УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за касаційною скаргою представника ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 27 березня 2013 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір позики, згідно з умовами якого останній позичив у неї 700 тис. грн, без зазначення строку їх повернення, що підтверджується відповідною розпискою.

Враховуючи те, що відповідач не повернув їй грошових коштів, просила стягнути з нього борг за договором позики в розмірі 700 тис. грн та проценти за період із 28 березня 2013 року по 31 січня 2015 року у сумі 116 727 грн 40 коп.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 700 тис. грн заборгованості та 116 727 грн 40 коп. процентів за договором позики від 27 березня 2013 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у вищезазначеній цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження її розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції, вірно застосувавши положення ст. 297 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_5 пропустив строк на апеляційне оскарження заочного рішення місцевого суду та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

27 квітня 2015 року суд першої інстанції ухвалив заочне рішення у даній справі. Відповідач звернувся до суду з заявою про його перегляд (а.с. 62-67).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року заяву ОСОБА_5 залишено без задоволення.

31 травня 2016 року ОСОБА_5 оскаржив вищезазначену ухвалу районного суду в апеляційному порядку (а.с. 91-94).

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Облонського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року повернуто заявнику на підставі ст. 293 ЦПК України як таку, що не може бути предметом апеляційного оскарження.

21 червня 2016 року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року (а.с. 101-109).

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 7 липня 2016 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено заявникові строк для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням причин його пропуску.

20 липня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію заочного рішення отримав лише 20 травня 2016 року, оскільки перебував на довготривалому лікуванні за межами України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч. 4 ст. 231 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із абз. 1, 2 ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Останнім днем подачі апеляційної скарги на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року було 30 травня 2016 року.

ОСОБА_5 не надав відповідних доказів на підтвердження того, що з 31 травня 2016 року по 21 червня 2016 року існували об'єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі ним апеляційної скарги саме у десятиденний строк після набрання законної сили ухвалою районного суду про залишення його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Таким чином, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми процесуального права, суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених обставин справи правильно відмовив у відкритті провадження у зв'язку із пропуском строку на апеляційне оскарження.

Оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик