Справа № 495/4354/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

29 серпня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Краснокосянська сільська рада про встановлення факту постійного приживання із спадкодавцем однією сім'єю до часу відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання, не менше пяти років, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 26 травня 2016 року за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Красна Коса, вулиця Мічуріна, 39.

Свою заяву мотивує тим, що 26 травня 2016 року померла ОСОБА_2, з якою він на час відкриття спадщини проживав однією сім'єю більш ніж 30 років у цивільному шлюбі та фактично прийняв спадщину, яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Красна Коса, вул. Мічуріна, 39, та належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, а також земельної ділянки площею 0,22 гектарів, що розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області масив № 1 ділянка № 25. Як зазначає заявник, встановлення цього факту йому необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця, узв'язку з чим ОСОБА_1 просить задовольнити заяву.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності доводи заяви підтримав, просив суд задовольнити її.

Представник Краснокосянської сільської ради в судове засідання не з'явися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 29.06.2016 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява сільського голови Краснокосянської сільської ради ОСОБА_3, згідно якої він просить справу розглядати без представника Краснокосянської сільської ради.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав

В судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2016 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №458422 видане 31 травня 2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 613.(а.с. 5)

На день смерті спадкодавець мав у власності житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Красна Коса, вул. Мічуріна, 39, який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВАР № 136188 посвідченого державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4О, крім того у приватній власності спадкодавця перебувала земельна ділянка площею 0,22 гектарів, що розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області масив № 1 ділянка № 25, та яка була надана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 025027.(а.с. 12-14)

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з померлою ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу, підтверджується довідками Краснокосянської сільської ради за №№ 176, 177 від 02 червня 2016 року, з яких вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 зареєстрований та проживав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав в цивільному шлюбі більше 30 років, заявами сусідів: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 з 1980 року у селі Красна Коса по вулиці Мічуріна, 39 та вів з нею спільне господарство, та мали спільне майно. (а.с. 6, 8-11)

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сімєю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Заявник ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сімєю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними звязками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Відповідно до п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, тобто крім тих, які зазначені в ч. 1 ст. 256 ЦПК України. В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлена наявність підстав для визнання факту проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Краснокосянська сільська рада про встановлення факту постійного приживання із спадкодавцем однією сім'єю до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання, не менше пяти років, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 26 травня 2016 року за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Красна Коса, вулиця Мічуріна, 39.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя