Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю., за участю позивача, відповідача та його представника адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2016 року у справі за позовом приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті вартості виконаних робіт та зустрічним позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

04 вересня 2015 року приватний підприємець - фізична особа ОСОБА_2 звернувся в Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просив стягнути з останнього заборгованість по оплаті вартості виконаних робіт в розмірі 12600 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 487,20 грн.

В обґрунтування позову вказував, що між ним та ОСОБА_3 01.04.2015 року був укладений договір № 24 по виготовленню столярних виробів, а саме виготовленню сходів з 1 по 2 поверх без балкона. Ним було виготовлено сходи та доставлено ОСОБА_3, будь-яких претензій щодо якості столярних виробів він не предявляв. Проте, коли він приїхав встановлювати сходи, то відповідач повідомив, що така конструкція йому не подобається, а тому просив повернути сплачений аванс.

Вважає, що відповідач навмисно ухиляється від виконання умов договору та оплати виконаних робіт.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/2201/2016 Головуючий у 1 інстанції : Ковальов І.М.

Доповідач : Григоренко М.П.

Заборгованість по оплаті виконаних робіт становить 12600 грн.

За своєю природою укладений 01.04.2015 року Договір є договором підряду.

Із цих підстав просив позов задовольнити.

15 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 12500 грн., які ним були сплачені за Договором № 24 від 01.04.2015 року.

Вважає, що Договір № 24 від 01.04.2015 року не є укладений, оскільки сторони в належній формі не досягли згоди з усіх істотних умов договору, а саме не уклали Додаток до даного договору (Замовлення), необхідність укладення якого визначено п.1.1. Договору, і в якому сторони мали узгодити родові та індивідуальні ознаки виробу (речі).

Також зазначає, що договір не містить: - інформації про строк виконання робіт (надання послуг), - інформації про права та обовязки сторін, тобто не містить інформації передбаченої ч. 2 ст. 12 ЗУ „Про захист прав споживачів.

У відповідності до ч.6 ст. 12 ЗУ „Про захист прав споживачів ОСОБА_3 було надіслано на адресу приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 письмове повідомлення про недійсність Договору № 24 від 01.04.2015 року про виготовлення та встановлення сходів, який був підписаний поза торговельним (офісним) приміщенням виконавця, яке було отримане позивачем 21.11.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, приватний підприємець - фізична особа ОСОБА_2 не виконав вимоги ч.6 ст. 12 ЗУ „Про захист прав споживачів та не повернув одержані ним кошти в сумі 12500 грн., що були сплачені, як аванс за Договором.

Із цих підстав просив зустрічний позов задовольнити.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті вартості виконаних робіт - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти згідно договору № 24 від 01 квітня 2015 року в сумі 12500 грн.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що укладений 01.04.2015 року договір за своєю природою є договором підряду. Правовідносини між сторонами при укладені договору підряду регулюються главою 61 ЦК України.

Вважає, що між сторонами була повністю досягнута домовленість щодо всіх істотних умов, які передбачені чинним законодавством при укладенні договорів підряду.

Відмовляючи в задоволенні його позовних вимог суд першої інстанції не врахував докази, що були зібрані в ході судового розгляду справи, не проаналізував обставини викладені в обґрунтування первісного позову і не надав їм належної правової оцінки.

Із цих підстав просить повністю скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_3 та його представник просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовільняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги позивачем за первинним позовом не доведені, а вимоги за зустрічним позовом доведені належними та допустимими доказами у справі.

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржуване рішення підлягає скасуванню у звязку із неповним зясуванням обставин справи, що мають значення для справи та порушенням норм процесуального права, з ухваленням у справі нового рішення.

Під час розгляду даної цивільної справи в апеляційній існтанції встановлено, що 20 квітня 2012 року до Єдиного державного реєстру юридичиних осіб та фізичних осіб підприємців було внесено запис № 2027362 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, НОМЕР_1.

Правовий статус фізичної особи підриємця, а також його права та обовязки, визначено главою 5 розділу ІІ ЦК України, які не є тотожними правам та обовязкам фізичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами у даній справі має місце з приводу правовідносин, які виникли вже після внесення до Єдиного державного реєстру юридичиних осіб та фізичних осіб підприємців запису про припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_2.

Таким чином, у ОСОБА_2 було відсутнє будь-яке право вимоги до ОСОБА_3, як у фізичної особи-підприємця, оскільки він на момент звернення із своїм позовом таким не являвся.

З тих же самих причин не може бути задоволено і зустрічний позов ОСОБА_3, оскільки цей позов ним було заявлено до неналежного відповідача.

Та обставина, що спірні правовідносини у даній справі виникли з приводу виконання договору від 01 квітня 2015 року, який ОСОБА_2 підписав як приватний підприємець, жодним чином не означає, що останній автоматично набув правового статусу фізичної-особи підприємця, так як, згідно приписів ст. 50 ЦК України, цей статус може бути набутий фізичною особою лише після здійснення відповідної державної реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин, у задоволенні первіснного та зустрічного позову має бути відмовлено, за безпідставністю.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті вартості виконаних робіт та зустрічного позову ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

ОСОБА_4