АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/9612/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2539/16Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.,

При секретарі: Коротун І.В.

За участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 серпня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 9632,62 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судові витрати судовий збір у сумі 400,72 грн.

З рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, та таким, що ухвалено внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Вмотивовуючи доводи апеляційної скарги вказував на те, що суд взяв до уваги чеки, які вказують на витрати не пов?язані з додатковими витратами на утримання дитини. Окрім цього, посилався на те, що він приймав участь у витратах дитини, повязаних з його лікуванням, підтвердженням чого є переплата аліментів та чеки на придбання ліків.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи судом вірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 грудня 2014 року шлюб розірвано. Місце проживання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено разом з матір?ю.

Також стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 моє хронічне захворювання та перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «Лівобічний обструктивний уретрогідронефроз IV ст. Лівобічна нефростома». Особливості хвороби потребують хірургічного втручання, внаслідок чого 26 лютого 2015 року та у травні 2016 року проведено операції. Дитина потребує постійного індивідуального догляду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз?яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначити у твердій грошовій сумі.

Окрім цього, відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Також відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З матеріалів справи встановлено, що загальна сума понесених позивачем додаткових витрат на дитину, які були пов?язані із хворобою останнього, заявлена як така, що становить 26506 гривень 34 копійки.

З цих коштів суд вірно виділив 3242 гривні витрат на придбання одягу та іграшок і 3999 гривень 10 копійок витрат на бензин, як такі, що не можуть бути віднесені до додаткових витрат на утримання дитини та з підстав недоведеності придбання бензину саме з метою поїздки до лікарні в м. Полтаву.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду не оскаржується, у звязку з чим відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, не є предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.

Згідно зі ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Колегією суддів не встановлено обставин, які б вказували на неправомірність оцінки доказів місцевим судом.

З урахуванням викладеного, взявши до уваги надані позивачем докази хвороби дитини та докази понесення нею витрат на лікування, виходячи із принципу першочерговості інтересів дитини та рівності обов'язку батьків утримувати дитину, встановленого ст. 140 СК України, суд вірно дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 50% додаткових витрат на лікування дитини.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду та не підтверджують їх неправомірність належними доказами, оскільки факт переплати відповідачем аліментів не стосуються обов?язку участі у додаткових витратах на виховання та зростання дитини.

Що стосується доводів скаржника щодо придбання ним ліків на суму 1330 грн. 48 коп., сплату яких він відносить також до додаткових витрат на утримання сина, то колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_2 не позбавлений права вирішити питання про їх розподіл з позивачем у порядку, визначеному законодавством.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції зясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 серпня 2016 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_7 /підпис/ ОСОБА_8

З оригіналом згідно: Суддя апеляційного суду

Полтавської області _______ ОСОБА_1