АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3232/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2588/16Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі Колодюк О.П.

за участі позивача ОСОБА_4І, та його представника ОСОБА_5, представника Державної казначейської служби України ОСОБА_6, прокурора Пальоха О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями та бездіяльністю, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України на його користь в солідарному порядку 390 000 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди, та 390 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що більше, ніж два з половиною роки його права та свободи як громадянина України грубо постійно порушують співробітники МВС України в Полтавській області, які проявляють недовіру до нього, знищують та принижують його честь, гідність та авторитет. Його звернення до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій, вчинених відносно нього ОСОБА_7 та ОСОБА_8, залишаються без належного реагування, перевірка належним чином не проводиться, з 16 липня 2015 року і до даного часу слідчі дії не проводяться, а рішення по кримінальній справі приймалися з порушенням вимог закону. Такими незаконними діями та бездіяльністю органів досудового розслідування йому завдано значної матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_4, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16 жовтня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області про вчинення відносно нього протиправних дій громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а саме про спричинення йому тілесних ушкоджень та відкрите викрадення належного йому майна.

За його зверненням 16 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження №0002399.

17 жовтня 2013 року ОСОБА_4 повідомив Київському РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області про викрадення (угон) належного йому автомобіля «Форд Транзит Коннект», державний номерний знак ВІ5884ВКё1.

За даним фактом відкрито кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0002404.

В подальшому за вказаними кримінальними провадженнями органами досудового розслідування здійснювались перевірки, проводилися слідчі дії, приймалися процесуальні рішення.

Постановою старшого слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 14 березня 2015 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002404 від 17 жовтня 2013 року, закрито за відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України (а.с.26).

Зазначена постанова слідчого була оскаржена ОСОБА_4 та скасована ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 11 серпня 2015 року (а.с.27).

Також постановою старшого слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 21 квітня 2015 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002399 від 16 жовтня 2013 року, закрито за відсутністю в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (а.с.24).

Зазначена постанова слідчого також була оскаржена та скасована ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 16 липня 2015 року (а.с.25).

Неодноразові звернення позивача до органів досудового розслідування та органів МВС розглядалися в порядку, передбаченому КПК України та Законом України «Про звернення громадян», ОСОБА_4 надавались відповіді.

Вважав, що оскільки працівниками міліції належним чином не виконано обовязок щодо захисту його прав, викрадене майно не повернуто, винні особи до відповідальності не притягнуті, просив суд стягти на його користь з відповідачів вартість викраденого у нього майна, поскільки вони на його думку допустили протиправну бездіяльність.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної та матеріальної шкоди неправомірною бездіяльністю правоохоронних органів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні докази протиправних дій відповідачів.

Сам факт скасування постанов старшого слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 14 березня 2015 року та від 21 квітня 2015 року не є безперечним доказом підтвердження протиправних дій відповідачів.

Як свідчать матеріали цивільної справи та підтверджено позивачем та його представником безпосередньо при слуханні справи по суті, останні вважали та наполягали на відшкодуванні матеріальної шкоди позивачу згідно ст..1166 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.

У суді першої інстанції та в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4, обґрунтовуючи заподіяну йому шкоду, фактично вказує на матеріальну шкоду, що була йому заподіяна внаслідок вчинення злочину відносно нього про цьому вказуючи на фізичних осіб, що її завдали та посилаючись на протиправну бездіяльність відповідачів.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що шкода, заподіяна злочином, не може бути відшкодовано в порядку ст. 1166 ЦК України.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

ОСОБА_4 у суді першої інстанції не заявлялися вимоги про стягнення з держави майнової шкоди, завданої йому внаслідок злочину, а тому підстав для такого стягнення у суду першої інстанції не було.

Апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної позивачеві внаслідок злочину, оскільки місцевим судом вказане питання не розглядалось.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували протиправні дії відповідачів та не вказано, якими саме діяннями (діями та/або бездіяльністю) відповідачів йому було завдано моральної шкоди, а також не надано доказів, які б давали можливість здійснити грошову оцінку такої шкоди.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, апелянтом не наведено.

Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги про помилковість судового рішення спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які передбачені ст.309 ЦПК України як підстави для скасування або зміни рішень.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_3

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1