Справа № 466/5857/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 жовтня 2016р. Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Глинської Д.Б.

при секретарі Чичерській М.І.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за участю третьої особи Пята Львівська державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації, Львівської міської ради про визнання договору дійсним та визнання права власності на гараж, -

встановив:

позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів в якому просить визнати за ним договір дійсним та визнання права власності на гаражний бокс №98 загальною площею 24,6.кв.м., що знаходиться на території гаражного кооперативу «Конвейєр» на вул. Т.Шевченка, 367 у м. Львові.

Свої вимоги мотивує тим, що 29 грудня 2012 року ОСОБА_6 укладена нотаріально посвідчена довіреність на підставі договору доручення, укладеного в усній формі. Цією довіреністю довіритель уповноважив ОСОБА_1 або ОСОБА_7 представляти його інтереси в усіх державних установах з усіма повноваженнями необхідними при продажі за ціну і на умовах на їх розсуд, укладати та підписувати від його імені договір купівлі-продажу. Згідно змісту даної довіреності така була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 Однак ОСОБА_6 23 вересня 2015 року помер, що підтвердженням свідоцтвом про смерть серії І- СГ №405842, видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського управління юстиції. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належний йому на праві приватної власності майно, а саме: гараж № 98ц (девяносто вісім «ц»), що знаходиться на території гаражного кооперативу «Конвейєр» на вул. ОСОБА_9, 367 (триста шістдесят сім) в місті Львові. Оскільки всі істотні умови договору були погоджені з померлим ОСОБА_6 при укладенні довіреності 29 грудня 2012 року, вважають, що договір фактично укладено. Позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги та визнати за ними право власності на гараж № 98 ц (девяносто вісім «ц»), що знаходиться на території гаражного кооперативу «Конвейєр» на вул. ОСОБА_9, 367 (триста шістдесят сім) у місті Львові.

У судове засідання позивач не зявився, подав клопотання про слухання справи за його відсутності в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на зазначені у позові обставини.

Відповідачі та треті особи у судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, а тому на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд слухає справу у їх відсутності, постановляє заочне рішення, оскільки у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін.

Зясувавши обставини справи, розглянувши матеріали та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 грудня 2012 року ОСОБА_6 була укладена нотаріально посвідчена довіреність на підставі договору доручення, укладеного між ними в усній формі. Цією довіреністю довіритель уповноважив ОСОБА_1 або ОСОБА_7 представляти його інтереси в усіх державних установах з усіма повноваженнями необхідними при продажі за ціну і на умовах на наш розсуд (ціна договору купівлі-продажу гаража нами попередньо визначена і представниками відома), укладати та підписувати від його імені договір купівлі-продажу. Згідно змісту даної довіреності така була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8

Також підтвердженням цього слугує нотаріально посвідчена заява дружини покійного ОСОБА_6І про те, що вона дає згоду на продаж її чоловіком за ціну і на умовах на його розсуд гаража № 98 ц (девяносто вісім «ц»), що знаходиться на території гаражного кооперативу «Конвейєр» по вул. ОСОБА_9, 367 (триста шістдесят сім) в місті Львові та на укладення ним договору купівлі-продажу вищевказаного гаража на умовах на його розсуд.

Суд також звертає увагу, що Відповідачі дружина та мати покійного ОСОБА_6 додатково підтверджують згідно своєї заяви, що вони не заперечують щодо оформлення права власності на вищевказаний гараж на ОСОБА_1

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У відповідності до положень ст.ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається із ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи все вищенаведене, вважаю, що позов є підтавним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 27, 31, 169, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 375, 392 ЦК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу гаража №98-ц (девяносто вісім «ц»), що знаходиться на території гаражного кооперативу «Конвейєр» на вул. Т.Шевченка, 367 у м. Львові.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж №98 (девяносто вісім «ц») загальною площею 24,6.кв.м., що знаходиться на території гаражного кооперативу «Конвейєр» на вул. Т.Шевченка, 367 у м. Львові загальною площею 18.3 кв.м. Частка: 1/1.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_10