У х в а л а

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, агентства нерухомості «Фортуна» про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 9 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який згодом уточнив, і остаточно просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 30 000 грн у відшкодування майнової шкоди та 10 000 грн - у відшкодування моральної, з агентства нерухомості «Фортуна» - 5 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 6 лютого 2011 року в присутності представника агентства нерухомості «Фортуна» Журавльової М.О. між ним та ОСОБА_2 у простій письмовій формі укладений попередній договір щодо купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1. 19 березня 2011 року сторони уклали договір про завдаток.

На момент укладення вказаних договорів його право власності на житловий будинок та земельну ділянку належним чином не було оформлено.

Під тиском представника агентства нерухомості «Фортуна» Журавльової М.О. він дав згоду на проживання ОСОБА_2 у житловому будинку, а також на проведення ремонтних робіт. У подальшому у зв'язку не укладенням договору купівлі-продажу, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення суми завдатку та грошових коштів, витрачених на ремонт житлового будинку.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2013 року рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2013 року в частині стягнення грошових коштів, витрачених на ремонт будинку, змінено і стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14 345 грн, що витрачені на ремонт будинку.

Позивач вказує на те, що ОСОБА_2 протягом 17 місяців без відповідної правової підстави проживав у його житловому будинку і упущена вигода, а саме неотриманий дохід у разі передачі будинку в оренду, складає 10 200 грн. За час проживання у будинку ОСОБА_2 здійснив вирубку фруктових дерев, дозвіл на що позивач не надавав, використав належні позивачу вугілля та дрова. Також ОСОБА_2 використовував належну позивачу земельну ділянку, засіявши її кукурудзою та люцерною. Упущена вигода внаслідок невикористання позивачем земельної ділянки складає 6 800 грн. Крім того, неправомірними діями ОСОБА_2, які полягають у самовільному переобладнанні житлового будинку, знищенні фруктового саду, безоплатному використанні вугілля та дров, використанні земельної ділянки, спричинена моральна шкода, яку він оцінює у сумі 10 000 грн. Позивач вважає, що йому спричинена моральна шкода внаслідок неправомірних дій агентства нерухомості «Фортуна», яку він оцінює у сумі 5 000 грн.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 9 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 9 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 6 розділу XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі, дав їм належну оцінку і, з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог у зв'язку з їх недоведеністю.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 9 жовтня 2014 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_1 відхилити.

РішенняВільнянського районного суду Запорізької області від 9 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: В.О.Кузнєцов Г.І.Мостова