АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Рубан С.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року про відкриття провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.06.2016 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та направити справу на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва.

Вказувала на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначила, що відкриваючи провадження в даній справі суд не врахував , що з позивачем проживає двоє неповнолітніх дітей та позивач фактично проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, а тому відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України дана справа підсудна Дарницькому районному суді м. Києва. Також посилалася на те, що відповідно до інформаційної довідки, яка наявна в матеріалах справи, відповідач, ОСОБА_2, не зареєстрований в м. Києві, а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач доводи скарги підтримав.

Позивач та її представник проти задоволення скарги заперечували.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення сторін, представника позивача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з положень ч. 3 ст. 122 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та в повній мірі відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Згідно ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно з ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно ч. 3 ст. 122 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої особи.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

З матеріалів справи паспорту та пояснень відповідача вбачається, що він на даний час ніде не зареєстрований.

З інформації, яку отримав суд, виконуючи вимоги ст. 122 ЦПК України, місце реєстрації відповідача не встановлено, а тому суд правомірно відкрив провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка зобов'язана була звертатись до суду за правилами альтернативної підсудності, колегія не приймає, тому, що це право позивача обирати суд. В даному випадку, як пояснив представник позивача суд був обраний за останнім відомим позивачу зареєстрованим місцем проживання відповідача , тобто, за правилами загальної підсмудності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідно до інформаційної довідки, яка наявна в матеріалах справи, відповідач, ОСОБА_2, не зареєстрований в м. Києві, а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки місцевий суд не встановивши зареєстрованого місця проживання відповідача у відповідності до приписів ч. 3 ст. 122 ЦПК України правомірно відкрив провадження в даній справі. При цьому на обґрунтування доводів апеляційної скарги стороною відповідача не надано доказів того, що відповідач зареєстрований в будь-якому іншому місці, що не відноситься до території Шевченківського району м. Києва.

Інші доводи апеляційна скарга не містить.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: