Справа № 211/3657/16-ц
Провадження № 2/211/1996/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

без участі сторін,

розглянувши в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради від 22.03.1996 року за № Д-195, зареєстрованого у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі 122П, сторінка 42, номер запису 42, у звязку зі втратою зазначеного свідоцтва видано дублікат згідно з розпорядженням УБЖП виконавчого комітету Криворізької міської ради від 26.12.2014 року за № 131, квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кокчетавська, 22/12, належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та померлому 05.11.2009 року ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Після смерті ОСОБА_4 державним нотаріусом 07.09.2010 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку спірної квартири на імя ОСОБА_5. У звязку з тим, що відповідачі не погоджуються на визначення за ними ? частки, вважають, що їх частки є більшими ніж вказаний розмір, просила у судовому порядку визначити що частки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є рівними у спільній сумісній власності для кожного окремо по ? частці квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кокчетавська, 22/12.

У судове засідання сторони не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягає, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проти позовних вимог не заперечують ( а.с. 28, 35,36 заяви).

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ( до шлюбу ОСОБА_5) Л.Л., ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( до шлюбу ОСОБА_5) Ю.О., ОСОБА_4 ( за життя) на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 4,7 копії свідоцтв про шлюб, а.с. 8 копія свідоцтва про право власності на житло, а.с. 9 копія технічного паспорту). 05.12.2009 року ОСОБА_4 помер ( а.с. 11 копія свідоцтва про смерть). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частки спірної квартиру, яку за заповітом прийняла його донька Марусевич ( до шлюбу ОСОБА_5) Л.Л. та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєструвала в Реєстраційній службі Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області ( а.с. 12 копія свідоцтва про право на спадщину, а.с. 13 копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ). 26.08.2015 року за вих. № 23924218 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_6 розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 25.08.2015 року від ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 щодо проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна сумісна власність на квартиру, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кокчетавська, 22/12, та документи подані для проведення державної реєстрації прав, встановив, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, звернулись не всі власники, у звязку з чим відмовлено у державній реєстрації права власності ( а.с. 14 копія рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень).

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що частки співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності в квартирі АДРЕСА_2 є рівними по ? частці, тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 367, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності - задовольнити.

Виділити частки із майна, що є у спільній сумісній власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визначивши за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності по ? частці за кожним на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 61,1 кв.м., житловою площею 44,6 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення усіма учасниками процесу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7