Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Нижнівської сільської ради, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсним та скасування рішення сільської ради та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Нижнівської сільської ради та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсним та скасування рішення сільської ради та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Нижнівської сільської ради від 04 жовтня 2012 року йому надано дозвіл на оформлення технічної документації по приватизації земельних ділянок, якими він постійно користувався після смерті ОСОБА_6, а саме: 0,0564 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 та 0,2269 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Задвірське» в с. Нижнів Тлумацького району Івано-Франківської області.

Посилаючись на те, що згідно схеми земельних ділянок, виготовлених ПП «Прикарпатський земельний центр», площа земельної ділянки для обслуговування його житлового будинку фактично становить 0,1021 га, а не 0,0564 га як зазначено у рішенні сільської ради, та посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_5, земельна ділянка якої межує з його присадибною земельною ділянкою, систематично знищує межові знаки, самовільно зайняла частину належної йому земельної ділянки та спорудила будинок з порушенням проекту, чим чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, ОСОБА_4 просив:

- зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою площею 0,1021 га для обслуговування будівлі, що розташована по АДРЕСА_1, з урахуванням схем, виготовлених ПП «Прикарпатський земельний центр», погоджених сільським головою та ОСОБА_5 та 0,007 га самовільно захопленої земельної ділянки ОСОБА_5 по межі на проміжку від гаража до дороги, згідно схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівлі;

- відновити частину межових знаків по всій межі із відповідачкою ОСОБА_5 та ним на самовільно зайнятій земельній ділянці відповідачами ОСОБА_5 та Нижнівською сільською радою, яка розташована по АДРЕСА_1, згідно схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівлі та схеми земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_5, виготовлених ПП «Прикарпатський земельний центр», погодженої сільським головою та ОСОБА_5;

- зобов'язати ОСОБА_5 повернути йому самовільно зайняту земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 та зобов'язати привести паркан, ворота у відповідність до меж встановлених згідно схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівлі та схеми земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_5, виготовлених ПП «Прикарпатський земельний центр», погодженим сільським головою та ОСОБА_5, перенести каналізаційний колодязь на територію земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_5, та знести частину гаража, яка знаходиться на території земельної ділянки, що користується позивач у межах 1 м.;

- визнати недійсним та скасувати рішення Нижнівської сільської ради від 04 жовтня 2012 року № 162 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по приватизації земельних ділянок ОСОБА_4.» в частині надання йому дозволу на оформлення технічної документації по приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею - 0,0564 га в с. Нижнів, АДРЕСА_1;

- зобов'язати Нижнівську сільську раду Тлумацького району Івано-Франківської області розглянути на сесії питання щодо надання йому земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1021 га. в с. Нижнів, АДРЕСА_1 та 0,007 га самовільно захопленої земельної ділянки ОСОБА_5 по межі на проміжку від гаража до дороги, згідно схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівлі.

Крім того, 08 червня 2015 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив зобов'язати відповідачку ОСОБА_5 демонтувати самовільно встановлену огорожу на земельній ділянці, що розташована по АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачку ОСОБА_5 звільнити його земельну ділянку від будівельних матеріалів, цегли та піску.

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що на підставі рішення виконкому Нижнівської сільської ради від 19 липня 2005 року № 87 «Про визнання за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1» 10 жовтня 2005 року ОСОБА_8 отримав свідоцтво про право власності на зазначене домоволодіння.

Вказане домоволодіння належало ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ще за життя заповів ОСОБА_4 все своє майно.

Рішенням Нижнівської сільської ради № 162 від 04 жовтня 2012 року ОСОБА_4 надано дозвіл на оформлення технічної документації по приватизації земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,2833 га в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею - 0,0564 га в с. Нижнів, АДРЕСА_1; для ведення особистого селянського господарства загальною площею - 0,2269 га, а саме: урочище «Задвірське» - 0,1569 га; урочище «Задвірське» - 0,0700 га.

Комісією у складі начальника відділу Держземагенства у Тлумацькому районі, головного архітектора РДА та сільського голови Нижнівської сільської ради було проведено обміри присадибних земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_9 і після звірки результатів обмірів із земельно-кадастровою документацією встановлено, що розміри земельних ділянок сторін відповідають земельно-кадастровій документації та межі ділянок не порушені. Наведене підтверджено листом Держземагенства у Тлумацькому районі №П-18 від 14 березня 2013 року.

За результатами розгляду 17 травня 2013 року спірного питання узгоджувальною комісією Нижнівської сільської ради, був складений акт, у якому зазначено, що після ознайомлення з земельно-кадастровою документацією та проведення обмірів земельних ділянок сторін було встановлено, що площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку ОСОБА_5 становить 0,2095 га, а площа земельної ділянки ОСОБА_4 - 0,0564 га.

Цим же актом встановлено, порушення меж земельних ділянок, зміщення житлового будинку ОСОБА_5 на 15 метрів в сторону дороги, та відсутність на земельній ділянці ОСОБА_4 господарських споруд.

Факт наявності в користуванні позивача земельної ділянки для обслуговування житлового будинку саме площею 0,0564 га підтверджено даними погосподарських книг Нижнівської сільської ради (лист №121/02-24 від 24 жовтня 2014 року).

Рішенням Нижнівської сілської ради від 11 вересня 2014 року №303-26/2014 затверджено схему земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 по існуючих межах станом на 11 вересня 2014 року.

Згідно акту обстеження земельної ділянки ОСОБА_5 встановлено фактичну площу земельної ділянки для обслуговування домоволодіння 0,1950 га.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що станом на 04 жовтня 2012 року у користуванні позивача перебувало 0,0564 га земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, а тому сільська рада, ухвалюючи рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації по приватизації земельних ділянок, зокрема земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, діяла відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, судами попередніх інстанцій зроблено правильні висновки про те, що житловий будинок та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Задвірське» не перебували у власності ОСОБА_6, який заповів усе своє майно позивачу, а тому ОСОБА_4 не є ні власником зазначених земельних ділянок, ні належним користувачем, а тому немає підстав вважати, що будь-які його права щодо користування земельною ділянкою порушені відповідачами.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, а фактично стосуються переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова