АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4934/16 Головуючий 1-ї ін-ї. ОСОБА_1
Справа № 628/1515/16-ц Доповідач Сащенко І.С.
Категорія стягнення аліментів

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Бездітко В.М., Довгаль А.П.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3, в якому просив зменшити розмір аліментів, призначених до виплати заочним рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 31.03. 2015 року з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/5 частини до 1/6 частини.

В обґрунтування позовних вимог, посилався на те, що рішенням суду від 17 травня 2007 року з нього на користь ОСОБА_3 стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Заочним рішенням суду від 31.03.2015 року вказаний вище розмір аліментів був зменшений та ухвалено стягнути з аліменти в розмірі 1/5 частини усіх видів його доходів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, до її повноліття. Однак, у позивача змінились життєві обставини та матеріальний стан, у зв'язку з чим він не може виплачувати аліменти в вказаному вище зменшеному розмірі. Підставами для зменшення розміру аліментів позивач зазначає, що в нього є вже двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання яких за рішенням суду від 24.09.2014 року сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини. Він отримує мінімальний дохід в розмірі 1378 грн. та сума всіх відрахувань по виконавчим листам перевищує цю суму. Такі обставини на його думку, негативно впливають на можливість виконання ним зобов'язань за трьома судовими рішеннями. Також, позивач просить врахувати той факт, що відповідач є працездатною особою і також має обов'язок утримувати доньку.

Справа розглянута за відсутності сторін.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. При цьому посилається на необґрунтованість судового рішення та на обставини, викладені ним у позовній заяві. Зазначає, що для задоволення позову є всі підстави.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи ОСОБА_2 у позові про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем обставин, які б свідчили про погіршення його майнового стану.

Судова колегія з таким висновком суду погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від якого сторони мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.10-11).

06.11.2007 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с.9).

Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 17.05.2007 року присуджено стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

11.11.2008 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_8 (а.с.12)

Від цього шлюбу ОСОБА_2 має двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13, 14).

Рішенням Куп'янського міськрайонного суд від 24.09.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 були стягнуті аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до їх повноліття, починаючи з 01.09.2014 року, на виконання якого був виданий виконавчий лист ( а.с.16).

Відповідно до заочного рішення Куп'янського міськрайонного суду від 31.03.2015 року, розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, був зменшений до 1/5 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили ( а.с.52).

За приписами ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Згідно ч.1 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За розясненнями, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Куп'янського міськрайонного суду від 31.03.2015 року, розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, був зменшений до 1/5 частини з усіх видів його доходів. Як на підставу такого зменшення суд посилався на те, що сукупний дохід позивача за 2013 рік склав 14738 грн. 04 коп. Крім того, позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 знову звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1/5 до 1/6 частини з усіх видів його доходів у звязку із неспроможністю сплачувати аліменти у розмірі, визначеному рішенням Куп'янського міськрайонного суду від 31.03.2015 року.

Проте доказів того, що з часу ухвалення попереднього рішення у ОСОБА_2 змінився матеріальний чи сімейний стан, позивачем не надано.

Із довідки Салтівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, наданої позивачем, вбачається, що за 2015 рік сума чистого оподатковуваного доходу ОСОБА_2 складає 16265,94 грн.

Посилання на те, що він має на утриманні ще двох дітей від другого шлюбу, на висновки суду не впливає, оскільки ці обставини існували раніше, при ухваленні судом рішення про визначення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про погіршення матеріального стану позивача, суду не надано.

Посилання на те, що відрахування за виконавчими документами перевищують 50% його середньомісячного заробітку, судовою колегією не приймаються.

ОСОБА_2 є працездатним, зареєстрований як фізична особа-підприємець, має у приватній власності нерухоме та рухоме майно та зобовязаний утримувати своїх дітей до повноліття.

Крім того, при вирішенні спору щодо визначення розміру стягуваних аліментів судова колегія керується принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти.

З огляду на викладене рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді