УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України про зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що з 11 листопада 1996 року вона працювала у відповідача, 7 лютого 1997 року їй було видано ордер на зайняття службового житла - двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Листами від 25 серпня 2015 року та від 16 жовтня 2015 року відповідач відмовив у задоволенні її заяви про виключення вказаної квартири із числа службових. Таку відмову вона вважає незаконною, як таку, що перешкоджає приватизувати їй вказане житло. Ураховуючи викладене та посилаючись на положення ст. 47 Конституції України, ст.ст. 118, 122, 123, 125 ЖК України позивач просила зобов'язати відповідача належно оформити та подати до Солом'янської в м. Києві районної адміністрації клопотання про виключення з числа службових приміщень двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій представником, ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ЖК УРСР службові приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Статтею 122 ЖК УРСР установлено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове приміщення.

Згідно з п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37 (далі - Положення), жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами, що 11 листопада 1996 року ОСОБА_4 була прийнята на роботу двірником будинкоуправління № 12, і з цього часу працювала у відповідача.

7 лютого 1997 року ОСОБА_4 на сім'ю з двох осіб було видано ордер на зайняття службового житла - двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що виключення квартири з числа службових проводиться на підставі рішення компетентного органу, а не за клопотанням наймача чи членів його сім'ї, звернення із таким клопотанням є правом, а не обов'язком відповідача. Правильними є висновки судів про те, що позивачем не доведено того, що у відповідача відпала потреба у використанні спірного житла як службового.

За таких обставин та з підстав, передбачених згаданими нормами матеріального та процесуального права, правильним є висновок суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог про зобов'язання відповідача вчинити дії з виключення спірної квартири із числа службових.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

І.М. Завгородня

О.В. Попович