"22" вересня 2016 р.
Справа № 642/2825/16-ц
Провадження № 2/642/1151/16
22 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді Грінчук О.П.,
За участю секретаря Бурди Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
позивач подав до суду позов та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, вказуючи, на те що він проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. З липня 2008 р. ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі та мешкав у вищезазначеній квартирі до вересня 2008 р. У вересня 2008 р. Відповідач залишив квартиру, у звязку з тим, що вони з позивачем припинили шлюбні відносини. На даний час Відповідач у вказаній квартирі не проживає, його речей там немає, комунальні послуги він не сплачує. Реєстрація Відповідача є перешкодою для реалізації прав власника щодо вказаної квартири Позивачем, у звязку з чим він звернувся з вказаним позовом до суду.
У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Проти винесення заочного рішення не заперечував.(а.с.28)
Відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи, а саме оголошенням у газеті «Слобідський край» (а.с.27)
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
у відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Так, згідно з ордером, виданим виконкомом Ленінського району м.Харкова, ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно заяв від 13.05.2016 року, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_6, які є сусідами позивача по справі, підтверджують той факт , що ОСОБА_2 не проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_7.(а.с. 6,7)
Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до п.3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, який затверджено Наказом МВС України від 22.11.2012 року:" Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою".
Зазначені вище положення дублюються також у ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".
Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідача у домоволодінні, власником якого є позивач, порушує його права на вільне володіння та користування приватною власністю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Питання про судові витрати вирішується відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України; ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України суд, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 551, 20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок)
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні при його оголошенні, в той же самий строк з часу його отримання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: Грінчук О.П.