АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5483/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Шклянка М.П.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Іванченко М.М., Кабанченко О.А.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» - НовіковоїМарії Миколаївни на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Агро Фактор» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Агро Фактор» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Агро Фактор» заборгованість за кредитним договором у розмірі 171318 грн. 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Агро Фактор» витрати по сплаті судового збору та виклику відповідача до суду у сумі 1066 грн. 59 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Агро Фактор» витрати по сплаті судового збору та виклику відповідача до суду у сумі 1066 грн. 59 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» - НовіковаМарія Миколаївна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Агро Фактор» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 червня 2008 року між ВАТ «Універсальний банк розвитку та партнерства» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 133, права та вимоги за яким належать ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «АГРО ФАКТОР», відповідно до пункту 1.1 якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі - 21 000,00 доларів США в межах якого надав Позичальнику в користування грошові кошти на купівлю автомобіля із сплатою 16,0 відсотків річних за користування кредитом.

В якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальником за Договором було укладено Договір поруки №133-1 від 05 червня 2008 року між ВАТ «Універсальний банк розвитку та партнерства» та ОСОБА_3, поручителем, відповідно до п. 1.1 якого Поручитель зобов'язується солідарно з позичальником відповідати в повному обсязі перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника за кредитним договором.

В порушення умов Договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 14 липня 2015 року у нього виникла заборгованість перед позивачем з сумі 171 318,80 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 137 652,23 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 33 666,58 грн.

На підставі рішення Загальних Зборів Учасників Національним банком України 11 листопада 2008 року погоджено нову редакцію Статуту Банку, пов'язану зі зміною назви Банку з ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» на ВАТ «БГ БАНК». ВАТ «БГ БАНК» виступило правонаступником усіх прав та зобов'язань ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства». На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства», відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку від 10.03.2011 року було змінено найменування Банку на ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», яке стало правонаступником усіх прав та зобов'язань ВАТ «БГ БАНК».

Відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку від 29.07.2014 року було змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «БГ БАНК», яке стало правонаступником усіх прав та зобов'язань ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ».

На підставі Договору про відступлення права вимоги від 12 листопада 2014 року ПАТ «БГ БАНК» передало права вимоги до позичальника ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло».

14 листопада 2014 року було укладено договір про відступлення права вимоги між ПАТ «БГ БАНК» до ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло».

На підставі Договору про відступлення права вимоги від 05 червня 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» передало права вимоги позичальника ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 року діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал».

14 липня 2015 року ПАТ- «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 року діє Товариство з обмеженою ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал» передано права вимоги до Позичальника ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «АГРО ФАКТОР», про що між вказаними Сторонами укладено Договір про відступлення права вимоги.

Враховуючи наведене, станом на момент пред'явлення позову право на звернення стягнення заборгованості належать ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «АГРО ФАКТОР», в зв'язку з чим дана компанія звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідачів вказану заборгованість.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 05 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Універсальний банк розвитку та партнерства» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 133, відповідно до пункту 1.1 якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі - 21 000,00 доларів США, в межах якого надав Позичальнику в користування грошові кошти на купівлю автомобіля із сплатою 16,0 відсотків річних за користування сумою Кредиту.

Відповідно до п. 2.3. Договору позичальник повертає Кредит шляхом внесення визначеної згідно Додатку №2 до цього Договору суми грошових коштів не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем, вказаним у графіку погашення кредиту та в день закінчення строку погашення безготівковим шляхом на відповідний позичковий рахунок, визначений у договорі.

Згідно пункту 2.4. позичальник сплачує відсотки за користування Кредитом шляхом знесення необхідної суми грошових коштів не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем врахування відсотків, та в день закінчення строку погашення безготівковим шляхом на відповідний позичковий рахунок, визначений у Договорі.

Позичальник зобов'язується повернути банку кредит в строк погашення кредиту, сплатити банку в строки, передбачені цим договором, суму відсотків нараховану Банком, сплатити Банку штрафні санкції та відшкодувати збитки у розмірі, строки та у порядку, які передбачені цим Договором; своєчасно сплачувати нараховані Банком відсотки за користування Кредитом у порядку передбаченому цим Договором, що передбачено пунктом 5.1. договору.

В якості забезпечення виконання зобов'язань позичальником за Договором було укладено Договір поруки № 133-1 від 05 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсальний банк розвитку та партнерства» та ОСОБА_3, поручителем, відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов'язується солідарно з позичальником відповідати в повному обсязі перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника за кредитним договором №133 від 05 червня 2008 року, щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, сплати процентів у розмірі та у строки, в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, в тому числі за договором застави автомобіля № 133/3А від 05 червня 2008 року.

В порушення умов Договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 14 липня 2015 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором, що підтверджується відповідним розрахунком в сумі 171 318,80 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 137 652,23 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 33 666,58 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати .процентів, належних йому відповідно до кредитного договору.

Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачі прострочили виконання зобов'язання за кредитним договором №133 від 05.06.2008 року, внаслідок чого за ними утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів.

