Справа №442/1319/16-ц
Провадження №2/442/644/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамар О.В.

при секретарі - Харів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та компенсації за затримку розрахунку при звільненні,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача 26105,39 гривень заборгованості з виплати заробітної плати та 10000 гривень компенсації за затримку розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працював у відповідача на посадах електрозварника та газозварника, проте з 04.03.2015 року був звільнений за власним бажанням. Проте, по даний час з ним не було проведено повного розрахунку, заборгованість із заробітної плати становить 26105,39 грн. Окрім цього, вважає, що має право на компенсацію за затримку розрахунку при звільненні. З таких підстав, для захисту своїх конституційних прав на справедливу винагороду за працю, змушений звертатись до суду.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Просив позов задоволити.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, позов визнає.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею ст.43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Встановлено, що позивач працював у відповідача на посадах електрозварника І розряду та газозварника ІІ розряду.

04.03.2015 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за власним бажанням, про що видано наказ №8к від 04.03.2015 р.

Згідно довідки ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» від 11.02.2016 року №17 заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати становить 26105,39 грн.

Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів.

Згідно ст.12 Конвенції МОП №95 «Про захист заробітної плати» 1994р. та ст.47 КЗпП України у день звільнення роботодавець зобовязаний провести повний розрахунок із працівником, який звільняється. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. ст.47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У відповідності до розяснень у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214 ЦПК України, ст.43 Конституції України, ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.12 Конвенції МОП №95 «Про захист заробітної плати» 1994р., п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» в користь ОСОБА_1 26105,39 гривень заборгованості із заробітної плати, 10000 гривень компенсації за затримку розрахунку при звільненні, а всього: 36105,39 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» в дохід держави 1378 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення з дня отримання такого.

Суддя Крамар О.В.