Справа № 161/6880/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Провадження № 22-ц/773/1521/16 Категорія: 54 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Матвійчук Л.В., Киці С.І.,

з участю: секретаря Губарик К.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького національного технічного університету про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою позивача на рішення Луцького міськрайонного суду від 21 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 21.09.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, з підстав неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з такого.

Так судом першої інстанції встановлено, що Технічний коледж Луцького Національного технічного університету (далі - ТК ЛНТУ) є вищим навчальним закладом І-ІІ ступеня акредитації і входить в структуру названого університету.

ОСОБА_1 з 1997 року по 22.04.2016 року працював на посаді директора ТК ЛТНУ.

15.11.2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ЛНТУ було укладено контракт, відповідно до умов якого ОСОБА_1 призначено на посаду директора коледжу по 14.11.2017 року (а.с.28-34).

Пунктом 1.4. контракту визначено, що директор Технічного коледжу підзвітний ректору Луцького національного технічного університету в межах, встановлених законодавством та цим контрактом.

Підстави зміни та розірвання контракту визначені у розділі V контракту. Зокрема, п. 5.1. встановлено, що дострокове припинення контракту з ініціативи ректора ЛНТУ може бути тільки за обставин, передбачених чинним трудовим законодавством, а також у разі невиконання директором коледжу умов, викладених у розділах ІІ-Ш цього контракту (розділ ІІ «Права та обовязки сторін», розділ Ш «Обовязки директора коледжу»).

В п. 5.2. вказаного контракту визначено, що при розірванні контракту з підстав, не передбачених чинним законодавством, звільнення директора коледжу проводиться за п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Пунктом 8 ст. 36 КЗпП України передбачено, що підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Судом також встановлено, що наказом ЛНТУ № 94-07-33 від 12.04.2016 року позивача ОСОБА_1 було звільнено з посади директора ТК ЛНТУ 22.04.2016 року з підстав, передбачених контрактом, а саме на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України (а.с.5-9).

Наказом ЛНТУ № 99-07-33 від 13.04.2016 року виправлено технічні помилки у наказі від 12.04.2016 року № 94-07-33 «Про звільнення ОСОБА_1М.» (а.с.10).

Підставою для звільнення позивача ОСОБА_1 із займаної посади, як вбачається із змісту наказу № 94-07-33 від 12.04.2016 року, стали порушення, виявлені в результаті перевірки ТК ЛНТУ від 25.03.2016 року, яка була проведена відповідно до наказу ректора ЛТНУ від 16.03.2016 року № 157-04-33.

На підставі довідки від 25.03.2016 року, складеної за результатами перевірки діяльності ТК ЛНТУ (а.с.12-24), ректором ЛНТУ ОСОБА_4 29.03.2016 року було запропоновано ОСОБА_1 надати в строк до 30.03.2016 року письмове пояснення з приводу порушень, відображених у вищевказаній довідці.

Однак, у вказаний строк позивачем ОСОБА_1 не було надано письмових пояснень з приводу обставин та фактів, виявлених комісією у довідці від 25.03.2016 року.

01.04.2016 року позивачу ОСОБА_1 вдруге було запропоновано зявитись до університету для надання пояснень проте, останній пояснень з цього приводу як і в попередній раз не надав.

Вказані обставини підтверджується відповідними актами від 30.03.2016 року та 01.04.2016 року.

Місцевим судом також було встановлено, що відповідно до п. 1.1. контракту від 15.11.2016 року ОСОБА_1 здійснює керівництво технічним коледжем університету на умовах викладених у контракті, у відповідності з чинним законодавством України, рішенням уряду, нормативних положень Міністерства освіти і науки України, Положення про технічний коледж Луцького національного технічного університету в межах, встановлених законодавством та цим контрактом.

Згідно із п. 2.1.11. розділу ІІ контракту в обовязки директора входить контролювати дотримання всіма підрозділами штатно-фінансової дисципліни.

Пунктом 16 Посадової інструкції директора коледжу ОСОБА_1 визначено, що він зобовязується забезпечувати раціональне використання бюджетних асигнувань, а також коштів, що надходять з інших джерел.

Водночас, відповідно до п. 1 розділу 4 Посадової інструкції директор коледжу ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків, визначених посадовою інструкцією, в межах, визначених трудовим законодавством України.

У відповідності до п. 3.9. розділу Ш контракту «Обовязки директора коледжу», обовязком директора є дотримання чинного законодавства, зміцнення трудової дисципліни.

Під час проведення згаданої перевірки комісією було виявлено порушення позивачем ОСОБА_1 п. 3.9. контракту від 15.11.2010 року в частині дотримання чинного трудового та фінансового законодавства.

Питання преміювання працівників ТК ЛНТУ врегульоване «Положенням про преміювання та виплату щорічної винагороди працівникам ТК Луцького НТУ за сумлінну працю та зразкове виконання службових обовязків» (далі Положення). Вказане Положення є основним нормативним документом, який регламентує нарахування та виплату матеріального заохочення і розроблене відповідно до чинного законодавства (а.с.203-214).

В Розділі ІV Положення, яким визначені випадки зняття та зменшення сум преміювання, зокрема, за дисциплінарне стягнення «догана» знімається преміювання у розмірі 100 % посадового окладу.

