Апеляційний суд Житомирської області
Справа №275/635/15-ц Головуючий у 1-й інст. Грищенко М.В.
Категорія 39 Доповідач Якухно О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_3 звернулася з даним позовом до суду, в якому просила визнати за нею та сином в рівних частках в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, померлого 23.10.2011 року, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по вул.Карла Маркса,28, в смт.Брусилів Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 12.10.2011 року померла ОСОБА_6, яка до дня смерті проживала у власному будинку по вул.Карла Маркса,28, в смт.Брусилів Житомирської області. 23.10.2011 року помер її син ОСОБА_5, який є чоловіком позивача ОСОБА_2 та батьком малолітнього ОСОБА_3. Так-як ОСОБА_5 помер одразу після відкриття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_6 і не встиг її прийняти, то всі права на спадкове майно ОСОБА_6 перейшли до позивача та її малолітнього сина. Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла позивач разом зі своїм сином. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину позивач звернулась до нотаріуса, проте їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно спадкодавця. Оскільки вказаний житловий будинок належав ОСОБА_6 на підставі договору дарування посвідченого Брусилівською державною нотаріальною конторою від 28.02.2006 року, на даний час позивачка не має можливості виготовити дублікат правовстановлюючого документа на будинок та здійснити його реєстрацію, так як законом не передбачено вчинення таких дій відносно померлих громадян.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 23.10.2011року, право власності в рівних частках за кожним на житловий будинок по вул.Карла Маркса,28, в смт.Брусилів Брусилівського району Житомирської області, який належав ОСОБА_6, померлій 12.10. 2011року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити вказане рішення та визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_7 померлого 23.10.2011 року право власності на 1/4 частку за кожним на житловий будинок по вул. Карла Маркса,28 в смт. Брусилів Житомирської області, який належав за життя ОСОБА_6, померлій 12.10.2011 року.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що 12.10.2011 року померла його мати ОСОБА_6 Після її смерті відкрилась спадщина на вищевказаний будинок, яку в рівних частках прийняли апелянт та його брат ОСОБА_6 ОСОБА_7, як такі, що проживали та були зареєстровані в даному будинку. Під час розгляду справи судом першої інстанції позивачем було надано суду виписку з погосподарської книги, яка містить неповні та недостовірні дані, адже в будинку окрім померлого ОСОБА_6 ОСОБА_7 з 25.05.2006 року і по даний час зареєстрований ОСОБА_6 ОСОБА_8, якого не було залучено до розгляду справи судом першої інстанції. На думку апелянта, своїм рішенням суд позбавив його права власності на 1/2 частину житлового будинку.

Апелянт підтримав доводи скарги.

Представник відповідача не заперечує у її задоволенні.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що доводи ОСОБА_2 в позовній заяві підтверджені в ході розгляду справи та відповідають правовідносинам у сфері набуття права власності внаслідок спадкування за законом, які врегульовані ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1258, 1261, 1267, 1268, 1269, 1278 ЦК України, згідно з якими позивачі як спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право в рівних частках на житловий будинок, що знаходиться по вул.Карла Маркса,28, в смт.Брусилів Брусилівського району Житомирської області, який належав ОСОБА_9, померлій 12.10.2011 року, внаслідок спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 ОСОБА_7, померлого 23.10. 2011 року.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, судом встановлено, 12.10.2011 року померла ОСОБА_6. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок по вул.Карла Маркса,28, в смт.Брусилів Житомирської області (а.с.6).

Згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що за даними інвентаризаційної справи №251 за ОСОБА_6 рахується право власності на будинок по вул.Карла Маркса,28, в смт.Брусилів Житомирської області на підставі договору дарування, посвідченого Брусилівською державною нотаріальною конторою 28.02.2006 року за реєстровим №452.

23.10.2011 року помер ОСОБА_5, який є сином ОСОБА_6 (а.с.7, 8).

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1- БК №087686 від 18.07.2008 року, виданого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сімї, ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_5 (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_3 ОСОБА_7 та позивача - ОСОБА_2 (а.с.9,10)

08.10.2015 року Попільнянською державною нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_7 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у смт.Брусилів, Житомирської області по вул.Карла Маркса, 28 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухомість.

Як встановлено ч.1 та 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо того, що ОСОБА_2 та її неповнолітній син ОСОБА_3 мають право на спадкове майно, що за життя належало ОСОБА_5. Проте судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано всіх осіб, які мають право на спадкування за законом майна після смерті ОСОБА_6, яка є власником домоволодіння по вул.Карла Маркса,28 в смт.Брусилів Житомирської області.

Як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 є сином померлої ОСОБА_6М.(а.с.52).

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що після смерті його матері ОСОБА_6 він разом з братом ОСОБА_5 прийняв спадщину, так-як проживав та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

У своєму рішенні суд послався на виписку із погосподарської книги на 2011-2015 роки, в якій членом господарства померлої зазначено лише ОСОБА_5 (а.с.14).

В той же час, згідно долученої до апеляційної скарги виписки з погосподарської книги №3 Брусилівської сільської ради на 2011-2015 роки, в домогосподарстві за адресою вул.К.Маркса,28 в смт.Брусилів проживали: голова господарства - ОСОБА_6 (померла 12.10.2011року), співмешканець ОСОБА_10 (помер 14.01.2016р.), син - ОСОБА_5 (помер 23.10.2011року) та ОСОБА_4 (а.с.54).

Апеляційним судом оглянуто в судовому засіданні оригінал погосподарської книги, яка підтверджує зміст останнього витягу.

Таким чином, доводи апелянта про прийняття ним спадщини після смерті матері знайшли своє підтвердження і його частка у спадковому майні становить 1/2 частину, а інша частина підлягає спадкуванню в рівних частках (по 1/4 частині) за позивачем та її неповнолітнім сином.

Враховуючи неповне зясування судом першої інстанції обставин справи, що призвело до неправильного його вирішення, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст.209, 218, 303, 304, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 23.10.2011 року, право власності за кожним по 1/4 частині житлового будинку по вул.Карла Маркса,28, в смт.Брусилів Брусилівського району Житомирської області, який належав ОСОБА_6, померлій 12.10. 2011 року.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: