Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1282/16-ц
Провадження № 2/321/516/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Цаплі Г.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку №32-Б по вул. Незалежності (колишня вулиця Дзержинського) в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Відповідач ОСОБА_2, колишній чоловік позивача, у вказаному будинку був зареєстрований з 04 січня 1993 року, але на протязі більше 7 років не проживав в ньому, проте знятися з реєстрації з попереднього місця проживання відмовляється. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування її житлом на підставі ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги на підставах викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги фактично визнав, додатково пояснив, що він дійсно тривалий час не проживає в житловому будинку №32-Б по вул. Незалежності (Дзержинського) в смт. Михайлівка, але знятися з реєстрації відмовляється, оскільки у них з колишньою дружиною ОСОБА_1 є спір щодо розподілу спільного майна.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 дійсно тривалий час, приблизно 5 або 7 років не проживає з позивачем ОСОБА_1 за адресою: буд. №32-Б по вул. Незалежності (Дзержинського) в смт. Михайлівка.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінившидокази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 32-Б по вул.Незалежності в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок.

У вказаному будинку був зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією домової книги і відповідною довідкою Михайлівської селищної ради.

Згідно акту довідки від 13 вересня 2016 року № 220, виданої депутатом Михайлівської селищної ради, Михайлівського району Запорізької області, громадянці ОСОБА_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в тому, що за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає 7 років, її колишній співмешканець ОСОБА_2, що підтверджують свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 30 травня 1995 року розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 60.

Згідно свідоцтва про право особистої власності, виданого 16 жовтня 1986 року житловий будинок № 32-Б по вул. Незалежності (колишня вулиця Дзержинського) в смт Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, належить ОСОБА_1

Отже, судомдостовірно встановлено, що ОСОБА_2 дійсно тривалий час, а саме: на протязі більш 7 років, безперервно не проживає у житловому будинку № 32-Б по вул. Незалежності (колишня вулиця Дзержинського) в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст.10 ЦПК України розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому, відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України, захист права власності забезпечується державою.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному житлі ОСОБА_2 не проживає на протязі більш 7 років, тобто він був відсутній у спірному жилому приміщенні понад рік, причиною не проживання стало те, що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ним було розірвано. Таким чином, відсутні підстави для залишення за ОСОБА_2 права користування житлом позивача, і відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 131, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком № 32-Б по вул. Незалежності (Дзержинського) в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6