Номер провадження: 22-ц/785/7086/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Сидоренко І.П., Цюра Т.В.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Слияние» про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, -

встановила:

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача, вказуючи, що 07.03.2007 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 357/П, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобовязання по видачі кредиту у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії у перші 18 місяців користування та не відновлювальної відкличної кредитної лінії на залишок строку, на споживчі цілі за програмою кредитування суб'єктів малого підприємництва «Іпотечний кредит» у розмірі 800 000 доларів США, строком до 07.03.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних, а ОСОБА_2 зобовязався своєчасно повернути позивачу всю суму кредиту, відсотки та дотримуватися строків та умов, вказаних у договорі. Проте, в порушенні п.п.3.3.11-3.3.12 кредитного договору відповідач у передбачені договором строки не надав позивачу доказів сплати чергових страхових платежів по страхуванню предмету іпотеки, що надає право банку згідно п.3.2.4 договору вимагати дострокового виконання зобовязання за кредитним договором відповідачем, тобто надає право на дострокове стягнення суми кредиту, визначеного в п.1.1 кредитного договору (т. 1 а. с. 1-3).

В забезпечення виконання зобовязань між Банком та ТОВ «Слияние» 07.03.2007 року було укладено Договір іпотеки, предметом якого є: будівлі торгового комплексу, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 2, загальною площею 363,6 кв.м.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2014 року у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено (т. 1 а. с. 110а-113).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.11.2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2014 року скасовано, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 800 000 доларів США (т. 1 а. с. 163-166).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.03.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 27.11.2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 1 а. с. 217-220).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.10.2015 року, в позові ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено (т. 2 а. с. 24-26, 60-63).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2016 року касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28.10.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 2 а. с. 96-98).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року в задоволені позову акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» відмовлено (т. 2 а. с. 117-121).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 2 а. с. 130-134).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги представника ПАТ АБ «Укргазбанк» з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк», суд першої інстанції виходив з того, що договір добровільного страхування заставного майна укладено 07.03.2007 року, згідно якого ЗАТ «Страхова компанія Українська страхова група» є страховиком, а ТОВ «Слияние» є страхувальником предмету іпотеки з відповідними правами та обовязками, строком дії до 31.12.2007 року. Вказаний договір сторонами продовжений не був. Отже, однозначно стверджувати про неналежне виконання позичальником зобовязань по сплаті страхових платежів неможливо, оскільки станом на момент звернення позивача до суду договір припинив свою дію, а даних про пролонгацію договору страхування нерухомого майна суду надано не було.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна.

Судом встановлено, що 07.03.2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» і фізичною особою ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого Банк надав відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію у перші 18 місяців користування та невідновлювальну кредитну лінію на залишок строку, на споживчі цілі за програмою кредитування суб'єктів малого підприємництва «Іпотечний кредит» у сумі 800 000 доларів США на строк до 07.03.2017 року зі сплатою 13% річних.

У забезпечення виконання зазначеного зобов'язання, на підставі договору іпотеки від 07.03.2007 року, передано в іпотеку нерухоме майно у вигляді двоповерхового комплексу будівель, що складається з клубу-бару, торгової будівлі, навісу, вбиральні по вул. Успенській, 2 у м. Одесі, які належать майновому поручителю ТОВ «Слияние» (т. 1 а. с. 9-14).

Відповідно до п.п.3.3.10, 3.3.11, 3.3.12 кредитного договору відповідач зобов'язався одночасно з укладенням кредитного договору надати Банку договір страхування іпотечного майна, докази сплати страхових платежів, які підтверджують існування договору страхування і не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку сплати страхових платежів, визначеного договором страхування, надавати Банку докази таких сплат (т. 1 а. с. 6).

Банк, згідно із п.4 п.п.3.2.4 кредитного договору, має право вимагати дострокового виконання зобов'язань відповідачем за кредитним договором, забезпеченого іпотекою, у тому числі, у разі неналежної сплати страхових платежів по договору страхування нерухомого майна (т. 1 а. с. 5).

На виконання умов кредитного договору відповідач надав Банку договір добровільного страхування заставного майна від 07.03.2007 року на строк до 31.12.2007 року зі сплатою страхового платежу у сумі 6 108,97 гривень, який був укладений між ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова Група» і ТОВ «Слияние» в особі його директора ОСОБА_2, тобто відповідача у справі, який також є й засновником ТОВ «Слияние» (т. 1 а. с. 17-20, 77).

У подальшому, з січня 2008 року договір страхування іпотечного майна не був продовжений на строк не менший, ніж той, в межах якого відповідач виконає всі зобов'язання за кредитним договором (договір укладено на строк до 07.03.2017 року) й не надано доказів сплати чергових страхових платежів.

За змістом ст. ст. 526, 628, 629, 638 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, у зв'язку з чим договір є обов'язковим для виконання сторонами. При цьому, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмета договору, умов, що визначені як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усіх тих умов, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін і має бути досягнуто згоди).

У встановленому законом порядку, відповідач не звертався до Банку з приводу змін умов зобов'язання або про виключення з кредитного договору зазначених пунктів і не оспорював у суді недійсність умов зобов'язання стосовно необхідності підтвердження страхування предмету іпотеки.

Оскільки відповідач порушив умови зобов'язання, позивач, відповідно до умов кредитного договору, на підставі ст. ст. 526, 1049, 1054 ЦК України, вправі вимагати дострокового повернення кредиту у сумі 800 000 доларів США, що складається із строкової заборгованості по кредиту.

Отже, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що не переукладання договору страхування на нові періоди та ненадання його до Банку разом з документами, що підтверджують оплату страхових платежів, свідчить про тривале невиконання позичальником своїх обовязків за кредитним договором та дає підстави Банку вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязання за кредитним договором. При цьому, наявний в матеріалах справи договір страхування майна № 03-1501-0045 від 07.03.2007 року, термін якого сплив, та відсутності договорів страхування, укладених на нові періоди свідчить, що ОСОБА_2 тривалий час, з 2008 року, не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором.

Посилання представника ОСОБА_2 на те, що ТОВ «Слияние» не виконало обовязки по договору іпотеки, зокрема щодо страхування предмету іпотеки, а ОСОБА_2 не може нести відповідальність за неправомірні дії юридичної особи, є неспроможними оскільки вони не кореспондуються зі змістом п.4 п.п.3.2.4 Кредитного договору № 357/П від 07.03.2007 року, який передбачає право Банку вимагати дострокового виконання зобовязання позичальника за цим договором, забезпеченого іпотекою, зокрема, у разі неналежної сплати страхових платежів по договору страхування нерухомого майна, визначеного в п.2.1 даного договору.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

ОСОБА_2 погодився зі змістом кредитного договору, про що свідчить його особистий підпис на договорі, а відтак повинен виконувати його умови.

Що стосується застосування строків позовної давності слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України)

Строк дії кредитного договору, визначений до 07.03.2017 року. ОСОБА_2 ухиляється від свого обовязку щодо страхування предмету іпотеки з 2008 року, що свідчить про триваючий характер порушення умов кредитного договору з його боку. Банк вправі протягом усього часу дії кредитного договору вимагати дострокового виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, у звязку з невиконанням п.п.3.310,3.3.11, тобто банк вправі предявити позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. Отже, ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в межах строку, передбаченого законом.

При указаних обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті заявлених вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4 ч.1 ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 357/П від 07.03.2007 року у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США, яка складається строкової заборгованості по кредиту і судові витрати по справі у сумі 3 441 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: С.О.Погорєлова

Судді: І.П.Сидоренко

ОСОБА_3