СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/725/16-ц
Провадження № 2/306/559/16
Рядок статзвіту №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2016 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

при секретарі Лизанец І.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача -

Дусинської сільської ради ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дусинської сільської ради про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що нею до Дусинської сільської ради подано заяву про приватизацію квартири за адресою: вул. Миру, 58, с. Дусино, Свалявського району, Закарпатської області, у якій вона проживає разом з членами своєї сімї з 1987 року. У задоволенні заяви сільською радою їй було відмовлено з тих підстав, що згадана квартира являється службовою і приватизації не підлягає. Вважає згадану відмову такою, що суперечить чинному законодавству, а тому просить суд зобовязати відповідача провести приватизацію згаданого приміщення та стягнути понесені нею судові витрати.

Позивачка у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, пояснивши, що відповідачем не надано жодного письмового доказу щодо включення даного приміщення до складу службових приміщень, внаслідок чого воно підлягає приватизації на загальних підставах як комунальне майно.

Представник відповідача щодо задоволення позову заперечив, пояснив, що будівля АЗПСМ належить Дусинській сільській раді на праві комунальної власності. Частина згаданого приміщення була надана для проживання ОСОБА_3 як головному лікарю Дусинської АЗПСМ разом з членами його сімї. Оскільки позивачем не надано належних доказів щодо правомірності проживання у даному приміщенні, а саме: договору найму житлового приміщення, ордеру тощо, а тому вважає заявлений позов необгрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає зважаючи на наступне.

За приписами ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 4 ЖК УРСР, до житлового фонду належать:

?жилі будинки і жилі приміщення у інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд);

жилі будинки і жилі приміщення у інших будівлях, що належать, зокрема іншим кооперативним організаціям, їх обєднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд);

жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів);

жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд);

квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення).

За ч. 4 вищезгаданої норми Закону до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

За ЗУ Про приватизацію державного житлового фонду державний житловий фонд це житловий фонд місцевих ОСОБА_2 народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

За таких обставин особи мають право на приватизацію квартири, що належить до державного житлового фонду і для отримання права власності на житло особі необхідно звернутись до необхідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка даним органом підлягає розгляду у строк, передбачений чинним законодавством.

Відповідно довідки, виданої виконкомом Дусинської сільської ради на день смерті ОСОБА_3 (чоловіка позивача) за адресою: с. Дусино, вул. Миру, 58 зареєстровано двоє осіб, а саме: дружина ОСОБА_1, невістка ОСОБА_4 (а. с. 12).

За час свого життя ОСОБА_3 як головний лікар АЗПСМ неодноразово звертався до сільської ради про приватизацію згаданого приміщення, однак йому було відмовлено (а. с. 68-71).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Дусинська сільська рада є власником приміщення Дусинської АЗПСМ (а.с. 98).

У описі згаданого обєкту зазначено: загальна площа 269, 2 кв.м.; житлова площа 0 кв.м.; будівля АЗПСМ, А, 269, 2 кв.м.; котельня, Б; сарай, В; огорожа, 1-2.

Отже, за встановлених у справі обставин приміщення за адресою: с. Дусино, вул. Миру, 58 не належить до житлового фонду і не може бути приватизоване позивачкою, оскільки це суперечить положенням ЗУ Про приватизацію державного житлового фонду.

Керуючись ст. ст. 10, 31, 60, 208, 209, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 4, 9, 61 ЖК УРСР України, ЗУ Про приватизацію державного житлового фонду, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дусинської сільської ради про зобовязання вчинити певні дії - в і д м о в и т и .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець