Справа №: 398/5643/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

"20" грудня 2016 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

секретарі Борозни Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії заяву про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернулася відповідач ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення.

У даній заяві просить переглянути та скасувати заочне рішення від 18 березня 2016 року, так як особисто не отримувала судових повісток та те, що даним рішенням повторно стягнуто борг.

Сторони у судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання судових повісток.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України, суд може своєю ухвалою у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Судом встановлено, що заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 18 березня 2016 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк», як правонаступника закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», кредитну заборгованість станом на 09 листопада 2015 року за договором кредиту №KGХRF908760715 від 22 липня 2008 року, що складає 6 005 грн. 00 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в сумі 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

Так, відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити те, що позивач звернувся до суду неправомірно. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідало положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України при ухваленні заочного рішення.

Згідно ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню у тому разі, коли суд встановить, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд дійшов висновку, що для перегляду заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Висновок про істотне значення повідомлених у заяві доказів для правильного вирішення справи суд робить не шляхом їх оцінки за правилами ст. 212 ЦПК України, а виходячи з положень про належність і допустимість доказів, тобто відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України.

Таким чином, стороною не надано належних та допустимих доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, заяву про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 231-232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА