Справа № 305/714/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів - Павліченка С.В., Куцин М.М.,

секретарі - Чонка Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 04 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько, ОСОБА_3 і після його смерті відкрилась спадщина на все спадкове майно, належне йому на праві приватної власності, в тому чисті, на житловий будинок АДРЕСА_1. Вона являється спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і у відповідності до ст.1269 ЦК України подала нотаріусу за місцем розташування спадкового майна заяву про прийняття спадщини. Нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори її було повідомлено про те, що існує заповіт від імені її батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім'я її брата - ОСОБА_2.

Згідно заповіту, складеного 14 березня 2013 року та посвідченого за №2-81 нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори, спадкодавець ОСОБА_3 призначив спадкоємцем нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, включаючи земельну ділянку та зведені на ній житлові і нежитлові будівлі, споруди в цілій частині, а також відповідні права щодо цієї частин нерухомості, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини, ОСОБА_2. Даний заповіт у зв'язку із поганим станом здоров'я спадкодавця ОСОБА_3, підписаний його представником - ОСОБА_4.

Враховуючи на об'єктивні обставини справи, вважає, що заповіт є недійсним, а вона, як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом, має право на спадкування майна з наступних підстав.

Із заповіту, складеного від імені ОСОБА_3, підписаного від його імені громадянином ОСОБА_5 вбачається, що підпис ОСОБА_4, як довіреної особи, на тексті правочину нотаріусом не засвідчено, у зв'язку з чим нотаріусом не дотримані вимоги ч.4 ст.207 ЦК України.

Згідно заповіту, який оскаржується, встановлення особи заповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та представника заповідача, ОСОБА_4, проведено нотаріусом за реєстраційними номерами картки - платника податків та інших обов'язкових платежів у зв'язку з чим нотаріусом при посвідченні правочину не дотримано вимог ст.43 Закону України «Про нотаріат». Заповіт складений довіреною особою заповідача у зв'язку із поганим станом здоров'я заповідача - тремором рук. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, а на час складання заповіту, 14.03.2014 року, не хворів, не перебував на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні, не мав будь-яких фізичних чи інших вад, у зв'язку з чим посилання нотаріуса в тексті заповіту на погане здоров'я - тремор рук, не відповідає дійсності та свідчить про відсутність вільного волевиявлення заповідача на вчинення правочину та невідповідність такого волевиявлення його внутрішній волі.

Посилаючись на вказані обставини просила задовольнити позовні вимоги, так як із системного аналізу зазначених нею правових норм вбачається суперечність змісту правочину нормам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, наявність відсутності вільного волевиявлення його внутрішній волі та визнати недійсним заповіт.

Рішенням Рахівського районного суду від 04 лютого 2016 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційні скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 14 березня 2013 року ОСОБА_3, склав заповіт, відповідно до якого, на випадок своєї смерті, призначив спадкоємцем нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, включаючи земельну ділянку та зведені на ній житлові і нежитлові будівлі, споруди в цілій частині, а також відповідні права щодо цієї частин нерухомості, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини - ОСОБА_2.

Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №2-81.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною дочкою померлого ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про народження.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Стаття 1248 ЦК України передбачає, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту відбувається при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

В тексті оспорюваного заповіту зазначено причину, у зв'язку з якою даний правочин був підписаний від імені заповідача ОСОБА_3 іншою особою - ОСОБА_4, а саме: у зв'язку з поганим станом здоров'я, тремором рук, на прохання заповідача та посвідчений нотаріусом.

При посвідчені заповіту нотаріусом було встановлено особу заповідача ОСОБА_3 та особу громадянина, який підписався за нього - ОСОБА_4.

Стаття 1257 ЦК України встановлює причини недійсності заповіту.

Згідно до ст.215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважає, що позивачкою не надано жодного належного та допустимого доказу про те, що волевиявлення заповідача ОСОБА_3 не було вільним, а саме формувалося за наявності тиску на його психіку чи особистість в умовах за яких заповідач не мав можливості оцінити ситуацію, визначити для себе мету правочину, отримати уявлення про його характер і тремор рук не може впливати на волевиявлення учасника правочину і нотаріусом були дотримані вимоги чинного законодавства при посвідченні заповіту, а посилання позивача на недотримання нотаріусом вимог ч.ч.2, 3 ст.43 Закону України «Про нотаріат» та пункту 6 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22.02.2012 року, щодо встановлення особи громадянина, що бере участь у нотаріальній дії і особи громадянина, який підписався за нього є безпідставним.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рахівського районного суду від 04 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді:

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Г.Г. Собослой