Справа № 476/617/16-ц
Провадження № 2/476/170/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2016 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.

при секретарі Минаєвій Н.П.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Єланецької селищної ради Миколаївської області про визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

06.10.2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Єланецької селищної ради Миколаївської області про визнання права власності.

Свої вимоги мотивує тим, що 10.10.2002 року він придбав у ВАТ "Єланецьке АТП" вантажний автомобіль ЗІЛ-ММЗ 4502, державний номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2, 1988 року виготовлення. У березні 2016 року він звернувся до Територіального сервісного центру №4843 Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області для перереєстрації вищевказаного транспортного засобу, проте, йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю документа, що підтверджує правомочність його придбання та його складових частин.

Посилаючись на те, що він добросовісно, відкрито та безперервно користується вказаним транспортним засобом з 2002 року, та за час існування ВАТ "Єланецьке АТП" між ними було укладено декілька договорів оренди вказаного транспортного засобу, останній, зокрема, 20.01.2004 року, які є доказом виникнення у нього права власності за набувальною давністю, просив визнати за ним право власності на вказаний вантажний автомобіль.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Вислухавши позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на транспортні засоби набувається за рішенням суду.

Як встановлено в судовому засіданні, вантажний автомобіль ЗІЛ-ММЗ 4502, державний номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2, 1988 року виготовлення, належить Райміжгосптранс Єланецького району Миколаївської області. (а. с. 10).

Так, з матеріалів справи вбачається, що ВАТ "Єланецьке АТП" створено шляхом перетворення Єланецького районного міжгосподарського автотранспортного підприємства, є його правонаступником, та 07.05.1998 року проведено його державну реєстрацію (а. с. 50-52).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 11.06.2002 року передано ВАТ "Єланецьке АТП" грошові кошти у розмірі 1000 грн. за вантажний автомобіль ЗІЛ-ММЗ, державний номер НОМЕР_1 (а. с. 8).

У вересні 2002 року на засіданні правління ВАТ "Єланецьке АТП" вирішено питання про задоволення заяви позивача щодо продажу вказаного автомобіля (а. с. 12).

10.10.2002 року ВАТ "Єланецьке АТП" направлено заяву до Державтоінспекції Новобузького МРЕО про зняття з обліку у зв'язку з реалізацією і укладенням договору-купівлі продажу вищевказаного вантажного автомобіля (а. с. 7).

Згідно наказу ВАТ "Єланецьке АТП" №56 від 18.11.2002 року, дії щодо зняття з обліку та оформлення договору купівлі продажу вищевказаного транспортного засобу покладено на головного інженера даного підприємства (а. с. 13).

Як вбачається з акту прийому-передачі автотранспортних засобів, ВАТ "Єланецьке АТП" передано, а позивачем прийнято вищевказаний транспортний засіб (а. с. 14), проте, вказаний акт не містить посилання на дату його підписання.

З відповіді Територіального сервісного центру №4843 Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області вбачається, що до теперішнього часу власником вантажного автомобіля ЗІЛ-ММЗ 4502, державний номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2, 1988 року виготовлення, є "Райміжгосптранс" (а. с. 92).

Так, п. 3.6 Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 31 липня 2002 року № 228, передбачено, що продаж автомобілів, що були в користуванні, можливий за умови зняття їх з обліку в органах ДАІ, для продажу на території України.

Крім того, у відповідності до положень ч. 4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а та самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх ти марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до транспортних засобів та мопедів» № 1388 від 07.09.1998 року, перед відчуженням передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ВАТ "Єланецьке АТП" не було здійснено дій щодо зняття вказаного автомобіля з обліку, а відтак, це виключає можливість укладення договору купівлі-продажу вказаного автомобіля.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач достовірно знав, що автомобіль не перебуває у його власності, так як, 20.01.2004 року мав намір укласти з ВАТ "Єланецьке АТП" договір оренди автомобіля за №8. Проте, суд вважає, що даний договір не набув юридичної сили, так як, відповідно до ч. 2 ст. 799 ЦК України підлягав нотаріальному посвідченню, а відтак права і обов'язки між сторонами за вказаним договором могли виникнути тільки після його нотаріального посвідчення.

Крім того, пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справа від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в правах про захист права власності та інших речових прав», роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

За змістом ч.1 ст. 344 ЦК України, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто володілець не повинен був та не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, тобто обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали б найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сторони не дотримались, встановленого законом порядку для відчуження транспортного засобу, а тому позивач не є добросовісним набувачем спірного автомобіля та не набув на нього права власності в розумінні ст. 334 ЦК України, так як, відносини переходу права власності на спірний автомобіль належним чином не оформлені, а посилання позивача на придбання автомобіля за договором купівлі-продажу та укладення договору оренди вищевказаного автомобіля виключає виникнення права власності на вказаний автомобіль за набувальною давністю.

Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, проте, як вбачається з матеріалів справи позивачу було достовірно відомо, що власником вказаного транспортного засобу є Райміжгосптранс Єланецького району Миколаївської області.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Єланецької селищної ради Миколаївської області про визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова