу посилаючись на те, що 25.07.2012 року в м. Києві на бул. Д. Народів - вул. Старонаводницькій, з вини відповідача, який керував автомобілем НОМЕР_1 відбулась дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «ВАЗ» д/н НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3. Позивач виконав покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та виплатив ОСОБА_3 8635 грн. 76 коп. Також оплачені послуги аварійних комісарів у розмірі 741 грн. 00 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача 9376 грн. 76 коп. понесених витрат, судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує та просить застосувати позовну давність, оскільки ДТП сталось 25.07.2012 року, а позовна давність сплила 26.07.2015 року, в той час як позов був поданий 02.06.2016 року.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 липня 2012 року о 08:00 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по бул. Дружби Народів-вул. Старонаводницької, в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ» д/н НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3 Від удару автомобіль «ВАЗ» д/н НОМЕР_3 відкинуло вперед, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, автомобілям завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 13.1 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2012 року ОСОБА_1 було визнано винним в скоєнні вказаного правопорушення (а.с.6).

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норм, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Обгрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильного витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

В результаті ДТП автомобіль «ВАЗ» д/н НОМЕР_3 отримав пошкодження, які згідно звіту про оцінку від 26.03.2013 року складають 11877 грн. 13 коп.,вартість утилізації склала 3241 грн. 37 коп. Страхова виплата склала 8635 грн.76 коп. (а.с.7-11).

ОСОБА_3 керував автомобілем «ВАЗ» д/н НОМЕР_3, який належить йому на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.20). Цивільно-правова відповідальність автомобіля «ВАЗ» д/н НОМЕР_3, була застрахована в ПрАТ «АХА Страхування», згідно полісу АВ/1771623, строк дії якого, становить з 31.03.2012 року до 29.03.2013 року (а.с.19).

Згідно п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

ОСОБА_1, на дату скоєння ДТП, не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В зв'язку з чим, наказом МТСБУ № 2168 від 15 липня 2013 року ОСОБА_5 було виплачено 8635 грн. 76 коп. страхового відшкодування (а.с.22,26). Також, позивачем були оплачені послуги аварійних комісарів у розмірі 741 грн. (а.с.27).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, у повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Підпунктом 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач в судовому засідання заявив клопотання про застосування строків позовної давності у зв'язку з їх пропуском позивачем.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки.

За загальним правилом (ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-112цс13 від 25.12.2013 року, відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат й у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Статтею 360-7 ЦПК України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Судом встановлено, що МТСБУ звернулось до суду з позовом відшкодування шкоди в порядку регресу поза межами загальних строків позовної давності, враховуючи, що початок перебігу строку позовної давності починається у позивача від дня страхового випадку, тобто з 25.07.2012 року, але з позовом до суду позивач звернувся лише 31.05 2016 року (штамп на конверті в якому була надіслана позовна заява - а.с.32).

Таким чином, суд приходить до висновку, що МТСБУ звернулося до суду поза межами строків позовної давності, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257, 261, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 56, 57, 60, 79, 84,88, 213, 215, 218, 360-7 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позові Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Н. О. Яровенко