Справа № 646/2125/16-ц
№ провадження 2/646/721/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Марковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Харкові цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовом, про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи вимоги тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.06.2013 з вини ОСОБА_1, автомобіль марки «Citroen», реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження і страхова компанія на підставі договору страхування виплатила страхове відшкодування, яке відповідачем у добровільному порядку не відшкодоване.

Із позовної заяви убачається, що 14.06.2013 року приблизно о 12 годині 15 хвилин на перехресті майдану Руднєва та вулиці Ш.Руставелі в місті Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля марки «ИЖ 27175-036», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 з автомобілем марки «Citroen», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина водія ОСОБА_1 в порушенні правил безпеки дорожнього руху за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.07.2013 року з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова у встановленому законом порядку не оскаржувалася та набрала законної сили. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Citroen» був застрахований приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО України», за умовами договору страхування №720546473.12 від 18.07.2012 було складено страховий акт №100610 від 09.07.2013, та сплачено страхове відшкодування в розмірі 96742,70 грн. на підставі рахунку № від 02.07.2013, що підтверджується платіжним дорученням №8892 від 31.07.2013. Таким чином страхове відшкодування було виплачене у розмірі 96742,70 грн. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено звіт №452 від 10.07.2013 року, відповідно до якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля НОМЕР_3, складає 101064,19 грн. Оскільки, автомобіль НОМЕР_4, був забезпечений, а цивільна правова відповідальність ОСОБА_1, на момент ДТП, була застрахована в ПрАТ «СК «Країна» за договором про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АЕ/0035962, ПрАТ «СК «Країни» виплатило страхове відшкодування, відповідно до умов полісу(ліміт за шкоду майну становить 50000 грн.) за мінусом франшизи в розмірі 510 грн.

Виходячи з наведеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1, як винного у ДТП, суму страхового відшкодування у розмірі 47252,27 грн. та понесені судові витрати у сумі 1378 грн.

Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, надав суду письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав повністю, про що подав письмову заяву, просив розглянути справу у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне.

14 червня 2013 року приблизно о 12 годині 15 хвилин на перехресті майдану Руднєва та вулиці Ш.Руставелі в місті Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля марки «ИЖ 27175-036», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 з автомобілем НОМЕР_3, який належить ОСОБА_2, під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вина водія ОСОБА_1 в порушенні правил безпеки дорожнього руху за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 липня 2013 року з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова у встановленому законом порядку не оскаржена та набрала законної сили.

Згідно з вимогами статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 під час керування автомобілем порушив правила безпеки дорожнього руху і це має прямий причинний звязок з настанням дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками у вигляді пошкодження автомобіля НОМЕР_3.

Відповідно до положень частини першої статі 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, як передбачено у частині другій зазначеної статті, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Citroen» був застрахований приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО України», за умовами договору страхування №720546473.12 від 18.07.2012 було складено страховий акт №100610 від 09.07.2013, та сплачено страхове відшкодування в розмірі 96742,70 грн. на підставі рахунку № від 02.07.2013 що підтверджується платіжним дорученням №8892 від 31.07.2013. Таким чином страхове відшкодування було виплачене у розмірі 96742,70 грн.

ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено звіт №452 від 10.07.2013, відповідно до якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля НОМЕР_3, складає 101064,19 грн.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки .

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Правилами статті 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)

Оскільки ПРАТ «СК «Країна» здійснило страхове відшкодування в межах обовязкового ліміту, а розмір заподіяних збитків, перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом №АЕ/0035962, то відповідно статті 1194 ЦК України на відповідача покладається обовязок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням.

Згідно з статтею 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом.

Оскільки, автомобіль НОМЕР_4, був забезпечений, а цивільна правова відповідальність ОСОБА_1, на момент ДТП, була застрахована в ПрАТ «СК «Країна» за договором про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АЕ/0035962, ПрАТ «СК «Країни» виплатило страхове відшкодування, відповідно до умов полісу(ліміт за шкоду майну становить 50000 грн.) за мінусом франшизи в розмірі 510 грн.

У відповідності до статті 12 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Разом з тим, положеннями п. 38.2.1 ст. 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати позов в порядку регресу до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, суд визнає, що позивач відшкодував фактичну шкоду, завдану винними діями ОСОБА_1, тому позовні вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Позивачем документально підтверджені відповідним платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1378 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись статтями 11, 60, 61, 88, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 526, 556, 624, 629, 1187,1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 6, 38, 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 Закону України «Про страхування», суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (розрахунковий рахунок № 4395 в ПАТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 47252,27 грн. (сорок сім тисяч двісті пятдесят дві грн. 27 коп.), а також сплачений судовий збір у сумі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.)

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.А. Єжов