Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», третя особа - ОСОБА_6, про визнання неправомірними дій, скасування частково акта державної технічної комісії, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності, зобов'язання до вчинення дій, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: визнати неправомірними дії Червоноградського МБТІ при проведенні інвентаризаційних робіт щодо складання облікової документації на будинковолодіння № АДРЕСА_2 та будинковлодіння № АДРЕСА_1 із інвентаризацією дерев'яного сараю до інвентаризаційної справи будинковолодіння № АДРЕСА_1; скасувати частково акт державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об'єктів садибної забудови до експлуатації від 19 серпня 1999 року № 450, в частині визнання належності господарської будівлі розмірами 8,15 х 4,85 за ОСОБА_7; визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 25 вересня 2008 року, видане виконкомом Жовківської міської ради померлому ОСОБА_7 в частині інветаризації до будинковолодіння № АДРЕСА_1 господарської будівлі сарай літ. «В»; визнати за ОСОБА_4 право власності на господарську будівлю дерев'яний сарай (розмірами 7,10 м на 4,00 м, висотою 1,7 м), який належить до будинковолодіння № АДРЕСА_2 у м. Жовква Львівської області; зобов'язати Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» внести відповідні зміни в облікову документацію будинковолодіння № АДРЕСА_2 та будинковлодіння № АДРЕСА_1 із інвентаризацією дерев'яного сараю (розмірами 7,10 м на 4,00 м, висотою 1,7 м) до інвентаризаційної справи будинковолодіння АДРЕСА_2

Вимоги за позовом обґрунтовувала тим, що вона успадкувала Ѕ частину будинковолодіння № АДРЕСА_2 у м. Жовква, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 08 вересня 1982 року, а решту Ѕ частину вказаного будинковолодіння придбала у іншого спадкоємця ОСОБА_8, на підставі договору купівлі-продажу від 13 вересня 1982 року. З 1989 року у вказаному будинку з нею проживав її син, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_7 разом зі своєю сім'єю. Даний житловий будинок з господарськими будівлями розташований на земельній ділянці згідно договору на право будівництва та безстрокового користування земельною ділянкою від 11 вересня 1952 року та генерального плану (схеми) від 21березня 1955 року. У 1990 році ОСОБА_7 почав будівництво нового будинку на належній їйземельній ділянці, яке завершив в 1999 році та перейшов туди жити разом зі своєю новою сім'єю.

Після смерті сина ОСОБА_7 їй стали відомі наслідки будівництва нового будинку, які стосувалися її нерухомого майна, а саме, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Нестерівської міської ради народних депутатів від 09 серпня 1990 року № 254 ОСОБА_7 надано дозвіл тільки на будівництво будинку, без господарських споруд на її земельній ділянці без попереднього вилучення. Пунктом 2.4 вказаного рішення було передбачено, що після закінчення будівництва старий будинок необхідно знести. 19 серпня 1999 року рішенням № 450 затверджено акт прийомки в експлуатацію індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 у м. Жовква який, як вважає позивач, не відповідав вимогам БНіП 1.02.01-85. та ДБН А.3.1-3-94, в частині господарської будівлі. 16 вересня 1999 року рішенням Виконавчого комітету Жовківської міської ради № 466 «Про оформлення права власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 у м. Жовква» було винесено рішення про оформлення права власності тільки на будинок без господарської споруди, та відповідач склав технічний паспорт, в якому відсутні будь-які відомості про розмір та приналежність земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер. Його дружина ОСОБА_5 звернулась до Жовківської міської ради з заявою про виділення в окреме будинковолодіння, присвоєння адреси та вуличного номера житловому будинку з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1. Згідно рішення № 459 від 24 липня 2008 року, новозбудований будинок був виділений в окреме будинковолодіння та присвоєний окремий номер № АДРЕСА_1. Згідно п. 3 даного рішення КП ЛОР Червоноградське БТІ було зобов'язано поновити реєстрацію житлового будинку ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 у м. Жовква. На підставі цього ж рішення Червоноградським БТІ за будинковолодінням по АДРЕСА_2 у м. Жовква, показано житловий будинок літера А-1, вбиральня літера Г, однак не відображено господарську будівлю дерев'яний сарай. В подальшому згідно цього ж рішення заведена нова інвентарна справа на новозбудований житловий будинок по АДРЕСА_1 і за вказаною адресою було зареєстровано дерев'яний сарай, який насправді, відноситься до старого житлового будинку по АДРЕСА_2 у м. Жовква.

Позивачка вважає, що оскільки її право власності на господарську будівлю дерев'яний сарай, що належить до будинковолодіння АДРЕСА_2 не визнається ні відповідачем, ні КП Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», вона звернулася до суду з указаним позовом.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 30 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій установлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_10, 20 травня 1981 року, спадкоємці: позивачка - ОСОБА_4 та ОСОБА_11 прийняли в рівних частинах спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_2 що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08 вересня 1982 року.

ОСОБА_4 13 вересня 1982 року купила, а ОСОБА_11 продав половину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель по АДРЕСА_2 що підтверджується договором купівлі-продажу.

Рішенням виконавчого комітету Нестеровської міської ради народних депутатів № 254 від 09 серпня 1990 року ОСОБА_7 дозволено будівництво нового житлового будинку по індивідуальному проекту з показниками: жилої площі - 81,4 кв. м, загальної площі 171,24 кв. м по АДРЕСА_2) (п.1). Відповідно до п. 2.4 вказаного рішення - після закінчення будівництва нового житлового будинку старий знести.

Житловий будинок по АДРЕСА_2 у м. Жовква, 19 серпня 1999 року був закінчений будівництвом та введений в експлуатацію, що підтверджується Актом державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об'єктів садибної забудови до експлуатації та рішенням Виконавчого комітету Жовківської міської ради № 450 від 19 серпня 1999 року.

Згідно вказаного Акту державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об'єктів садибної забудови до експлуатації жила площа будинку становить 80,8 кв. м, загальна площа - 165,6 кв. м, розмір господарської будівлі 8,15 на 4,85 метрів.

Рішенням Виконавчого комітету Жовківської міської ради № 466 від 16 вересня 1999 року, на ім'я ОСОБА_7 оформлено право власності на житловий будинок № АДРЕСА_2 у м. Жовква (чоловік відповідачки).

Рішенням Виконавчого комітету Жовківської міської ради № 459 від 24 липня 2008 року виділено в окреме будинковолодіння житловий будинок гр. ОСОБА_7 та присвоєно житловому будинку окремий вуличний номер АДРЕСА_1 Відмінено п. 2.4. рішення міськвиконкому № 254 від 09 серпня 1990 року «Про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу будівельного паспорта ОСОБА_12.». Пунктом 3. зазначеного рішення поновлено реєстрацію житлового будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 і зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 провести поділ земельної ділянки між будинковолодіннями.

Рішенням Виконавчого комітету Жовківської міської ради № 504 від 29 серпня 2008 року, ухвалено оформити право власності на житловий будинок номер АДРЕСА_1 на ім'я померлого ОСОБА_7 та видати гр. ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на вищезгаданий житловий будинок № АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення Виконавчим комітетом Жовківської міської ради видано на ім'я ОСОБА_7 свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 вересня 2008 року на будинок за адресою: АДРЕСА_1 до якого належать: житловий будинок - літ «А-2», сарай - літ «В», споруди - № 1та № 2.

14 лютого 2011 року Жовківською державною нотаріальною конторою видано ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на 1/2 частину будинку по АДРЕСА_1 у м. Жовкві, як на частину спільного сумісного майна подружжя, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 на 9/20 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель по АДРЕСА_1.

Окрім того, встановлено що 03 липня 2012 року Жовківською державною нотаріальною конторою видано ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на 1/20 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель по АДРЕСА_1.

З витягу про державну реєстрацію прав від 11 березня 2011 року вбачається, що ОСОБА_5 є власником 9/20 частин будинку за адресою: Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, АДРЕСА_1.

З витягу про державну реєстрацію прав від 11 березня 2011 року вбачається, що ОСОБА_5 є власником Ѕ частини будинку за адресою: Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, АДРЕСА_1.

З витягу про державну реєстрацію прав від 09 липня 2012 року вбачається, що ОСОБА_4 є власником 1/20 частини будинку за адресою: Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, АДРЕСА_1.

Власником житлового будинку по АДРЕСА_2 з господарськими будівлями і спорудами: вбиральнею, позначеною в технічній документації літерою «Г», спорудами, позначеними в технічній документації як № 1-№ 2, є ОСОБА_6, а власниками житлового будинку по АДРЕСА_1 у м. Жовква з господарськими будівлями і спорудами: сараєм літ -«В», спорудами № № 1, 2 є ОСОБА_5 (в 1/2 частині будинку, як на частину спільного сумісного майна подружжя і в 9/20 частин будинку після смерті ОСОБА_12.) та ОСОБА_4

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання неправомірними дій Червоноградського МБТІ при проведенні інвентаризаційних робіт при складанні облікової документації на будинковолодіння № АДРЕСА_2 та будинковолодіння АДРЕСА_1 у м. Жовкві з інвентаризацією дерев'яного сараю до інвентаризаційної справи будинковолодіння АДРЕСА_1 у м. Жовкві, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про недоведеність тверджень позивача щодо неправильного віднесення господарської будівлі дерев'яного сараю до новозбудованого житлового будинку.

Також колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_4 права власності на господарську будівлю - дерев'яний сарай, що належить до будинковлодіння № АДРЕСА_2 у м. Жовква, оскільки господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і подібне), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійним нерухомим майном, у зв'язку з чим право власності на такі будівлі та споруди, як на окремі об'єкти визнаватися не може.

Що стосується позовних вимог про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 вересня 2008 року, виданого ОСОБА_7 в частині інвентаризації до будинковолодіння № АДРЕСА_1 господарської будівлі сарай - літ. «В», а також про зобов'язання Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» внести відповідні зміни в облікову документацію будинковолодіння АДРЕСА_2 та будинковолодіння АДРЕСА_1 у м. Жовкві із інвентаризацією дерев'яного сараю до інвентаризаційної справи будинковолодіння АДРЕСА_2 то суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов до правильного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки зазначені вимоги є похідними від попередніх.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова