Справа № 462/4973/15 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/2641/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Фейір К.О.,

З участю позивачки та її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 15 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його прибутку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_8. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи. Стверджує, що посилаючись у рішенні на ст.192 Сімейного кодексу України суд не зазначив жодного факту у зв»язку з яким дійшов висновку про зміну розміру аліментів. Крім цього, зазначає, що судом застосовано ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено стянення аліментів у частці від регулярного доходу платника аліментів, однак в матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач має регулярний заробіток. Стверджує, що на даний час відповідач не має постійного місця праці та перебивається неофіційними нерегулярними заробітками та про отримання доходів від цих заробітків не може надати докази, оскільки такі є неофіційними. Стверджує, що з утрудненням виконує попереднє рішення суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, вказує, що в справі відсутні докази про покращення його матеріального становища, а тому у суду не було підстав для задоволення позову. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задволенні позову відмовити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6,7).

Діти проживають з матір»ю та перебувають на її утриманні, що не заперечується відповідачем.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2009 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в розмірі 400грн. щомісячно (а.с.3).

Ухвалюючи рішення про зміну розміру аліментів суд першої інстанції виходив з того, що позивач не позбавлена права звернутися з позовом, оскільки матеріальне становище відповідача покращилось і останній має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Колегія суддів цілком погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз»яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Виходячи з наведеного, районний суд дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позову про зміну розміру аліментів, оскільки сума 400 грн. на утримання двох дітей на сьогоднішній день є надзвичайно низькою та не дасть змоги матері належним чином забезпечувати матеріальні потреби дітей.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження покращення матеріального становища відповідача не дають підстав для скасування рішення суду, оскільки відповідач в свою чергу не надав доказів про протилежне.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Станом на травень 2016 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 1531 грн., а відтак розмір аліментів визначений попереднім рішенням суду є вкрай низьким та не відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи те, що рішення суду про зміну розміру аліментів є справедливим, оскільки діти не можуть залишатися без матеріального забезпечення, яке їм зобов»язані надавати батьки, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

Т.І. Приколота