Cправа № 127/8342/16-ц
Провадження № 2/127/3467/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 липня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Шарапанівському Р.П.,

за участі позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано. В шлюбі у сторін народилося троє синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З метою оздоровлення дітей та відпочинку за междами України, позивач бажає відвезти дітей на відпочинок до рідної бабусі, матері позивачки ОСОБА_7, яка проживає у Болгарії. У неї там є власна нерухомість у курортному місті Санданськ. На думку позивача така подорож матиме неабияке значення для духовного та фізичного розвитку дітей, також позивач матиме можливість оздоровити синів в гірській кліматичній зоні, яка є надзвичайно сприятливою для дітей такого віку.

Однак, не зважаючи на це, колишній чоловік ОСОБА_2, безпідставно не надає згоду на тимчасовий виїзд дітей за межі України. Позивач зверталась з листами до відповідача про надання дозволу на виїзд дітей за кордон.

На підставі вищевикладеного, позивач з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить надати дозвіл з 1 серпня 2016 року по 1 вересня 2017 року ОСОБА_1 без згоди другого з батьків, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, виготовлення проїзних документів для тимчасової поїздки дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, для тимчасової поїздки у Болгарію.

Дозволити ОСОБА_1 тимчасову поїздку, строком до 1 вересня 2017 року, в Болгарію разом з дітьми, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 під час судового засідання заперечував щодо задоволення позовних вимог. Також відповідачем було подано заперечення, в яких останній зазначає, що жодним чином не намагається перешкодити своїм дітям виїхати до Республіки Болгарія до їх бабусі. На підтвердження цього надає копію заяви про згоду на відкриття віз на тимчасову поїздку дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до болгарії терміном з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року. Зазначає що з 01.09.2016 року у дітей розпочинається навчальний процес у школі, з урахуванням цього вважає, що надавати згоду на більший термін буде порушенням прав та інтересів дітей.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано, про що свідчить рішення апеляційний суд Вінницької області від 15.04.2015 року (а.с. 6).

Від даного шлюбу сторони мають синів: ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5, (свідоцтво про народження І-АМ №205159), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, (свідоцтво про народження, серії 1-АМ №112971), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження, серії 1-АМ №112970) (а.с.4-6).

Згідно довідки управління соціального захисту населення (Правобережне), від 18.09.2015 року №4563, ОСОБА_1 включена до державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, в Департаменті соціальної політики, як багатодітна сімя, за адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.7).

З довідки від 23.02.2016 року, за адресою: вул. Князів Коріатовичів (Свердлова) б. 15-17 кв. 7 проживають діти: ОСОБА_4С,, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.8).

Позивачем надано викопіювання листів адресованих відповідачу про надання дозволу на виїзд дітей за кордон (а.с.13-17).

Відповідно до свідоцтва про народження № 053197, 27.06.1970 року народилася ОСОБА_8, батьками якої є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва серії І-АМ № 001561 про розірвання шлюбу, 11 листопада 1994 року шлюб між ОСОБА_11 ба ОСОБА_10 розірвано (а.с. 24).

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 067271, 03.09.1996 року ОСОБА_12 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб (а.с.25).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І-АМ № 002483, ОСОБА_10 змінила прізвище на «Черніна» (а.с.26).

Відповідно до викопіювання нотаріального акту, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 придбали 14.01.2013 в республіці Болгарія нерухомість (а.с.27-30).

Встановленим фактам відповідають правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» щодо виїзду дітей за кордон.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Стаття 152 СК України передбачає гарантоване право дитини на належне батьківське виховання.

Згідно із ст. 154 СК України право батьків звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Як вбачається із ст. 11 ЗУ «Про охоронну дитинства», батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Згідно із ч.2 п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Як випливає з пункту 2.2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16 річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі. Виїзд неповнолітніх осіб за межі України у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. З урахуванням обставин справи та вказаних норм права, суд зважує на те, що позбавлення можливості неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виїхати за кордон порушує їх законні права та інтереси, зокрема ст. 33 Конституції України, яка визначає для громадян України вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України та ст. 1 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, згідно якої громадянин України має право виїхати з України і не може бути обмежений у праві на в'їзд в Україну.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи інтереси дитини, оскільки подорожі за кордон матимуть велике значення для духовного та фізичного розвитку дітей, тому суд вважає, що позов про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька та надання дозволу на виготовлення проїзних документів слід задовольнити.

Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 33 Конституції України, ст. ст. 19, 150, 151, 152, 154, 155 СК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

ОСОБА_13 Миколаївні дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_2.

ОСОБА_13 дозвіл ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасові неодноразові виїзди за кордон у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 до країни Болгарії з дня набрання законної сили рішення суду до 01 вересня 2017 року.

Судові витрати в розмірі 1102 грн. 20 коп. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Жмудь