Справа № 185/4463/16-ц
Провадження № 2/185/2631/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Палюх Т. Д., за участю секретаря Федосімової Ю.Д.,розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб, в обгрунтування якого вказав, що 02 травня 2014 року він придбав у ОСОБА_2, 02.06.1995року народження, транспортний засіб - ЗАЗ - DAEWOO Т 13110, 2007 року випуску, номер шасі(кузова, рами) Y6DT659, державний номер НОМЕР_1, уклавши письмовий договір купівлі-продажу майна, за 24 000грн. Вказану суму позивач повністю сплатив відповідачу, що підтверджується розпискою. Договір нотаріально не посвідчувався, оскільки це не є обов"язковим для даного типу правочинів. Транспорний засіб під обтяженнями не знаходиться та нікому не відчужений в будь-який спосіб. У зв"язку з проведенням АТО в

Донецькій області позивач не встиг зареєструвати транспортний засіб на себе. Автомобіль знаходиться у позивача, але зареєструвати його належним чином він не має можливості, оскільки він працює у м. Харкові, в відповідач знаходиться на тимчасово окупованій території в м. Донецьку.

Позивач в судове засідання не з"явивися, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Від відповідача ОСОБА_2 в судове засідання простим поштовим відправленням з м. Харкова надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За положеннями ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

В силу приписів ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно ж до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

За договором купівлі-продажу, відповідно до ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В свою чергу положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Позивачем на підтвердження укладення між сторонами договору купівлі-продажу автомобіля надана копія письмового договору від 02.05.2014року, згідно якої ОСОБА_2Ю.(продавець) продає транспортний засіб - ЗАЗ - DAEWOO Т 13110, 2007 року випуску, номер шасі(кузова, рами) Y6DT659, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1В.(покупцю), за домовленістю сторін продаж автомобіля вчиняється за ціною 24000 грн., розрахунок покупця з продавцем повною мірою проведений, що засвідчено підписами на цьому договорі та відповідною розпискою( а.с.10).

Вказана копія договору, який є двостороннім, нотаріально не засвідчена, оригінал договору суду сторонами не наданий.

На підтвердження отримання грошових коштів відповідачем в сумі 24 000грн. позивач надав суду копію розписки ОСОБА_2 від 02.05.2014року, яка не містить жодних відомостей щодо свідків цієї події, які можуть підтвердити її дійсність( а.с.11).

Суд позбавлений можливості перевірити в судовому засіданні позицію відповідача стосовно вищевказаного, щоб відповідач або підтвердив, або спростував би факти, на які посилається позивач.

За таких обставин суд не приймає у якості належних та допустимих доказів надані позивачем копії договору купівлі-продажу автомобіля та розписки( а.с.10-11).

Як зазначає позивач, він не може зареєструвати своє право власності на автомобіль, але доказів відмови йому у вчиненні такої дії суду не надав.

Згідно відповіді на запит суду Територіального сервісного центру 1441 МВС в Донецькій області від 23.07.2016року № 31/5-1441-1939 станом на 20.07.2016року автомобіль марки ЗАЗ - DAEWOO Т 13110, 2007 року випуску, кузов Y6DT659, державний номер НОМЕР_1 01.04.2014року був знятий з обліку для реалізації з гр. ОСОБА_3, на підставі довіреності діяв гр. ОСОБА_1. 01.04.2014 року даний автомобіль був зареєстрований за гр. ОСОБА_2, 1995р.н., зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі довідки- розрахунку ВІА 290991 від 01.04.2014року( а.с.30).

Доказів про зняття автомобіля з реєстрації його власником ОСОБА_2 для його реалізації суду не надано.

Виходячи з викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача про визнання права власності на транспортний засіб.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,58,59,60,88,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 328,391,392,655 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні - в той же строк з днія отримання копії рішення.

Суддя Т. Д. Палюх