Справа №2/489/923/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній і.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв головного територіального управління юстиції Миколаївській області (далі - Інгульський ВДВС), ОСОБА_2, державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі ДП «ІЦ») про визнання недійсними електронних торгів, протоколу, акту про реалізацію та свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, вимоги якого надалі збільшив та, в підсумку, просив визнати: 1) - недійсними електронні торги проведені 10 березня 2015 р. ДП «ІЦ» з продажу квартири АДРЕСА_1; 2) - недійсним протокол №59730 проведення електронних торгів від 10 березня 2015 р. щодо продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_1; 3) визнати недійсним акт про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів, складений 26 березня 2015 р. державним виконавцем Сидоровою Н.В. та затверджений начальником Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції виданий на підставі протоколу №59730 проведення електронних торгів від 10 березня 2015 р. щодо продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_2, 115 в м. Миколаєві; - 4) визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру, посвідчене приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Позов обґрунтований тим, що квартира була направлена на реалізацію з прилюдних торгів при тому, що він оскаржував результати її оцінки, а також що виконавче провадження протиправно зупинене у звязку із оскарженням оцінки не було, повідомлення про те, що майно виставлене на торги він не отримував. Крім того, акт проведення торгів йому не надсилався, майно за законом не повинно було реалізовуватися на електронних торгах.

Ухвалою суду від 21 червня 2016 р. занесеною до журналу судового засідання до участі в справі в якості третьої особи залучена ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Пояснив, що задоволення позову йому потрібне для фіксації порушень його прав з боку державного виконавця у виконавчому провадженні, з боку ДП «ІЦ» у процедурі електронних торгів, для відшкодування заподіяної шкоди в майбутньому. Підтвердив, що квартира є спільною сумісною власністю з дружиною.

Представник Інгульського ВДВС (перейменоване із Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції), відповідач ОСОБА_2 з представником просили позов залишити без задоволення.

Представник ДП «ІЦ» в судове засідання не зявився.

Третя особа ОСОБА_5 просила позов задовольнити. Наполягала, що спірна квартира придбана за спільні кошти з позивачем, за її особистої трудової участі в накопиченні коштів на купівлю.

Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого 2016 р. визнані недійсними електронні торги проведені 10 березня 2015 р. ДП «ІЦ» з продажу квартири АДРЕСА_1; протокол №59730 проведення електронних торгів від 10 березня 2015 р. та недійсним акт про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів, складений 26 березня 2015 р. державним виконавцем Сидоровою Н.В. та затверджений начальником Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції щодо продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_2, 115 в м. Миколаєві, свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру, посвідчене 10 квітня 2015 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Цим рішенням частково був задоволений позов третьої особи в даній справі ОСОБА_5, дружини ОСОБА_1, до тих самих відповідачів, що і в даній справі.

Підстави позовних вимог ОСОБА_5 не були тотожними підставам вимог ОСОБА_1

Обставинами, які ОСОБА_6 вказала в обґрунтування своїх вимог, були незаконна реалізація ? частини квартири, яка належала їй та чоловіку як спільне майно набуте під час шлюбу, без виділу державним виконавцем ідеальної частки боржника у спільному майні. Про те, що майно виставлена на торги її та чоловіка ніхто не повідомляв.

Разом з тим, предмет позову ОСОБА_5, в частині, який був вирішений по суті та задоволений, повністю збігається з предметом позову ОСОБА_1, що розглядається в даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Визнання рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого 2016 р. зазначених електронних торгів недійсними, як і документів, якими були оформлені їх результати, так і документу покупця, що посвідчував його право власності набуте з цих торгів є встановленням судом негативного юридичного факту, який в силу ч. 5 ст. Конституції України є обовязковим для виконання (визнання) усіма субєктами на території України.

Повторне встановлення такого юридичного факту окремо для позивача, навіть з інших підстав, суперечить змісту Основного Закону, не призведе для поновлення порушеного права позивача, оскільки це вже відбулося (т. 2 а.с. 49), тому такі позовні вимоги задоволені бути не можуть.

Факти порушень його прав позивач має право доводити в іншому порядку, що частково ним було реалізоване шляхом оскарження дій державного виконавця (т. 2 а.с. 31).

Судові витрати позивачу за рахунок відповідачам не відшкодовуються згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький