АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Герман Я.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2016 року,

встановила:

ОСОБА_3 у серпні 2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Зазначала, що шлюб з ОСОБА_2 зареєстрований виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області актовим записом №4 від 2 липня 2012 року.

Відповідач являється батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає окремо та не надає утримання дитині.

Також вказувала, що потребує матеріальної допомоги, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 на іі користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку або в сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення повноліття та на її утримання в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця с.Топорівці Новоселицького району Чернівецької області на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженки с.Топорівці Новоселицького району Чернівецької області аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Топорівці Новоселицького району Чернівецької області в сумі 700 грн. щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 30 серпня 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця с.Топорівці Новоселицького району Чернівецької області на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженки с.Топорівці Новоселицького району Чернівецької області аліменти на її утримання в сумі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи з 30 серпня 2016 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2016року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Топорівці Новоселицького району Чернівецької області в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення повноліття, у позові ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Топорівці Новоселицького району Чернівецької області, не надає утримання дитині.

При цьому суд першої інстанції керувався положеннями ст.184 СК України та дійшов висновку, що платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів ОСОБА_2, відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків.

Водночас суд першої інстанції послався на положення ст.84 СК України та вважав, що ОСОБА_3 має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, яке ОСОБА_2 може надати в сумі 300 грн. щомісячно.

Такі висновками суду першої інстанції стверджуються матеріалами справи.

Встановлено, що шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрований виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області актовим записом №4 від 2 липня 2012 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 являються батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Топорівці Новоселицького району Чернівецької області.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із ч.4 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч.1 ст.184 цього Кодексу суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

За вимогами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно наведеного розмір заробітку (доходу) платника аліментів є предметом доказування.

На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За змістом ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 6 наведеної норми встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином право ОСОБА_3 на утримання пов'язано із матеріальним становищем відповідача.

Встановлено, що ОСОБА_2 має нерегулярний дохід.

Отже, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність постійного доходу ОСОБА_2

Разом з тим у матеріалах справи відсутні докази щодо неспроможності ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини у розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Обставини не здійснення ОСОБА_2 підприємницької діяльності самі по собі не свідчать про відсутність у відповідача іншого доходу.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 визнавав позов частково, зазначав що спроможний сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно.

Крім того, ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду визнав обставини праці за наймом.

Також стан здоров»я ОСОБА_2 не впливає на розмір витрат на утримання себе (а.с.24).

Сам відповідач не зазначає наявність інших витрат.

За таких обставин посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що останній не працює не спростовують висновки суду першої інстанції щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти в сумі 700 грн. щомісячно.

Водночас відповідач є працездатною особою і у зв»язку з цим не позбавлений можливості працевлаштування.

Разом з тим судом першої інстанції враховано матеріальне становище та потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров»я.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на наведене судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2016 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді