Справа №442/2253/16-ц
Провадження №2/442/889/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Крамара О.В.
при секретарі - Малик О.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький «Агротехсервіс» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі 21/100 частини нежитлової будівлі складу, позначеної на плані літ. «3-1», а саме: приміщення «2», площею 128,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул.Стрийська, 266, укладеного 20.03.2008 року між ВАТ «Дрогобицький «Агротехсервіс» і ОСОБА_1 та зареєстрований у реєстрі №213.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.03.2008 року між ВАТ «Дрогобицький «Агротехсервіс» та ОСОБА_1 вищевказаний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення. Проте, відповідач не виконує взятих на себе договірних зобовязань, а тому вважає, що невиконання договірних зобовязань є підставою для розірвання договору.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.
Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суду причини неявки.
Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного:
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 20.03.2008 року між ВАТ «Дрогобицький «Агротехсервіс» ,правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 20.03.2008 року було укладено договір купівлі-продажу 21/100 частини нежитлової будівлі складу, позначеної на плані літ. «3-1», а саме: приміщення «2», площею 128,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул.Стрийська, 266, реєстраційний №22498455. Договір посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_3
З довідки №48 від 10.04.2013 року вбачається, що згідно даних бухгалтерського обліку вказана частина нежитлової будівлі складу знаходиться на балансі ВАТ «Дрогобицький «Агротехсервіс».
Згідно даних бухгалтерського обліку оплата за вищевказаним договором купівлі-продажу не проводилась (довідка №32 від 14.06.2013 року).
У відповідності до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. А за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 та п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а розірвання договору є видом цивільно-правової відповідальності за порушення зобовязання.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.
Враховуючи те, що відповідач не виконує взятих на себе зобовязань, то суд вважає позов підставним та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 212, 214, 224 ЦПК України, суд, -
Розірвати договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі 21/100 частини нежитлової будівлі складу, позначеної на плані літ. «3-1», а саме: приміщення «2», площею 128,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул.Стрийська, 266, укладеного 20.03.2008 року між ВАТ «Дрогобицький «Агротехсервіс» і ОСОБА_1 та зареєстрований у реєстрі №213.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький «Агротехсервіс» 551,20 гривень судових витрат.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Крамар О.В.