Справа № 6-196/11
Провадження № 22-ц/779/2568/2016
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л.Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2, поданою її представником ОСОБА_3 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 24 листопада 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 24 листопада 2011 року подання державного виконавця міського відділу ДВС Калуського МРУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 задоволено.

Заборонено ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу до погашення боргу.

В апеляційні скарзі на дану ухвалу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що задовольняючи подання державного виконавця, судом першої інстанції всупереч вимогам Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україні громадян України» було заборонено ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, при цьому не було враховано, що нормами даного Закону може бути встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Крім того, судом було задоволено подання за відсутності будь-яких доказів на підтвердження факту свідомого ухилення боржника від виконання своїх зобовязань, оскільки відомостей про обізнаність ОСОБА_2 з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання матеріали справи не містять, ухвала про витребування документів виконавчого провадження для огляду судом не приймалася.

А тому у суду не було підстав для задоволення подання державного виконавця.

У звязку з наведеним, просить ухвалу суду скасувати.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися, хоча про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку повідомлялися.

А тому колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутності на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що наявність невиконаних зобовязань є підставою для заборони у праві виїзду боржника за кордон.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні у міському відділі ДВС Калуського МРУЮ перебуває виконавче провадження № 27781849 з примусового виконання виконавчого листа № 2-8 виданого 11 квітня 2011 року Калуським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості по кредитному договору в розмірі 898 954,87 грн. та судових витрат по справі в розмірі 2 000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобовязання за рішенням.

Відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, державний виконавець посилався на те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань та вимог державного виконавця (ухиляється від зустрічі, не повідомляє про зміну місця проживання, місця отримання доходів, не надає правовстановлюючі документи на майно) та з часу відкриття виконавчого провадження не здійснює будь-яких оплат заборгованості.

На підтвердження зазначених вище обставин, державним виконавцем долучено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Натомість, державним виконавцем на підтвердження факту ухилення боржником від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, не представлено будь-яких письмових доказів.

Згідно із ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене у частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається із матеріалів справи, розгляд справи здійснювався за відсутності державного виконавця.

При цьому, за відсутності письмових доказів на підтвердження обґрунтованості подання, суд першої інстанції не вирішив питання про виклик в судове засідання державного виконавця, оскільки саме він зобовязаний довести суду необхідність обмеження боржника у здійснені його конституційного права з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження.

Оскільки судом першої інстанції було порушено порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали суду з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, поданою її представником ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 24 листопада 2011 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_4