РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 329/736/16-ц

"02" вересня 2016 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ломейко В.В.,

при секретарі: Богдан І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чернігівка цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», представник позивача, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що 20.11.2015 року з відповідачем, уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, згідно якого ОСОБА_1 надав, а ОСОБА_3 отримав грошовий кредит в сумі 13095,11 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вказує позивач, відповідач не дотримувався умов договору та не в повному обсязі виконував зобовязання по користуванню кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 14170,77 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14170,77 грн. та судові витрати.

В судове засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 не зявився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, зважаючи на думку представника позивача, враховуючи доводи відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору полягає у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини.

Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їхній внутрішній волі.

Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Свобода договору проявляється і при виборі сторонами способів забезпечення договірних зобов'язань, та вибір і застосування форм відповідальності та їх співвідношення при порушенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено з матеріалів справи, 20.11.2015 року з відповідачем, уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, згідно якого ОСОБА_1 надав, а ОСОБА_3 отримав грошовий кредит в сумі 13095,11 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У відповідності до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Також, частина 1 ст. 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позичальник свою частину зобов'язань щодо сплати кредиту та заборгованості за комісіями, не виконував.

Відповідач не дотримувався умов договору та не в повному обсязі виконував зобовязання по користуванню кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 14170,77 грн.

Також, статтею 525 ЦК України передбачено, що не допускається одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов.

У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Нормами статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання боргового зобовязання, повинен, на вимогу кредитора, сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, якщо позичальник затримує повернення чергової частини позики.

Крім, того ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач в обґрунтування позову надав розрахунки заборгованості за кредитним договором від 20.11.2015 р. № б/н станом на 24.07.2016р

За вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі умови передбачені договором кредиту, надав позичальнику грошові кошти в повній сумі, однак відповідачем до кінця не виконані умови договору, у звязку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 15,16,525, 526, 530, 543, 546, 548, 549, 626, 627, 1046, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», представник позивача, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: 71222, Запорізька область, Чернігівський район, с. Стульневе, вул. Перемоги, 97, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № 3111, МФО № 305299 заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.11.2015р. в розмірі 14170 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят) грн. 77 коп., яка складається з:

10395,25 грн. заборгованість за кредитом;

0,62 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом;

1783,85 грн. заборгованість за пенею та комісією;

2079,05 грн. заборгованість за пенею та комісією;

1695,85 грн. - штраф відповідно до Генеральної угоди.

а також: судові витрати: за сплачений судовий збір 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Чернігівський районний суд Запорізької області шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ЦПК України.

Суддя: В.В. Ломейко