Справа № 202/7347/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 грудня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: - Бєльченко Л.А.

при секретарі: - Скляр А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 05.11.2005 року.

Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 867. Від шлюбу дітей не мають.

Подружні стосунки між ними припинені з серпня 2016 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 18).

Відповідач в судове засідання не з'явилася, завчасно надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 14).

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.11.2005 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 867 (а.с. 9).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Подружні стосунки між сторонами припинені серпня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між сторонами немає.

За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України і на підставі ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 05.11.2005 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 867, розірвати.

Копію рішення направити до Красногвардійського відділу РАЦС м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.А. Бєльченко