У х в а л а

19 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 1 грудня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357, 358 ЦПК України.

Зі змісту заяви вбачається, що ФОП ОСОБА_1 подав заяву з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

Однак, у заяві ФОП ОСОБА_1 також міститься посилання на постанови Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року та 2 липня 2014 року.

У зв'язку з цим, заявникові згідно з п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України потрібно уточнити підставу подання заяви (п. 1 та (або) п. 4 ч. ст. 355 ЦПК України), а також обґрунтувати її належним чином.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України заявникові слід надати копію постанов Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року та 2 липня 2014 року, у разі подання заяви також з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Крім того, згідно зі ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. Із доданого документу про сплату судового збору вбачається, що судовий збір сплачено заявником не в повному обсязі з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, у даному випадку ФОП ОСОБА_1 за вимогу немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн х 130 %), що складає 1791 грн 40 коп.

Проте у відповідності до документу про сплату судового збору, доданого до заяви, на розрахунковий рахунок Верховного Суду України заявник сплатив лише 358 грн 28 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень судовий збір у розмірі 1433 грн 12 коп. повинен бути доплачений та перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 357-359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявникові строк до 7 жовтня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема