Справа № 285/2787/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарі - Міщенко К. І.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до т Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Київська Русь», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» про визнання недійсним договору про внесення змін до доповнень до договору поруки та визнання договору поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, однак з порушенням вимог щодо підсудності, у зв'язку з наступним.

В судове засідання сторони не з'явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про закриття провадження у справі, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 3 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 16 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» працівники Фонду під час виконання покладених на Фонд функцій перебувають під захистом закону: працівники Фонду не несуть відповідальність за будь-які дії або бездіяльність, якщо вони діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» роз'яснено, що спори, які виникають за участю Фонду у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки Уповноважена особа Фонду є працівником Фонду, який діє від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, а спори, які виникають за участю Фонду у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, приходжу до висновку, що даний спір відноситься до компетенції Окружного адміністративного суду міста Києва.

Таким чином, вказаний спір повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до п.1.ч.4 ст.205 ЦПК України підставою закриття провадження у справі є, зокрема, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.206 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 205 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Крім того, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Провадження у справі №758/2787/15-ц за позовом ОСОБА_1 до т Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Київська Русь», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» про визнання недійсним договору про внесення змін до доповнень до договору поруки та визнання договору поруки припиненим - закрити.

Роз'яснити позивачу, що дані правовідносини розглядаються за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

СуддяС. М. Богінкевич