________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5626/16
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

05.12.2016

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Разом із позовною заявою представником позивача подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру №29 в будинку №148-а, корпус 1 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одеса належну ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, з матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення даного позову, оскільки представник позивача не обґрунтував необхідність їх вжиття, не вказав в чому полягає очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цій справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Обраний заявником спосіб забезпечення позову, суд вважає не співмірними із заявленими позивними вимогами.

На підставі наведеного, клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 151, 152, 153, 210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бескровний Я. В.