АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2266/16 Справа № 0417/3624/2012 Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар Л. П. Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Калиновського А.Б., Ремеза В.А.,

за участі секретаря - Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулися з позовом до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалися на те, що відповідно до кредитного договору №HECFGK від 26 лютого 2008 року відповідач ОСОБА_3 отримала кредит на суму 87 000 доларів США, зі сплатою за користування відсотків у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 лютого 2028 року. В порушення умов договору свої зобов'язання належним чином відповідач не виконувала. Вимоги до ОСОБА_3 що випливають з кредитного договору №HECFGK від 26 лютого 2008 року, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» договору поруки №167 від 20 жовтня 2010 року, у зв'язку з чим ПАТ «Акцент-Банк» є солідарним відповідачем за пред'явленим до стягнення боргом, тому просили стягнути із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк заборгованість за кредитним договором №HECFGK від 26 лютого 2008 року у розмірі 115 439,52 доларів США, та стягнути з ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк заборгованість у розмірі 10 000 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 922 361 грн. 71 коп. Стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 10 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3 219 грн. судовий збір (а.с.28, 29).

06 серпня 2015 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду від 03 квітня 2012 року (а.с.35-37).

Ухвалою суду від 17 вересня 2015 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2012 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - скасовано (а.с.66, 67).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просять заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи між ЗАТ КБ «ПриватБанк», найменування якого було змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №HECFGK від 26 лютого 2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 70 000 доларів США на придбання нерухомості зі сплатою за користування відсотків у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 лютого 2028 року (а.с.9-11).

В якості забезпечення зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір поруки № 167 від 20 жовтня 2010 року. Розмір відповідальності поручителя перед кредитором обмежувався сумою, зазначеною у додатку-1 до цього договору в розмірі 10 000 грн. (а.с.7, 8).

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 22 лютого 2012 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить 116 691, 08 доларів США, яка складається із: 68 922,34 доларів США - заборгованість за кредитом, 20 101,90 доларів США - заборгованість про процентам за користування кредитом, 931,55 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 21 148,77 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором, 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 5 555,23 доларів США - штраф (процентна складова) (а.с.4, 5).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції посилався на те, що позовні вимоги є необгрунтованими, однак, повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

З матеріалів справи вбачається між ЗАТ КБ «ПриватБанк», найменування якого було змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №HECFGK від 26 лютого 2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 70 000 доларів США на придбання нерухомості зі сплатою за користування відсотків у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 лютого 2028 року (а.с.9-11).

В якості забезпечення зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір поруки № 167 від 20 жовтня 2010 року. Розмір відповідальності поручителя перед кредитором обмежувався сумою, зазначеною у додатку-1 до цього договору в розмірі 10 000 грн. (а.с.7, 8).

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 22 лютого 2012 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить 116 691, 08 доларів США, яка складається із: 68 922,34 доларів США - заборгованість за кредитом, 20 101,90 доларів США - заборгованість про процентам за користування кредитом, 931,55 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 21 148,77 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором, 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 5 555,23 доларів США - штраф (процентна складова) (а.с.4, 5).

З матеріалів справи вбачається у 2011 році ОСОБА_3 звернулася до Комсомольського районного суду м.Херсона з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» про визнання кредитного договору частково недійсним, визнання незаконним підвищення відсоткової ставки за кредитним договором, дострокове розірвання кредитного договору та стягнення пені, визнання неправомірним нарахування за кредитним договором плати за резервування ресурсів, процентів по кредиту та врахування платежів, як погашення тіла кредиту (а.с.42-49).

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2011 року визнано незаконним підвищення ПАТ КБ «Приватбанк» відсоткової ставки з 12% до 15,12% річних за кредитним договором №HECFGK від 26 лютого 2008 року. Визнано неправомірним нарахування ПАТ КБ Приватбанк» за кредитним договором № HECFGK від 26 лютого 2008 року за період з 15 квітня 2008 року по 16 лютого 2009 року плати за резервування ресурсів в сумі 13,88 доларів США, процентів по кредиту в сумі 172,85 доларів США, врахувавши платежі ОСОБА_3 в сумі 13,88 доларів США та 172,85 доларів США, як погашення тіла кредиту. Враховано платежі ОСОБА_3 за період з 15 грудня 2008 року по 16 лютого 2008 року, перераховані ПАТ КБ «Приватбанк» на невизначені рахунки № 5989 в сумі 171,79 доларів США та № 5989 в сумі 536,94 доларів США як погашення тіла кредиту. Достроково розірвано кредитний договір №HECFGK від 26 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк». Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк» прийняти від ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №HECFGK від 26 лютого 2008 року в сумі 68379,75 доларів США , що в еквіваленті становить 544 672 грн. 06 коп. Стягнуто з ПАТ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 безпідставно стягнуту пеню в сумі 19,70 доларів США, пеню за неналежне виконання банківських послуг в сумі 2100,00 доларів США, а всього 2 119,70 доларів США, що в еквіваленті становить 16 884 грн. 25 коп. Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 9 294 грн. 70 коп. В частині визнання кредитного договору частково недійсним відмовлено за необґрунтованістю (а.с.42-49).

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2011 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2011 року залишено без змін (а.с.50-53).

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 06 грудня 2012 року, яка набрала законної сили, роз'яснено рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2011 року та зазначено, що датою розірвання кредитного договору №HECFGK від 26 лютого 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк», є 08 грудня 2011 року (а.с.54, 55).

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 червня 2012 року, яка набрала законної сили, встановлено спосіб та порядок виконання рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2011 року в частині зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» прийняти від ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № HECFGK від 26 лютого 2008 року в сумі 68379,75 доларів США, що в еквіваленті становить 544 672 грн. 06 коп. шляхом сплати коштів у національній валюті на розрахунковий рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_3 в Херсонській філії ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.166-168).

Відповідно ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

З матеріалів справи вбачається згідно наданого Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ копії матеріалів виконавчого провадження на теперішній час на виконанні знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-248/11 від 28 квітня 2011 року про зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» прийняти від ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № HECFGK від 26 лютого 2008 року в сумі 68379,75 доларів США, що в еквіваленті становить 544672 грн. 06 коп. (а.с.153-201).

Із копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець звертався до ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогою про виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2011 року, а саме прийняти від ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № HECFGK від 26 лютого 2008 року в сумі 68379,75 доларів США, що в еквіваленті становить 544 672 грн. 06 коп. шляхом сплати коштів у національній валюті на розрахунковий рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_3 в Херсонській філії ПАТ КБ «Приватбанк», призначення платежу: заборгованість за кредитним договором № HECFGK від 26 лютого 2008 року в строк до 11 листопада 2012 року (а.с.199).

Також із копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець звертався з поданням до Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб ПАТ КБ «Приватбанк» за ст. 382 КК України щодо умисного невиконання посадовими особами ПАТ КБ «Приватбанк» рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 28 квітня 2011 року (а.с.181-183).

Отже, як вставлено судом та вбачається з матеріалів справи на теперішній час в Жовтневому ВДВС Дніпропетровського МУЮ на виконанні знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-248/11 від 28 квітня 2011 року про зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» прийняти від ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № HECFGK від 26 лютого 2008 року в сумі 68379,75 доларів США, що в еквіваленті становить 544672 грн. 06 коп. та з наданих Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ копії виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем встановлено, що посадовими особами ПАТ КБ «Приватбанк» було вчинено дії щодо умисного невиконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2011 року та до теперішнього часу вказане рішення суду не виконано, виконавче провадження не закінчено.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 зверталася до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ із заявами щодо умисного невиконання посадовими особами ПАТ КБ «Приватбанк» вищевказаного рішення суду та відмови прийняти від неї на рахунок банку визначеної рішенням суду суми заборгованості за кредитним договором (а.с.186, 189).

Таким чином, враховуючи вищевикладене ПАТ КБ «Приватбанк» не позбавлений права та можливості прийняти від ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № HECFGK від 26 лютого 2008 року в сумі 68379,75 доларів США, що в еквіваленті становить 544672 грн. 06 коп. у виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2011 року, а із наданих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що саме посадовими особами ПАТ КБ «Приватбанк» вчиняються дії щодо умисного невиконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2011 року та неприйняття від ОСОБА_3 суми заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки до теперішнього часу виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-248/11 від 28 квітня 2011 року у виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2011 року про зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» прийняти від ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № HECFGK від 26 лютого 2008 року в сумі 68379,75 доларів США, що в еквіваленті становить 544672 грн. 06 коп., перебуває на виконанні у Жовтневому ВДВС Дніпропетровського МУЮ та в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 чинить перешкоди або відмовляється вчиняти дії щодо виконання зазначеного рішення суду, а також відсутні належні докази на підтвердження того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» з будь-яких причин не має можливості прийняти визначену рішенням суду суму заборгованості за кредитним договором від ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Стосовно вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості із ПАТ «Акцент-Банк» за договором поруки слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних,

житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-745ц15.

Виходячи з того, що суд помилково прийняв до розгляду позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості, рішення суду в цій частині на підставі ст. ст. 205, 310 ЦПК України необхідно скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити, повідомивши позивача, що розгляд його позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором віднесено до юрисдикції господарських судів.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості та закриттям провадження у справі в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасувати частково в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості.

Провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості - закрити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді