Справа №442/1658/16-ц
Провадження №2/442/741/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

при секретарі - Харів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 27 липня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Даний шлюб зареєстровано у відділі РАЦС м. Дрогобича Львівської області. Після одруження, а саме 18.03.2009 року ОСОБА_3 змінив прізвище з «Блажкевич» на «Павлишин», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені.

В 2014 році ОСОБА_2, за їхні спільні кошти придбав у власність наступне майно: адміністративний корпус (літ. «А-2»), загальною площею 712,4 кв.м.; деревообробний цех (літ. «Б-1»), загальною площею 1217,6 кв.м; лісопильне відділення (літ. «В-1»), загальною площею 209,2 кв.м; будівлю складу («Д-1»), загальною площею 44,6 кв.м; будівлю ремонтної майстерні із з/бетонним цехом (літ. «Ж-1»), загальною площею 1401,9 кв.м.; будівлю гаражу (літ. «Е-1»), загальною площею 687,4 кв.м.; будівлю складу (літ. «Є-1»), загальною площею 247,6 кв.м; будівлю складу (літ. «Г-1»), загальною площею 353,2 кв.м.

Право власності ОСОБА_2 на вище вказане майно також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже враховуючи вище наведене вважає, що нежитлові будівлі, що знаходяться в м.Дрогобич по вул. Пластунів, 44/1 Львівської області, мають належати їй та її чоловікові у рівних частках, тобто по 1/2 частці кожному, однак чоловік у добровільному порядку не погоджується поділити спільно нажите ними майно, тому вона вимушена звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Сторони в судове засідання не з»явилися, однак від них поступили клопотання, згідно яких позивач позов підтримує, а відповідач визнає.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі 27 липня 2006 року уклала шлюб, який зареєстрували у відділі РАЦС м.Дрогобича Дрогобицького МРУЮ Львівської області, актовий запис № 359.

За час шлюбу сторонами спільно було придбано наступне майно: адміністративний корпус (літ. «А-2»), загальною площею 712,4 кв.м.; деревообробний цех (літ. «Б-1»), загальною площею 1217,6 кв.м; лісопильне відділення (літ. «В-1»), загальною площею 209,2 кв.м; будівлю складу («Д-1»), загальною площею 44,6 кв.м; будівлю ремонтної майстерні із з/бетонним цехом (літ. «Ж-1»), загальною площею 1401,9 кв.м.; будівлю гаражу (літ. «Е-1»), загальною площею 687,4 кв.м.; будівлю складу (літ. «Є-1»), загальною площею 247,6 кв.м; будівлю складу (літ. «Г-1»), загальною площею 353,2 кв.м., знаходяться за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно статті 60 Сімейного кодексу України «Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя» майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу), при цьому вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя;

згідно частин 3 та 4 статті 368 Цивільного кодексу України «Право спільної сумісної власності» майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а майно, набуте у результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі;

згідно частини 1 статті 61 СК України «Обєкти права спільної сумісної власності» обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту;

згідно статті 63 СК України «Здійснення подружжям права спільної сумісної власності» дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; а згідно із ч.1 ст.69 СК України «Право подружжя на поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя» дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», надано розяснення щодо розподілу спільно нажитого майна подружжя. Так, в п. 19 вказаної Постанови зазначено наступне: «Вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє». В той же час, згідно п. 23 цієї Постанови, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом; а згідно частин 1, 2 та 3 статті 372 Цивільного кодексу України «Поділ майна, що є у спільній сумісній власності» майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, а у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється; а згідно частини 2 статті 364 ЦК України «Виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності» якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України) співвласник , який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Також, згідно статті 70 Сімейного кодексу України «Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності» зазначено про те, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, а при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення; крім цього, за рішенням суду частка майна дружини або чоловіка може бути збільшена, якщо з нею або з ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів (коштів на утримання дитини), які вони одержують, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей тощо; згідно положень частин 1 та 2 статті 71 СК України «Способи та порядок поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя» майно, що є субєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між чоловіком та дружиною в натурі, при цьому якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом; у даному випадку суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.372 ЦК України за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Виходячи з наведених норм права та враховуючи, що сторони добровільно визначили свої частки у спільній сумісній власності подружжя, ці частки сторонами не оспорюються, а навпаки визнаються, що відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, звідси позов підставний та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 61, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст..ст.368-370, 372 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволити.

1. Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), право власності на:

- ? частку адміністративного корпусу (літ. «А-2»), загальною площею 712,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку деревообробного цеху (літ. «Б-1»), загальною площею 1217,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку лісопильного відділення (літ. «В-1»), загальною площею 209,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку будівлі складу («Д-1»), загальною площею 44,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку будівлі ремонтної майстерні із з/бетонним цехом (літ. «Ж-1»), загальною площею 1401,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку будівлі гаражу (літ. «Е-1»), загальною площею 687,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку будівлі складу (літ. «Є-1»), загальною площею 247,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку будівлі складу (літ. «Г-1»), загальною площею 353,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1.

2. Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) право власності на:

- ? частку адміністративного корпусу (літ. «А-2»), загальною площею 712,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку деревообробного цеху (літ. «Б-1»), загальною площею 1217,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку лісопильного відділення (літ. «В-1»), загальною площею 209,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку будівлі складу («Д-1»), загальною площею 44,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку будівлі ремонтної майстерні із з/бетонним цехом (літ. «Ж-1»), загальною площею 1401,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку будівлі гаражу (літ. «Е-1»), загальною площею 687,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку будівлі складу (літ. «Є-1»), загальною площею 247,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1;

- ? частку будівлі складу (літ. «Г-1»), загальною площею 353,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, буд. 44/1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.