Однак, як встановлено місцевим судом, в період дії дисциплінарних стягнень у вигляді доган, накладених на позивача ОСОБА_1 наказами ректора ЛНТУ від 23.09.2015 року № 210-07-343 та від 25.11.2015 року № 274-07-34, ним було видано розпорядження № 421 від 15.12.2015 року «Про преміювання працівників Луцького НТУ» на підставі якого йому безпосередньо було здійснено виплату матеріального заохочення у вигляді премії у розмірі 7600 грн. (а.с.185), чим було порушено зазначену вимогу Положення, яке є локальним нормативним актом і частиною чинного законодавства, а відтак ним були порушені вимоги пункту 3.9. розділу ІІІ контракту щодо обовязку директора коледжу дотримуватися чинного законодавства, що вже само по собі є підставою для дострокового розірвання укладеного з ним контракту.

Відповідно до п. 4 Наказу Міністерства освіти та науки України від 26.09.2005 року № 557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» (далі Наказ Міносвіти №557 від 26.09.2005 року) преміювання керівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, установлення їм надбавок і доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюються за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці.

Таке ж положення міститься і у Постанові Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 року № 1298, (далі Постанова Кабміну №1298 від 30.08.2002 року) а саме: преміювання керівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 Положення про ТК ЛНТУ Технічний коледж створено відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 756 від 13.11.2003 року та наказу Луцького державного технічного університету № 316 від 02.12.2003 року. Технічний коледж є державним вищим закладом освіти у складі Луцького національного технічного університету, а тому останній та Міністерство освіти та науки України є органами вищого рівня по відношенню до ТК ЛНТУ.

Прийняте ОСОБА_1 розпорядження № 421 від 15.12.2015 року «Про преміювання працівників Луцького НТУ» в частині преміювання його як керівника коледжу видане також в порушення вимог Постанови Кабміну №1298 від 30.08.2002 року та Наказу Міносвіти №557 від 26.09.2005 року, оскільки щодо преміювання позивача рішення вищого органу, яким є Луцький національний університет в особі його керівника (на той час ректора ОСОБА_4П.) та Міністерство освіти і науки України, не було.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що виплата позивачем собі премії була здійснена без погодження з ректором ЛНТУ або Міністерством освіти та науки України, як органами вищого рівня, що є порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 року № 1298, п. 4 Наказу Міністерства освіти та науки України від 26.09.2005 року № 557, «Положення про Технічний коледж Луцького НТУ», «Положення про преміювання та виплату щорічної винагороди працівникам ТК Луцького НТУ за сумлінну працю та зразкове виконання службових обовязків», що є порушенням ним пункту 3.9. розділу ІІІ контракту і підставою для його дострокового розірвання, а тому підставно відмовив у задоволенні позову.

Покликання відповідача на те, що згадана виплата премії була здійснена за погодженням з органом вищого рівня Управлінням освіти, науки та молоді обласної державної адміністрації Волинської області, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки відповідно до Положення про Управління освіти, науки та молоді обласної державної адміністрації (а.с.141-149), останнє в межах своїх повноважень координує роботу вищих навчальних закладів І-ІУ рівня акредитації та наукових установ незалежно від їх підпорядкування і форм власності з питань, спрямованих на реалізацію державної політики в галузі освіти, науки та молоді в області і не має повноважень на преміювання керівників вказаних начальних закладів.

До того ж, погодження з Управлінням освіти Волинської облдержадміністрації щодо виплати премії ОСОБА_1 за результатами діяльності навчального закладу, на яке позивач посилається в своїх доводах апеляційної скарги як в обґрунтування правомірності своїх дій, датовано 16.02.2016 року (а.с.70), тобто воно надано на два місяці пізніше ніж позивачем було видано розпорядження про преміювання № 421 від 15.12.2015 року.

Покликання ОСОБА_1 на наявну на його листі від 03.02.2015 року резолюцію виконуючого обовязки ректора ЛНТУ ОСОБА_5 «Дозволити ... 16.02.2015 р.» (а.с.54), як на рішення вищого органу про преміювання позивача, що, на його думку, давало законні підстави для видачі ним згаданого розпорядження про його преміювання у грудні 2015 року, є безпідставними, оскільки, якщо і приймати зазначену резолюцію, яка за своєю природою є лише погодженням, як рішення вищого органу в розумінні вищезгаданих Постанови Кабміну №1298 від 30.08.2002 року та Наказу Міносвіти №557 від 26.09.2005 року, то таке погодження мало відбуватись не на початку року з використанням його протягом цілого року, а кожного разу при виплаті премій за конкретний місяць чи квартал. До того ж сам позивач визнав, що він звертався у квітні 2015 року за черговим погодженням про своє преміювання і отримав його від тодішнього виконуючого обовязки ректора ОСОБА_6, чим спростовуютться його твердження про достатність одного такого погодження, отриманого ним на початку року.

З 13.07.2015 року новим ректором ЛНТУ призначений ОСОБА_4, і з ним як з посадовою особою вищого рівня, ОСОБА_1 не погоджував своє преміювання у грудні 2015 року, а тому у нього не було передбачених згаданими нормативними актами підстав для призначення і виплати собі премії.

Покликання позивача на те, що оголошені йому згадані догани були скасовані в наступному судовими рішеннями у червні 2016 року як безпідставні і тому згадане правило, зазначене у розділі ІV Положення, про позбавлення на 100% премії осіб, які мають догану, не повинно застосовуватись, є безпідставними, оскільки на час видачі згаданого розпорядження про преміювання, зокрема, себе, вказані дисциплінарні стягнення були чинними, що не давало підстав для виплати премії позивачу.

Отже, викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення в даній справі. Місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що вказані вище порушення трудового та фінансового законодавства, зазначені в п. 4 наказу від 12.04.2016 року про звільнення ОСОБА_1, є підставою для дострокового припинення контракту з ініціативи ректора ЛНТУ на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України, оскільки вони свідчать про невиконання позивачем ОСОБА_1 умов контракту, викладених у розділі ІІІ цього трудового договору.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 21 вересня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: