Категорія 43 Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого Сопруна В.В.,
суддів: Медяного В.М., Матківської М.В.,
за участю секретаря: Сніжко О.А.,
за участю сторін: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника КЕВ м. Вінниці - Томчук М.А., представників ВЧ НОМЕР_1 Ноготкової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниці, військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :
В вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниці, військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що 31.07.1997 року по 01.10.2015 року проходив службу у Збройних Силах України, і станом на 01.10.2015 року загальна вислуга років становить 18 років та 4 місяці.
05.12.2011 року наказом головнокомандуючого ОСОБА_1 призначено на посаду начальника станції метеорологічної групи військової частини НОМЕР_1 .
Починаючи з 28.10.2002 року у зв`язку з відсутністю у позивача та його сім`ї жилого приміщення по місцю проходження служби (м. Вінниця) позивача взято на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 , як такого, що потребує поліпшення житлових умов.
Крім того, у зв`язку з набуттям позивачем статусу учасника бойових дій з 23.06.2015 року позивача також зараховано на першочергову чергу на отримання житла як учасника бойових дій.
Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 17.09.2015 року №418 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «д» (через сімейні обставини) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2015 року №245 капітана ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та направлено до Вінницького ОМВК м. Вінниці для зарахування на військовий облік.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 15.01.2016 року капітана запасу ОСОБА_1 у зв`язку із звільненням з військової служби у запас знято з квартирного обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов без його присутності та згоди.
Позивач вважає вказане рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню із зобов`язанням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили вирішити питання про поновлення капітана запасу ОСОБА_1 на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , в загальній черзі, починаючи з 22.10.2002 року, та першочерговій черзі (учасника бойових дій) з 23.06.2015 року.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2016 року в задоволені позову відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивач був звільнений з військової служби у запас за пунктом «д» (через сімейні обставини) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто не за підставами, що зазначені у абзаці першому п.2.16 вищезазначеної Інструкції, а відтак відсутні законні підстави для залишення позивача на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби.

Однак, з такими висновками погодитись не можна, зважаючи на обставини, встановлені по справі.
Судом встановлено, що згідно витягу із послужного списку капітана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31.07.1997 року по 01.10.2015 року позивач проходив службу у Збройних Силах України (а.с.3).
Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 17.09.2015 року №418 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «д» (через сімейні обставини) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2015 року №245 капітана ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та направлено до Вінницького ОМВК м. Вінниці для зарахування на військовий облік (а.с.6)
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 15.01.2016 року капітана запасу ОСОБА_1 у зв`язку із звільненням з військової служби у запас згідно витягу з наказу №245 від 01.10.2015 року за пунктом «д» (через сімейні обставини) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 відповідно до наказу Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 року «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства оборони пункту 2.18 підпункту 4 «звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 (військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком. станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів…)», що підтверджується змістом витягу із протоколу №1, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 16.01.2016 року (а.с.7).
Згідно листа військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2016 року вбачається, що до зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 позивач був зарахований в загальну чергу з 28.10.2002 року складом сім`ї 2 особи та першочергову чергу з 23.06.2015 року як учасник бойових дій, згідно статті 44 п.п.4 Постанови №470 від 11.12.1984 року (а.с.5).
Згідно п.2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року №737, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.
Колегія суддів звертає увагу, що у вищезазначеному пункті вказаного нормативно-правового акту міститься вичерпний перелік підстав зняття військовослужбовців з квартирного обліку.
В свою чергу, відповідно до абз.1 п.2.16 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року №737 Військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.
Пунктом 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081, передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або
проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Згідно п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
При цьому, дія вказаної норми не пов`язується з тим, з якої підстави військовослужбовець звільнений в запас.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції помилково виходив з того, що відсутні законні підстави для залишення позивача на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, оскільки позивач ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас за пунктом «д» (через сімейні обставини) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», при цьому визначальним є саме звільнення в запас, а тому житлова комісія не мала законних підстав для зняття позивача з квартирного обліку.
Тому, колегія суддів приходить до висновку, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 15 січня 2016 року про зняття з квартирного обліку капітана запасу ОСОБА_1 є незаконним та підлягає скасуванню, а позивач має бути поновлений на квартирному обліку при військовій частині.

Однак, колегія суддів вирішуючи питання щодо поновлення на квартирному обліку, приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід поновити саме в загальній черзі, починаючи з 22.10.2002 року, а не в першочерговій черзі (учасника бойових дій), так як відомості відносно постановки в першочергову чергу відсутні.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду не можна визнати законним і обґрунтованим, таким що відповідає дійсним обставинам, матеріалам справи та вимогам закону. Тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та вимоги ст.. 88 ЦПК України, судові витрати в розмірі 1157,52 грн. з яких: за подання позовної заяви в розмір 551,20 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 606,32 грн., слід стягнути порівно з відповідачів в дохід держави, тобто по 578,76 грн. (1157,52 грн./2).
А тому, на підставі та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
в и р і ш и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 15 січня 2016 року про зняття з квартирного обліку капітана запасу ОСОБА_1 .

Зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити капітана запасу ОСОБА_1 на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі, починаючи з 22 жовтня 2002 року.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниці та військової частини НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір з кожного по 578,76 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.
Судді: підписи Медяний В.М.
Матківська М.В.

Згідно з оригіналом: Сопрун В.В.