У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ЗакропивногоО.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на Ѕ частини будинку з надвірними спорудами в порядку спадкування за правом представлення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабка ОСОБА_6, яка мешкала у належному їй на праві приватної власності будинку АДРЕСА_1 розташованому на земельній ділянці площею приблизно 200 кв. м.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_7

Відповідач є рідним братом померлого батька та сином померлої бабки. Отже вона є спадкоємицею за законом за правом представлення, оскільки приходиться спадкодавцю онукою, тому в порядку ст. 1266 ЦК України спадкоємицею майна померлої.

7 листопада 2005 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Оскільки спадкоємцями майна померлої є вона та відповідач, то їх частини у спадщині є рівними та становлять по Ѕ кожному. Відповідач чинить їй перешкоди в оформленні права на спадщину та не визнає її права на спадщину, що змусило її звернутися до суду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2015 року, позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за правом представлення право власності на Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 загальною площею 113,9 кв. м після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 бабки ОСОБА_6

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що ОСОБА_3 від спадщини не відмовлялась, у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за правом представлення, тому разом з відповідачем ОСОБА_4 є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_6

Колегія суддів вважає, що такі висновки є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Судами установлено, що з ІНФОРМАЦІЯ_4 по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 постійно проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8, який є батьком ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба ОСОБА_6 Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на спадкове майно - АДРЕСА_1 загальною площею 113,9 кв. м, про що свідчить свідоцтво про право власності від 2 грудня 1998 року та технічний паспорт. Шостою Одеською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_6 7 листопада 2005 року ОСОБА_3 звернулась до Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини по праву представництва після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 бабки. 29 листопада 2005 року ОСОБА_4 звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Також установлено, що ОСОБА_3 є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 та онукою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, та відповідно до ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем першої черги за правом представлення.

Відповідач ОСОБА_4 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 та в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги.

Станом на 11 січня 2012 року будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за померлою ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Таким чином, суди дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_3 має право на спадкування відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Доводи касаційної скарги про те, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини і тому мала звернутися до суду з позовом про продовження строку на прийняття спадщини спростовуються матеріалами справи та матеріалами спадкової справи, оскільки ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а з відповідною заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 звернулася 7 листопада 2005 року.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законні й обґрунтовані рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта