Справа № 308/5234/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.07.2016 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Світлик О.М.,
при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Свій позов мотивує тим, що 04 вересня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2В, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 479.
Вказує, що від цього шлюбу у них народився син- Неймет ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Пояснює, що останні три роки вони з відповідачем не проживають сімєю та не виконують сімейних обовязків. Чоловік переїхав до міста Київ з метою працевлаштування у 2013 році. З початку 2015 року він жодного разу не виявив бажання побачитися з нею та спільною дитиною. Пізніше вона дізналася, що він проживає та веде спільне господарство з іншою жінкою. Вказує, що сімейні стосунки з відповідачем фактично припинилися, через зраду неможливе їх відновлення, відповідач не бере участі та не бажає брати участі у вихованні дитини, веденні спільного господарства. З підстав, наведених вище, вважає, що збереження їхньої сімї є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини. Зазначає, що підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст.110 Сімейного кодексу України, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення спільною дитиною одного року - відсутні.
Також вказує, що їхня спільна дитина, що була народжена за час шлюбу, наразі проживає з нею та забезпечена житлом, а також в подальшому проживатиме з нею, оскільки відповідач не тільки не забезпечений житлом і постійно змінює наймане житло, але й не цікавиться вихованням та не бажає бути присутнім у житті дитини. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обовязком батьків, зокрема, ст.180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Між нею та відповідачем на момент предявлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини, відповідач ухиляється від будь-яких розмов щодо матеріального утримання дитини до досягнення нею повноліття. Також зазначає, що відповідач отримує дохід з неофіційних джерел. Їй достеменно не відомо про розмір його доходів, але судячи із розмірів його витрат, він може надавати допомогу в утриманні дитини на належному рівні. З початку 2016 року вона може оцінювати його матеріальне становище та рівень доходів тільки за інформацією, яку він розповсюджує через соціальні мережі від спільних знайомих. З початку 2016 року і по сьогоднішній день утримання їхнього неповнолітнього сина повністю здійснюється за її рахунок. Однак, самостійно забезпечити покриття всіх витрат, повязаних із утриманням дитини, вона не в змозі. За таких умов, просить визначити розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. на місяць з моменту звернення з цим позовом до суду та до досягнення їхнім сином повноліття.
У звязку з вище наведеними обставинами, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та сплачений нею судовий збір.
В судове засідання позивач ОСОБА_1М не зявилася, однак, подала через канцелярію суду заяву від 26.07.2016 року, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в пресі - газета «Урядовий курєр» № 124 від 06.07.2016 року, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти прийняття заочного рішення, суд, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Так, як вбачається з матеріалів справи, 04 вересня 2008 року між ОСОБА_2В та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що 04 вересня 2008 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 479, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 044865, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 04 вересня 2008 року.
У позивача з відповідачем є спільна дитина: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 14.04.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 460, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 167438, виданого 14 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, про що свідчить зміст позовної заяви.
Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їхньої дитини, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню.
В судовому засіданні також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується вищезгаданим свідоцтвом про народження останнього серії 1-ФМ № 167438.
Згідно з приписами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.
За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року №928-VIII у 2016 році установлено прожитковий мінімум щодо дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень;
Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як вбачається із заяви позивача ОСОБА_5 від 26.07.2016 року, відповідач на сьогоднішній день отримує дохід з неофіційних джерел.
Враховуючи вищевикладене, а також рівність обовязку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у розмірі 2000,00 грн. щомісячно на дитину, починаючи з 20.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття, відтак, позовні вимоги в частині стягнення 2000,00 грн. аліментів підлягають до задоволення, а в решті позовних вимог про стягнення аліментів слід відмовити.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в розмірі 551,20 грн., а також 551,20 грн. на користь держави.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 141, 180-182, 184, 191 СК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 479 , свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 044865 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 20 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
В решті позовних вимог відмовити.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.М. Світлик