Справа № 500/2345/16-ц
Провадження № 2/500/544/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 18.11.2016 року уточнив та просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що вищевказана частка житлового будинку належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно умов якого все своє майно заповіла ОСОБА_5 ОСОБА_3 прийняла спадщину, оскільки вона вступила в управління спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно умов якого все своє майно заповіла ОСОБА_2 Позивач прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у зв'язку із тим, що відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України необхідні документи на ім'я померлої ОСОБА_4, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення об'єкту нерухомого майна, проектно - кошторисна документація, а також документи, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва (правовстановлюючий документ на частку житлового будинку, проектно - кошторисна документація, Державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_2, довідки про грошову оцінку земельної ділянки, витяги із Державного земельного кадастру та з Поземельної книги на земельну ділянку, де є відомості про наявність або відсутність на неї сервітутів), які відсутні, а також відповідно до п. 1.13 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, місце відкриття спадщини підтверджується записом у будинковій книзі про реєстрацію спадкодавця. Будинкові книги, в яких містяться відомості про реєстрацію обох померлих на день їх смерті, відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить 1/3 частка незавершеного будівництвом житлового будинку з виконанням будівельних робіт на 85 %, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 12.03.1974 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 1-449.

Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи № 148/2016, складеного 18.10.2016 року, виходячи з проведеного візуального обстеження об'єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а саме 1/3 частини житлового будинку літ. «А», в складі наступних приміщень: - 4 - житлова площею 14,3 кв.м.; - 5 - житлова площею 8,6 кв.м., - 6 - кухня площею 9,8 кв.м., - 7 - коридор площею 5,5 кв.м., - 9 - санвузол площею 6,1 кв.м., загальною площею 44,3 кв.м., в тому числі житловою - 22,9 кв.м., експертом було встановлено, що процент готовності вищевказаної частини житлового будинку становить 100 %, вищевказаний об'єкт є закінчений будівництвом, вищевказана частина житлового будинку відповідає будівельним, протипожежним, санітарним нормам та правилам, у тому числі ДБН, та придатна для подальшої експлуатації.

Розпорядженням міського голови Ізмаїльської міської ради Одеської області вулиця Благоєва була перейменована на вулицю Київська.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого 24.06.1974 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частка житлового будинку літ. «А», в складі наступних приміщень: - 4 - житлова площею 14,3 кв.м.; - 5 - житлова площею 8,6 кв.м., - 6 - кухня площею 9,8 кв.м., - 7 - коридор площею 5,5 кв.м., - 9 - санвузол площею 6,1 кв.м., загальною площею 44,3 кв.м., в тому числі житловою - 22,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 року) - кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до заповіту, посвідченого 12.03.1974 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 заповіла усе її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те на що за законом вона матиме право - ОСОБА_5.

Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), немає.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом було встановлено, що ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_3».

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_3 займалася похованням своєї матері ОСОБА_4, після її смерті продовжувала мешкати у житловому будинку, обробляла город, здійснювала ремонт, вела господарство.

Тобто ОСОБА_3 вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданим 14.12.1981 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частка житлового будинку літ. «А», в складі наступних приміщень: - 4 - житлова площею 14,3 кв.м.; - 5 - житлова площею 8,6 кв.м., - 6 - кухня площею 9,8 кв.м., - 7 - коридор площею 5,5 кв.м., - 9 - санвузол площею 6,1 кв.м., загальною площею 44,3 кв.м., в тому числі житловою - 22,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту, посвідченого 10.03.1977 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 заповіла усе її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те на що за законом вона матиме право - ОСОБА_2.

Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), немає.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) - спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

В судовому засідання було встановлено, що позивач звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тобто ОСОБА_2 вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 08.04.2013 року за № 664/2-16 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України необхідні документи на ім'я померлої ОСОБА_4, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення об'єкту нерухомого майна, проектно - кошторисна документація, а також документи, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва (правовстановлюючий документ на частку житлового будинку, проектно - кошторисна документація, Державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_2, довідки про грошову оцінку земельної ділянки, витяги із Державного земельного кадастру та з Поземельної книги на земельну ділянку, де є відомості про наявність або відсутність на неї сервітутів), які відсутні, а також відповідно до п. 1.13 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, місце відкриття спадщини підтверджується записом у будинковій книзі про реєстрацію спадкодавця. Будинкові книги, в яких містяться відомості про реєстрацію обох померлих на день їх смерті, відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 213-215 ЦПК України, ст. 525, 534, 535, 549 ЦК УРСР (1963 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/3 частку житлового будинку літ. «А», в складі наступних приміщень: 4 - житлова площею 14,3 кв.м.; 5 - житлова площею 8,6 кв.м., 6 - кухня площею 9,8 кв.м., 7 - коридор площею 5,5 кв.м., 9 - санвузол площею 6,1 кв.м., загальною площею 44,3 кв.м., в тому числі житловою - 22,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Я.Присакар