Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 червня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді - Лемак О.В., при секретарі судового засідання - Ревачко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. Крім того, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просить уточнені позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив, а тому суд в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до висновків.

Судом встановлено, що 28 лютого 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради за актовим записом № 3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2.

З матеріалів справи вбачається, що почуття любові та поваги у них втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спору з приводу спільного майна не мають.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як встановлено у ході розгляду справи, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам та може негативно відображатися на їх здоров'ї, на підставі чого суд прийшов до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати.

Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Однак, у ході судового розгляду справи позивачем належними та допустимими доказами не доведено достатності підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, судом достовірно встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 має постійний, регулярний дохід, так як працює інженером технологом в ТОВ «Закарпатський завод мастильного обладнання», що підтверджується довідкою про заробітну плату №61 від 11.11.2015 року.

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, що судом встановлено достатність підстав для присудження аліментів у частці від доходу батька, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 вересня 2015 року й до досягнення дитиною повноліття.

Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112, 180-183 СК України та ст.ст. 60, 61, 174, 208, 209, 212-215, 294, 367 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 28 лютого 1998 року та зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради за актовим записом № 3 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2., ідентифікаційний код НОМЕР_1) аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 вересня 2015 року й до досягнення дитиною повноліття;

Допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487,20 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за позовну вимогу позивача про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. за позовну вимогу позивача про стягнення аліментів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лемак О.В.