Щодо прав позивача на стягнення боргу колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Згідно ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

16.05.2008 року на підставі рішення Загальних Зборів Учасників (протокол № 3) Національним банком України 11 листопада 2008 року погоджено нову редакцію Статуту Банку, пов'язану із зміною назви Банку з Відкритого акціонерного товариства «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» на Відкрите акціонерне товариство «БГ БАНК». Відкрите акціонерне товариство «БГ БАНК» виступило правонаступником усіх прав та зобов'язань Відкритого акціонерного товариства «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства».

На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку (протокол № 2 від 10.03.2011року) було змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «БАНК ПЕРШИЙ». Публічне акціонерне товариство «БАНК ПЕРШИЙ» є правонаступником усіх прав та зобов'язань Відкритого акціонерного товариства «БГ БАНК».

Відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку від 29.07.2014 року було змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «БГ БАНК», який став правонаступником усіх прав та зобов'язань Публічного акціонерного товариства «БАНК ПЕРШИЙ».

На підставі Договору про відступлення права вимоги від 12 листопада 2014 року ПАТ «БГ БАНК» передало права вимоги до позичальників ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло».

14 листопада 2014 року було укладено нотаріальний Договір про відступлення права вимоги між ПАТ «БГ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», відповідно до якого Банк передав права вимоги до позичальників, в тому числі і по спірному кредитному договору між ВАТ Універсальний банк розвитку та партнерства» та ОСОБА_2

Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою I.A., зареєстровано в реєстрі за номером 1025.

В подальшому, на підставі Договору про відступлення права вимоги від 05 червня 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» передало права вимоги до позичальника Публічному акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 року діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал».

14 липня 2015 року ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 року діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал» передало права вимоги до позичальника ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «АГРО ФАКТОР», про що між вказаними сторонами укладено Договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О., зареєстровано в реєстрі за №1205.

02.12.2015 року Київським апеляційним господарським судом ухвалено Постанову, відповідно до якої було скасовано рішення Господарського суду м. Києва від 12.10.2015 року та ухвалено нове рішення, яким визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги від 14.11.2014 року, укладений між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», та визнано недійсними договір про відступлення права вимоги від 12.11.2014 року, укладений між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» та застосовано наслідки недійсності правочину шляхом зобов'язання ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» повернути ПАТ «БГ Банк» оригінали всіх документів, які зазначені в Акті прийому-передачі документації в додатку до договору від 12.11.2014 року, в тому числі і кредитний договір від 05.06.2008 року, укладений з відповідачем ОСОБА_2

Виходячи з роз'яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та положень ч. 5 ст. 12 ЦК України, що добросовісність набувача презюмується, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наслідки недійсності правочину підлягають застосуванню лише стосовно сторін даного правочину, тому на особу, яка не брала участі в правочині, не може бути покладено обов'язок повернення майна за цим правочином.

Позивач ТОВ «ФК АГРО ФАКТОР» не мав жодних господарських стосунків з ТОВ «ФК «МАРКО ПОЛО», позивач також не був стороною правочинів, які були предметом розгляду у господарській справі, (Постанова Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 року).

Право вимоги у позивача до відповідачів виникло 14 липня 2015 року, у зв'язку з укладенням між позивачем та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 року діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал» договору про відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О., зареєстровано в реєстрі за №1205.

Таким чином, враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що станом на момент пред'явлення позову право на звернення про стягнення заборгованості за кредитним договором №133 від 05.06.2008 року між ВАТ «Універсальний банк розвитку та партнерства» та ОСОБА_2 належало Товариству з обмеженою відповідальністю ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «АГРО ФАКТОР».

Крім того, судом вірно зазначено, що третя особа ПАТ «БГ БАНК» приймало участь у даному судовому розгляді в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета позову, самостійних вимог про визнання за ними права на звернення стягнення по кредитному договору №133 від 05.06.2008 року ПАТ «БГ БАНК» не заявляло, доказів звернення до суду з позовом до ТОВ ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «АГРО ФАКТОР» про витребування майна або майнових прав за кредитним договором від позивача, як у особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України представник третьої особи суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов вірного висновку про задоволення позову ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «АГРО ФАКТОР», як доведеного в судовому засіданні за пред'явленими позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом вірно встановлено, що на момент пред'явлення позову про стягнення заборгованості за кредитним Договором № 133 від 05.06.2008 року право звернення з даним позовом належало ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «АГРО ФАКТОР».

Крім того, представник третьої особи ПАТ «БГ Банк» не надав суду першої інстанції, як і суду апеляційної інстанції доказів про звернення з позовом до позивача у даній справі про витребування майна або майнових прав за даним кредитним договором.

Також колегія суддів зазначає, що у даній справі ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення кредитної заборгованості права третьої особи у справі ПАТ «БГ Банк» не були предметом судового розгляду та судом вірно розглянуто справу виходячи з положень статті 11 ЦПК України.

Таким чином, оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» - Новікової Марії Миколаївни - відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: