Провадження № 2/522/6570/16
14 вересня 2016 року
Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Погрібного С.О.
за секретаря судового засідання Грищук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просив стягнути заборгованість за кредитним договором № 22к-149 від 09.10.2008 року в загальній сумі 24 007,46 гривень, а також стягнути з відповідачів судовий збір, посилаючись на такі обставини. Між сторонами 09.10.2008 року укладено кредитний договір №22к-149, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит на строк до 09 жовтня 2015 року зі сплатою 20,0% річних. В якості забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 09.10.2008 року укладено договір поруки, відповідно до якого останній взяв на себе зобовязання солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором. Позивач повністю та в строки виконав свої зобовязання за кредитним договором, втім, відповідач, у порушення умов зазначеного договору не здійснив повернення кредиту.
Відповідачі у судове засідання не зявилися неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не зявилися, у порядку заочного розгляду справи.
Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
Відповідно до п. п. 2.1., 3.1 кредитного договору № 22к-149 від 09.10.2008 року, укладеного між сторонами, позивач надав відповідачу кредит в сумі 121 500,0 гривень зі строком користування кредитними коштами до 9 жовтня 2015 року.
За п.4.1 укладеного договору позичальник зобовязався сплачувати банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту за процентною ставкою 20,0% річних.
Відповідачем ОСОБА_1 не виконані умови п. 3.2 зазначеного договору, відповідно до якого позичальник зобовязався повністю повернути кредитні кошти, отримані за договором, до 9 жовтня 2015 року.
Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення.
В порушення умов кредитного договору на теперішній час заборгованість по кредиту відповідачем не погашено.
Згідно з договором поруки від 24.07.2007 року ОСОБА_2 зобовязався перед позивачем у повному обсязі відповідати за своєчасне виконання ОСОБА_1 зобовязань, що випливають з укладеного між сторонами кредитного договору № 22к-149 від 24.07.2007 року.
За розрахунком заборгованості за кредитним договором № 22к-149 від 09.10.2008 року станом на 03.03.2016 року у відповідачів існує наступна заборгованість за кредитом:
? заборгованість за кредитом 7 216,63 гривень;
? заборгованість за відсотками 879,95 гривень;
? заборгованість по сплаті комісії 2 126,25 гривень;
? пеня за несвоєчасну сплату щомісячних комісій, відсотків й по основному боргу 13 784,63 гривень. Разом за кредитним договором заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2016 року складає 24 007,46 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Оскільки грошове зобовязання виконано відповідачем не було, він порушив вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобовязаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Як вбачається зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог.
У звязку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати у сумі 1 378,0 гривень згідно із положенням ст. 88 ЦПК України.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Керуючись ст. ст. 16, 526, 553, 554, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості за кредитним договором № 22к-149 від 09.10.2008 року в сумі 24 007 (двадцять чотири тисячі сім) гривень, 46 копійок, що складається з:
? заборгованість за кредитом 7 216,63 гривень;
? заборгованість за відсотками 879,95 гривень;
? заборгованість по сплаті комісії 2 126,25 гривень;
? пеня за несвоєчасну сплату щомісячних комісій, відсотків й по основному боргу 13 784,63 гривень.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 1 378,0 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

С У Д Д Я ОСОБА_3

14.09.2016