Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 414/1932/15-ц
Провадження № 22ц/782/917/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року грудня «13» дня Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Назарова М.В., Яресько А.В.

за участю секретаря Попової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу

Кремінського районного суду Луганської області від 7 листопада 2016 року

по цивільній справі за скаргою

ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 на дії державного виконавця Кремінського РВ ДВС ГТУЮ в Луганській області ОСОБА_4

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 7 листопада 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 на дії державного виконавця Кремінського РВ ДВС ГТУЮ в Луганській області ОСОБА_4 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції через порушення судом норм матеріального та процесуального права, і постановлення ухвали про задоволення поданої скарги.

В судове засідання апеляційного суду сторони виконавчого провадження не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

ОСОБА_5 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Так, у серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, мотивуючи свої вимоги тим, що у Кремінському РВ ДВС ГТУЮ в Луганській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 414/1932/2015, виданого 30.05.2016 року Кремінським районним судом Луганської області, на виконання рішення суду від 16.05.2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Кремінська міська рада про усунення перешкод у користуванні власністю та зобовязання вчинити певні.

Вказаним рішенням суду було зобовязано ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні суміжною земельною ділянкою, належною ОСОБА_2, шляхом знесення за власний кошт, розташованої на його земельній ділянці, капітальної цегляної вбиральні (туалету) з вигрібною ямою, яка розташована на відстані одного метра від межі та навісу для зберігання дров, накритого шифером, прибудованого до суміжного паркану.

Посилаючись на те, що 16.08.2016 року державний виконавець виніс постанову про закриття виконавчого провадження серії ВП № 51288886, ОСОБА_2 просив суд скасувати цю постанову та зобовязати відділ ДВС Кремінського районного управління юстиції відновити чинність заходів примусового виконання рішення суду, оскільки, вважає дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження неправомірними, як вчинені без належних правових підстав, на його переконання, рішення виконано частково, лише в частині знесення капітальної цегляної вбиральні (туалету) з вигрібною ямою.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості доводів і вимог скарги.

Такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, ЦПК України, ГПК України, КАСУ, законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР «Про державну виконавчу службу», від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI), іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

В силу ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

ОСОБА_5 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, а саме у виконавчому документі, у спосіб та в порядку, встановленого виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Кремінського районного суду від 16 травня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Кремінська міська рада про усунення перешкод у користуванні, зобовязано ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні суміжною земельною ділянкою, належною ОСОБА_2, шляхом знесення за власний кошт, розташованої на його земельній ділянці, капітальної цегляної вбиральні (туалету) з вигрібною ямою, яка розташована на відстані одного метра від межі та навісу для зберігання дров, накритого шифером, прибудованого до суміжного паркану.

Стягувачеві було видано виконавчий лист та розпочато виконавче провадження, про що свідчить постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 1 червня 2016 року з наданням боржникові терміну для добровільного виконання судового рішення.

ОСОБА_5 державного виконавця від 15 серпня 2016 року боржником рішення суду виконано повністю в добровільному порядку.

З підстав повного виконання боржником судового рішення державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження серії ВП № 51288886 від 16 серпня 2016 року, погоджену з начальником відповідного відділу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до того, що судом першої інстанції не дотримано вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, матеріали справи не містять належним чином оформлених матеріалів виконавчого провадження, таким чином, неповно зясувавши дійсні обставини справи, не давши належної оцінки доказам, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Проте, докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Так, висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, спростовують посилання заявника щодо неповного виконання судового рішення в частині нібито не знесення споруди, - навісу для зберігання дров, накритого шифером, прибудованого до суміжного паркану.

Вирішуючи скаргу, районний суд дійшов до правильного висновку, що оскаржувані заявником дії державного виконавця вчинені останнім відповідно до закону, в межах його повноважень та в спосіб, передбачений Законом «Про виконавче провадження» та Інструкцією про проведення виконавчих дій, при цьому, судом досліджені матеріали виконавчого провадження, зокрема ОСОБА_5 від 15.08.2016 року, а також, надані державним виконавцем на підтвердження повного виконання рішення суду фото з відтворенням знесеного навісу з відповідними замірами, які відповідають нормам, зазначеним у висновку судової будівельно-технічної експертизи, щодо розміщення навісу для зберігання дров.

Таким чином, ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 7 листопада 2016 року постановлено з додержанням вимог закону. Підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області, ~

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ~ відхилити.

Ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 7 листопада 2016 року ~ залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий Карташов О.Ю.

Судді: Назарова М.В.

ОСОБА_6