У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на рішення апеляційного суду Львівської області від 10 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 03 червня 2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір на суму 3 000 грн. Даний кредитний договір був забезпечений договором поруки, укладеним з відповідачем ОСОБА_5

У порушення умов кредитного договору, позичальник взяті на себе зобов'язання не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 1 320,30 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на

02 червня 2014 року становить 15 672 грн 96 коп.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь вказану заборгованість.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 10 серпня

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 1 320,30 доларів США

(за курсом Національного банку України - 15 672 грн 96 коп.), що складається з 425,34 доларів США за основним зобов'язанням,

812,11 доларів США за процентами, а також штрафи: 249 грн 98 коп. - за неналежно виконане зобов'язання та 734 грн 04 коп. - у відсотках від суми невиконаного зобов'язання.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Прохання касаційної скарги про повне скасування рішення апеляційного суду є безпідставним, оскільки інший відповідач рішення не оскаржила й не надала заявнику повноважень на представлення своїх інтересів.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано виходив із наявності заборгованості ОСОБА_4 за кредитними зобов'язаннями на суму 1 320,38 доларів США, яка підлягає стягненню з неї та поручителя у солідарному порядку.

Доводи заявника щодо застосування вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України не можуть бути взяті до уваги судом касаційної інстанції, оскільки відповідачем ОСОБА_4 при розгляді справи у суді першої інстанції заяву про застосування строку позовної давності подано не було.

З огляду на вказані обставини справи, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 10 серпня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

І.М.Фаловська