Провадження № 2/127/4227/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Кондратюк І.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.11.2008 року позивач придбав у відповідача автомобіль марки ЗАЗ 1102, легковий комбі-В, 1993 року, шасі (кузов, рама, коляска) №ХТЕ110206Р0177639, д.н.з.НОМЕР_1, заплативши останньому кошти згідно домовленості. Цього ж дня позивачу було надано нотаріально посвідчене генеральне доручення на вказаний автомобіль, його свідоцтво про реєстрацію з усіма правами власника і в органах ДАІ був виданий тимчасовий реєстраційний талон.

Після отримання вказаних документів позивач вважав автомобіль своєю власністю, його ремонтував, експлуатував, тощо. Проте, в даний час позивач позбавлений можливості оформити вказаний автомобіль на своє імя по тій причині, що на автомобіль накладено арешт та останній був вилучений органами Державної виконавчої служби у позивача.

Після чого позивач звернувся до органів Державної виконавчої служби з приводу накладення арешту на вказаний автомобіль, де отримав пояснення, що у відповідача наявний борг, а у звязку з тим, що позивач не встиг переоформити автомобіль на своє імя, на нього було накладено арешт з метою стягнення боргу з відповідача відповідно до виконавчого документу.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що спірний автомобіль марки ЗАЗ 1102, легковий комбі-В, 1993 року, шасі (кузов, рама, коляска) №ХТЕ110206Р0177639, д.н.з.НОМЕР_1, належить йому на праві власності, оскільки відповідач будь-яких претензій до позивача не має, кошти за продаж автомобіля були ним отримані у повному обсязі, тривалий час позивач вільно користувався вказаним транспортним засобом, а його право власності на останній ніким не оспорювалось.

Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на автомобіль марки ЗАЗ 1102, легковий комбі-В, 1993 року, шасі (кузов, рама, коляска) №ХТЕ110206Р0177639, д.н.з.НОМЕР_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення останніх.

ОСОБА_4 ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 06.11.2008 року за усною домовленістю позивач придбав у відповідача автомобіль марки ЗАЗ 1102, легковий комбі-В, 1993 року, шасі (кузов, рама, коляска) №ХТЕ110206Р0177639, д.н.з.НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_3 у Вінницькому МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 16.08.2005 року, за який сплатив відповідачу грошові кошти за домовленістю.

Окрім того, відповідачем було передано позивачу придбаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії КХС №734212, згідно якого власником вищезазначеного автомобіля являється відповідач ОСОБА_3 (а.с.6)

До того ж, згідно довіреності від 06.11.2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованої в реєстрі за №5326, ОСОБА_6 від імені відповідача ОСОБА_3 уповноважує позивача ОСОБА_1 або ОСОБА_7 користуватися, а також розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, здати в оренду) належним відповідачу вищезазначеним автомобілем строком до 23.10.2011 року (а.с.7).

ОСОБА_4 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.03.2016 року автомобіль марки ЗАЗ 1102, легковий комбі-В, 1993 року, шасі (кузов, рама, коляска) №ХТЕ110206Р0177639, д.н.з.НОМЕР_1, було оглянуто, тимчасово затримано та поміщено на зберігання на спеціальний майданчик, у звязку з накладенням арешту на даний транспортний засіб в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа №2-6421 від 07.04.2013 року (а.с.9).

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року №1200, та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

ОСОБА_4 з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року №1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Натомість, сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами, а не договірними.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

В той час як довіреність це односторонній правочин, який фіксує межі повноважень представника, який, діючи на підставі довіреності, створює права та обов'язки безпосередньо для довірителя.

Таким чином, враховуючи норми статей 235, 244, 392 ЦК України, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала, про що й зазначив Верховний Суд України у своїй постанові від 16.12.2015 року у цивільній справі №6-688цс15.

Отже, оскільки відповідачем спірний автомобіль не знімався з обліку у підрозділах Державтоінспекції, тому останній і надалі являється його власністю.

Таким чином, твердження позивача та його представника позивача про те, що ним придбано спірний автомобіль у відповідача, а відтак він являється власником останнього, є безпідставними, за відсутності необхідних документів та процедури, зазначених у п.8 Порядку від 07.09.1998 року №1388. Будь-яких інших дій, що підтверджували б правомірність придбання автомобіля, сторони не вчиняли, а саме відповідач вказаний транспортний засіб в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції не знімав, а позивач сплату передбачених законодавством податків і зборів не здійснював. Наявність у позивача тимчасового реєстраційного талона на право керування транспортним засобом також не вказує на придбання останнім у власність спірного автомобіля.

Окрім того, суд звертає увагу, що в даний час на спірний автомобіль накладено арешт та оголошена заборона на його відчуження, що також виключає позовні вимоги позивача про визнання права власності на автомобіль.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.235, 237, 244, 392 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 158, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: