АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2900/16 Головуючий 1 інстанції: Міндарьова М.Ю.
Справа № 646/6235/15-ц Доповідач : Пшенічна Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2.

за участю секретаря Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, які діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, які діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про виселення, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, після уточнення якого просило виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з будинку № 47 по вул. Хабаровській у м. Харкові.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з будинку № 47 по вул. Хабаровській у м. Харкові.

Додатковим рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 91,35 грн. з кожного.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, які діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7А посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову. Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що судом не враховано положення п. 11 іпотечного договору, згідно якого на строк дії іпотечного договору предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні його власника. Жодних доказів припинення дії іпотечного договору у справі немає.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що є рішення суду про звернення стягнення на предмети іпотеки, яким є будинок, з якого позивач просить виселите усіх проживаючих у ньому осіб.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення усіх мешканців

Статтею 109 ЖК України передбачено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19 березня 2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок № 47 по вул. Хабаровській в м. Харкові.

Вимогу про виселення з іпотечного будинку, яка відповідно до ч.3 ст. 109 ЖК України, була направлена відповідачам, отримана ними 22 квітня 2014 року.

Оскільки будинок № 47 по вул. Хабаровській в м. Харкові. Придбано за кредитні гроші, то відповідачі підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення

Довід апеляційної скарги стосовно того, що справа не підлягала розгляду, оскільки питання щодо відмови у задоволені позову про виселення відповідачів вже було розглянуто і у задоволені позову було відмовлено, судовою колегією не приймається. Доводи з наведеного висловлені в ухвалі апеляційного суду Харківської області від 27 серпня 2015 року (т.1 а.с 193).

Довід апеляційного скарги стосовного того, що позивач не має права на виселення відповідачів так як не надав доказів, що має право власності на будинок № 47 по вул. Хабаровській в м. Харкові не ґрунтується на вимогах закону.

Щодо доводу апеляційної скарги відносно того, що відповідачі мають право користуватися та володіти предметом іпотеки на час дії іпотечного договору, то вони мали таке право до вирішення питання щодо звернення стягнення на предмета іпотеки.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі посилається на т е. що судом першої інстанції при вирішені питання про виселення з житлового будинку не взято до уваги положення ст. 150 ЖК України та ст. 405 ЦК України, але вказані норми права не регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не застосовано до правовідносин, що виникли між сторонами Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то судом першої інстанції в рішення зазначено, що положення вказаного Закону застосуються на стадії виконання судового рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 посилалася на те, хоча це не є доводом апеляційної скарги, що згідно договору купівлі-продажу № 47 по вул. Хабаровській в м. Харкові, вона до підписання договору сплатила покупцю 4000 дол. США власних грошей, що на її думку є підставою для відмови у позові

Судова колегія не бере до уваги вказані пояснення, оскільки в кредитному договорі в п. 7.1. зазначено, що сума кредиту становить 31384, 81 дол. США і в договорі іпотеки зазначено в п. 35.1, що іпотекою забезпечено саме вищезазначену суму кредиту. (а.с. 10-14, 17-20). ОСОБА_3 не доведено, що сума 4000 дол. США, яка є не значною порівняно з сумою за яку куплено житловий будинок, не є кредитними грошами і не дає підстав для вирішення питання щодо відмови у задоволені позову.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач частково довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, які діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії