Справа № 573/1605/16-ц
Номер провадження 2/573/633/16
15 грудня 2016 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді: Кліщ О.В.
при секретарі: Сітало Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
17 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 травня 2011 року. Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однією сім»єю сторони проживали до травня 2016 року, але з того часу сім»я розпалась, причиною чого є те, що позивач розлюбила відповідача, з цього приводу вдома постійно виникають сварки. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини, вона і звернулася до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надавши письмову заяву про те, що просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягає, примирення між нею та відповідачем не відбулося і шлюб розпався остаточно.
Відповідач ОСОБА_2 також у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату та місце судового засідання, причин неявки не повідомив.
За таких обставин, керуючись ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
У відповідності до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 12 травня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №37. Після укладення шлюбу позивач змінила своє дівоче прізвище Лозова на прізвище чоловіка ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5).
Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Як вбачається з позовної заяви, подружжя разом не проживають з травня 2016 року, причиною розпаду сім»ї стало те, що у позивача відсутнє почуття кохання до відповідача, з приводу чого між подружжям постійно виникають домашні сварки.
Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.
Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливе, подальше спільне проживання також неможливе, так як суперечить інтересам сторін, малолітньої дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, а тому шлюб необхідно розірвати.
У відповідності до ст.113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, та на підставі заяви позивача про залишення їй прізвища, отриманого при укладенні шлюбу, суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище, отримане нею при укладенні шлюбу ОСОБА_4.
На підставі ст.224 ЦПК України та заяви позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 60, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 12 травня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №37, розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище, отримане нею при укладенні шлюбу, - ОСОБА_1.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя