Провадження №2/331/1065/2016
рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Антоненко М.В., при секретарі Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 місцевої прокуратури №1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, законний представник позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_1 національного технічного університету, третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації ОСОБА_1 міської ради по Олександрівському району про стягнення недорахованої стипендії, -

Встановив:

Прокурор, який дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, законний представником неповнолітнього є ОСОБА_3, звернувся до суду із цивільним позовом до ОСОБА_1 національного технічного університету (ЗНТУ), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування районної адміністрації ОСОБА_1 міської ради про стягнення недорахованої стипендії.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя перебуває цивільна справа №331/4240/16-ц (№2/331/1065/2016) за позовом ОСОБА_1 місцевої прокуратури №1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету про стягнення не донарахованої стипендії.

Водночас, згідно зі Статутом ОСОБА_1 національного технічного університету ОСОБА_1 коледж радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету є відокремленим структурним підрозділом університету. При цьому саме ректор ОСОБА_1 національного університету в межах наданих йому повноважень є розпорядником коштів і контролює дотримання штатно-фінансової дисципліни усіма підрозділами університету (п.6.4 Статуту). Крім того, університет є юридичною особою ().

Так, відповідно до ч.2 ст. 80 ЦК України саме юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Враховуючи, що ОСОБА_1 коледж радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету не є юридичною особою, а виступає лише структурним підрозділом ОСОБА_1 національного технічного університету, який у свою чергу є до того ж розпорядником коштів структурних підрозділів університету, виникла необхідність у зміні неналежного відповідача ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічно; університету на належного ОСОБА_1 національний технічний університет. Таким чином, позов уточнюється лише в частині складу учасників, зокрема сторін судового процесу. В іншій частині, яка стосується предмету та підстав позову залишається без змін.

У ході вивчення інформації, яку надано ОСОБА_1 коледжем радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету (надалі ЗНТУ) від 23.03.2016 № 12 В щодо нарахування та виплати учням стипендії, у тому числі учням, батьки яких зайняті на підземних роботах у вугільній промисловості, встановлено, що відповідно до наказу директора ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ЗНТУ від 11.08.2013 № 130/ВК Рибака ОСОБА_4 з 01.09.2013 року зараховано студентом першого курсу денної форми навчання за державним замовленням поза конкурсом (згідно із Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці») за напрямом «обслуговування компютеризованих інтегрованих і робототехнічних систем».

Батько ОСОБА_2 - ОСОБА_5 працював на ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» з 28.08.1995 року по 30.01.1996 року підземним машиністом конвеєру, з 01.02.1996 року по 15.05.2008 року підземним електрослюсарем черговим та з ремонту обладнання, з 15.02.2010 року по 29.05.2012 року - підземним електрослюсарем черговим та з ремонту обладнання. Загальний стаж підземних робіт батька неповнолітнього складає 15 років 2 дні Стаж підземної роботи ОСОБА_5 підтверджується його трудовою книжкою та довідкою № 1/177 від 12.04.2016 року, виданою ПАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом працездатних осіб.

Враховуючи те, що на час вступу до вищого навчального закладу батько ОСОБА_5 мав стаж підземної роботи більше 15 років, його син ОСОБА_2 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, як передбачено ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2013 році з 01 січня 2013 року складає 1147 гривень, з 01 грудня 2013 року складає 1218 грн.

Також статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2014 році складає 1218 гривень.

Крім того, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2015 року складає 1218 гривень, з 1 вересня 2015 року - 1378 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2016 року складає 1378 гривень.

Згідно з «Прикінцевими положеннями» Законів України «Про Держав бюджет України на 2013 рік», «Про Державний бюджет України на 20 і «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та Закону України Державний бюджет України на 2016 рік» зупинено дію положень окремих законів та визначено перелік законів, які застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013- 2016 роки. До вказаних переліків Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не входить, відповідно його дію не було зупинено.

Однак, з 01.09.2013 року та по теперішній час ОСОБА_6 стипендія нараховувалася на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що підтверджується довідкою про доходи ОСОБА_6, виданою ОСОБА_1 коледжем радіоелектроніки ЗНТУ від 23.03.2016 року. Таким чином, ОСОБА_6 отримував стипендію в неповному обсязі а саме:/Період/ Сума стипендії, яка фактично сплачена (грн.)/ Сума стипендії, яка підлягала сплаті у відповідності до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»/ сума недоплати/

2013 рік

Вересень 550,00 1147,00 597,00

Жовтень 550,00 1147,00 597,00

Листопад 550,00 1147,00 597,00

Грудень 550,00 1218,00 668,00

2014 рік

Січень не нараховано 1218,00 1218,00

Лютий не нараховано 1218,00 1218,00

Березень не нараховано 1218,00 1218,00

Квітень не нараховано 1218,00 1218,00

Травень не нараховано 1218,00 1218,00

Червень не нараховано 1218,00 1218,00

Липень не нараховано 1218,00 1218,00

Серпень не нараховано 1218,00 1218,00

Вересень не нараховано 1218,00 1218,00

Жовтень не нараховано 1218,00 1218,00

Листопад не нараховано 1218,00 1218,00

Грудень не нараховано 1218,00 1218,00

2015 рік

Січень не нараховано 1218,00 1218,00

Лютий не нараховано 1218,00 1218,00

Березень не нараховано 1218,00 1218,00

Квітень не нараховано 1218,00 1218,00

Травень не нараховано 1218,00 1218,00

Червень не нараховано 1218,00 1218,00

Липень не нараховано 1218,00 1218,00

Серпень не нараховано 1218,00 1218,00

Вересень не нараховано 1378,00 1378,00

Жовтень не нараховано 1378,00 1378,00

Листопад не нараховано 1378,00 1378,00

Грудень не нараховано 1378,00 1378,00

2016 рік

Січень не нараховано 1378,00 1378,00

Лютий не нараховано 1378,00 1378,00

Усього виплачено та повинно бути виплачено - 2200,00 - 37287,00 - 35087,00

З урахуванням викладеного, у цілому за період з 01 вересня 2013 року по лютий 2016 року включно ОСОБА_6 недоотримав грошові кошти в сумі 35 087,00 грн.

Крім того, законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 18.05.2016 року звернулась до ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ЗНТУ з письмовою заявою про виплату гарантованої ОСОБА_6 стипендії в розмірі, передбаченому вказаним Законом, на що отримала відповідь про неможливість виплати ОСОБА_6 зазначеного виду стипендії у звязку з тим, що кошторисом коледжу виплата не передбачена (відповідь від 25.05.2016 року №242).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про вищу освіту» ОСОБА_1 коледж радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету відноситься до вищого навчального закладу. Згідно з підпунктом 8 пункт 3 ст. 3 Закону реалізація державної політики у сфері вищої освіти забезпечуються шляхом надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Частиною 2 статті 62 Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висловленої у рішенні від 08.11.2005 року у справі «Кечко проти України», реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Конституції України, на органи прокуратури України покладено представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Право прокурора на подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства передбачене ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України у випадках встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Частиною 2 статті 45 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р., прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники, або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Згідно з ч. 2 ст. 45 ЦПК України для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є неповнолітнім, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ за №016059, виданий 01.09.1998 року відділом РАГС Марганецької міської ради Дніпропетровської області (актовий запис № 01.09.1998 р.) та через недосягнення повноліття не в змозі самостійно захистити свої права та реалізувати процесуальні повноваження, з метою недопущення порушення конституційних прав дитини, прокурор звертається до суду із вказаним позовом в його інтересах.

Законним представником неповнолітнього не здійснювались заходи щодо захисту у судовому порядку його соціальних прав на отримання стипендії в розмірі, передбаченому ст. 5 Закону України «Про підвищення престижні шахтарської праці».

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень.

На виконання вказаної вимоги Закону ОСОБА_1 місцевою прокуратурою №1 законному представнику - ОСОБА_3 31.05.2016 за №125-79-16 направлено письмове повідомлення про здійснення представництва інтересів неповнолітнього ОСОБА_6 Крім того, законним представником неповнолітнього ОСОБА_3 20.04.2016 року надано письмову згоду на здійснення ОСОБА_1 місцевою прокуратурою №1 представництва інтересів неповнолітнього ОСОБА_2

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 місцева прокуратура звертається до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 з позовом про стягнення не донарахованої стипендії.

Посилаючись на вищенаведені обставини, прокурор просить суд, стягнути із ОСОБА_1 національного технічного університет (, вул. Жуковського, 64, м. Запоріжжя 69063) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, пр. Соборний, м. Запоріжжя, ІПН: НОМЕР_1) не донараховану стипендію з 01.09.20 і по 28.02.2016 включно у розмірі 35 087,00 гривень (тридцять пять тисяч вісімдесят сім гривень нуль копійок); стягнути із ОСОБА_1 національного технічного університету (, вул. Жуковського 64, м. Запоріжжя 69063) на користь прокуратури Запорізької області в особі ОСОБА_1 місцевої прокуратури №1 (, адреса: вул. Залізнична, 17 м. Запоріжжя, 69002, розрахунковий рахунок 0271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, ) кошти, витрачені на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів неповнолітнього, у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень, судовий збір сплачено прокуратурою Запорізької області у 2016 році, код класифікації видатків бюджету - 2800.

В судовому засіданні прокурор, законний представник позивача ОСОБА_3, представник третьої особи позов підтримали, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача (ЗНТУ) надав суду письмові заперечення, згідно з якими, ОСОБА_1 національний технічний університет вважає, що доводи позивача ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 необґрунтовані, непереконливі, безпідставні, що стверджується відсутністю доказів, які б їх підтверджували. Надані позивачем докази, взагалі не обґрунтовують позовні вимоги.

Так, ОСОБА_1 державний технічний університет створено постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 1994 р. № 244 Про вдосконалення мережі вищих навчальних закладів на базі ОСОБА_1 машинобудівного інституту ім. В.Я. Чубаря, який було ліквідовано.

Указом Президента України від 7 серпня 2001 року № 591 Питання надання вищим навчальним закладам статусу національного ОСОБА_1 державному технічному університету надано статус національного. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 22.08.2001 № 605 Про оголошення Указу Президента України Питання надання вищим навчальним закладам статусу національного, ОСОБА_1 національний технічний університет є правонаступником ОСОБА_1 державного технічного університету.

ОСОБА_1 національний технічний університет є вищим навчальним закладом у формі держаної установи, що працює на засадах неприбутковості та здійснює свою діяльність у відповідності до законодавства України.

ОСОБА_1 коледж радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету створений постановою Ради Народних Комісарів СРСР від 04.05.1944р №9784-р. як ОСОБА_1 машинобудівний технікум, переданий до Міністерства освіти України наказом Міністерства вищої освіти України від 28.11.91р. №231. Наказом Міністерства освіти і науки України від 14.09.2004 р. № 726 та наказом ОСОБА_1 національного технічного університету від 13.12.2006 р. № 245 діяльність ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки припинена шляхом його реорганізації в відокремлений структурний підрозділ ОСОБА_1 національного технічного університету без права юридичної особи.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 03.02.2005 р. № 83 та наказом ЗНТУ від 05.02.2007 р. № 20 ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ЗНТУ надані окремі права юридичної особи, а саме: ведення оперативного, бухгалтерського та фінансового обліку своєї роботи, самостійного балансу, складання статистичної, фінансової, податкової, звітності та подання її в установлені терміни до МОНУ та державних органів, закріплення поточного бюджетного рахунку в Управлінні Державного казначейства в Запорізькій області м. Запоріжжя зі збереженням коду мережі фінансування, штампу і печатки із зображенням Державного Герба України, самостійної відповідальності за своїми зобовязаннями.

Для здійснення фінансово-господарської діяльності ректор ЗНТУ передає в оперативне управління майно, яке складається з основних фондів, оборотних коштів та інших матеріальних і фінансових цінностей, вартість яких відображається на самостійному балансі, а також надає право першого підпису директору коледжу, другого підпису - головному бухгалтеру коледжу, а також право від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обовязки, бути позивачем і відповідачем у суді. Зазначені посадові особи діють згідно доручень, що видаються ректором ЗНТУ.

Коледж здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту» та інших нормативно-правових актів і діє на підставі затвердженого університетом положення та відповідно до отриманої ліцензії на провадження освітньої діяльності.

Фінансування коледжу здійснюється Міністерством освіти і науки України за кодом розпорядника/одержувача коштів.

Вся діяльність коледжу регламентується його Положенням, яке було прийнято зборами трудового колективу, та затверджено ректором університету.

Директор коледжу призначається на посаду за контрактом ректором університету і здійснює управління діяльністю технікумом на підставі доручення, виданого ректором ЗНТУ. На директора коледжу покладено персональну відповідальність за фінансово- господарську діяльність структурного підрозділу, який він очолює.

Відповідно до положення про ОСОБА_1 коледж радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету, укладеного контракту та довіреності, директор коледжу зобовязаний самостійно вирішувати всі питання діяльності коледжу:«...- здійснювати виробничо-господарську та фінансово-господарську діяльність у відповідності до законодавства України;

- своєчасно сплачувати податки та інші платежі згідно з законодавством України;

- самостійно здійснювати бухгалтерський, оперативний облік, вести та подавати фінансову звітність згідно з законодавством України відповідним органам;

- вирішувати питання діяльності коледжу, розробляти його структуру, штатний розпис та подавати на затвердження Міністерству освіти і науки України;

- бути позивачем та відповідачем у судових органах;

- укладати договори, вчиняти інші правочини, проводити господарські та фінансові операції, у тому числі в установах банків, користуватися правом підпису при виконанні зазначених дій, а також правом використання круглої печатки, штампів коледжу;

- представляти ЗНТУ з питань, що стосуються діяльності коледжу в усіх правоохоронних органах, судах, господарських, адміністративних, третейських судах, органах державної виконавчої служби з усіма правами, наданими законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, кредитору та стягувачу, в тому числі правом предявляти виконавчі листи, судові накази, розпорядження, оскаржувати рішення загальних та спеціальних судів;

- формувати контингент осіб, які навчаються у коледжі;

- бути розпорядником майна та коштів;

- виконувати кошториси, укладати угоди, давати доручення, відкривати реєстраційні бюджетні рахунки в органах Державного казначейства;

- здійснювати інші повноваження, передбачені законодавством України;

- та інші...»

З огляду на зазначене, позивач керівник ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 національного технічного університету про стягнення не донарахованої стипендії порушив принцип особистої господарської відповідальності, оскільки належним відповідачем є ОСОБА_1 національний технічний університет в особі його відокремленого підрозділу ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету (69095, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 117, код 3410699).

Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю.

Відповідно до статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами, але вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до статті 64 Господарського кодексу України функції, права та обовязки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них.

Згідно ч. 9 ст. 33 Закону України „Про вищу освіту" Філія - це територіально відокремлений структурний підрозділ вищого навчального закладу, що утворюється з метою задоволення потреб регіонального ринку праці у відповідних фахівцях та наближення місця навчання здобувачів вищої освіти до їх місця проживання. Філія не є юридичною особою і діє на підставі затвердженого вищим навчальним закладом Положення та відповідно до отриманої ліцензії на провадження освітньої діяльності. Філію очолює керівник, який підпорядкований керівнику вищого навчального закладу і діє на підставі відповідного доручення. Відомості про філію вищого навчального закладу вносяться до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Як розяснено у пункті 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

При цьому, слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

З огляду на зазначене, фактичні обставини справи встановлюють, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, був зарахований наказом ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету до коледжу на перший курс на місце державного замовлення, наказом ОСОБА_1 коледжу радіоелектоники ОСОБА_1 національного технічного університету була призначена та виплачувалась академічна стипендія, та саме коледжем вирішуються всі питання його діяльності.

Таким чином, оскільки, належним відповідачем по даній справі є ОСОБА_1 національний технічний університет в особі його відокремленого підрозділу ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету (69095 м. Запоріжжя, проспект Соборний, 117, код 3410699), позов керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 національного технічного університету про стягнення не донарахованої стипендії не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Наказом ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету від 11.08.2013 року № 130/ВК Рибак ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, був зарахований до коледжу на перший курс на місце державного замовлення.

Призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії (у тому числі спірних), надання матеріальної допомоги студентам вищого навчального закладу здійснюється згідно з Порядком призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882.

Для вирішення питань з призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії (у тому числі спірних), надання матеріальної допомоги учням, студентам, курсантам вищого навчального закладу, заохочення кращих з них за успіхи у навчанні, участь у громадській, спортивній та науковій діяльності, навчальні заклади утворюють стипендіальні комісії.

Згідно абзаців 2, 3 пункту 18 Порядку Особи, які вперше претендують або поновлюють право на призначення соціальної стипендії, подають стипендіальній комісії документи, що підтверджують їх право на отримання пільг та гарантій на стипендіальне забезпечення згідно з нормативно-правовими актами. Стипендіальна комісія протягом трьох робочих днів приймає рішення щодо призначення соціальної стипендії.

Як свідчать обстави справи, під час навчання ОСОБА_6 у ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету, ОСОБА_6 або його законний представник не звертався та не подавав до стипендіальної комісії коледжу документів, що підтверджують право на отримання пільг та соціальних гарантій на стипендіальне забезпечення.

Не подавши документи на призначення соціальної стипендії, позивач не реалізував своє право на призначення йому такої стипендії і вона йому не призначалась.

Те, що ці права позивачем не були реалізовані не може свідчити про звуження чи обмеження його права на отримання соціальної стипендії, про що помилково зазначено в уточненій позовній заяві ОСОБА_1 місцевої прокуратури №1.

Юридична необізнаність позивача або його законного представника не може бути підставою для покладення на відповідача обов'язку щодо проведення перерахунку та виплати соціальної стипендії за період, протягом якого останнім не подавались необхідні документи для нарахування стипендії, оскільки такий у нього в цей період не виник.

Отже, відповідно до вказаного Порядку 01.09.2013 року ОСОБА_6 наказом ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету була призначена академічна стипендія.

Окрім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 20 лютого 2012 року № 2-рп/2012 інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов'язані з особою та членами її сім'ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, повязану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Така інформація про особу є конфіденційною;- збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди.

Виходячи з вищевикладеного, у відповідача був відсутній обовязок та можливість самостійно витребувати та самостійно збирати інформацію про наявність у батьків ОСОБА_6, який вступив до коледжу, стажу підземної роботи не менш як 15 років під час його навчання.

ОСОБА_1 національний технічний університет є вищим навчальним закладом у формі держаної установи, що працює на засадах неприбутковості та здійснює свою діяльність у відповідності до законодавства України. Фінансування університету здійснюється за рахунок коштів державного бюджету і коштів на виплату соціальної стипендії ОСОБА_6, батько якого має стаж підземної роботи понад 15 років, університету не виділялося.

Відповідно до п. 7 ст. 27 Закону України «Про вищу освіту» вищий навчальний заклад діє на підставі власного статуту. Університет здійснює свою навчальну, наукову, господарську, міжнародну, зовнішньоекономічну та іншу діяльність відповідно до чинного законодавства України, у межах прав, передбачених законами України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність», нормативними документами ОСОБА_7 і науки України, додаткових прав, наданих йому за результатами акредитації та Статуту. Фінансування Університету здійснюється на нормативній основі за рахунок державного бюджету (з урахуванням наданого йому статусу, рівня акредитації, напрямів і спеціальностей, за якими здійснюється підготовка фахівців та напрямів підготовки наукових та науково-педагогічних кадрів вищої кваліфікації).

За нормою статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про вищу освіту» (у редакції від 01.07.2014р. № 1556-УІІ) фінансування державних вищих навчальних закладів здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень. (ч.3) Розміри бюджетних призначень на підготовку фахівців з вищою освітою, а також на підготовку наукових і науково-педагогічних кадрів встановлюються у Державному бюджеті України на відповідний рік.

Відповідно до пункту 3 статті 71 Закону України «Про вищу освіту» (у редакції від 01.07.2014 р. № 1556-УІІ) розміри бюджетних призначень на підготовку фахівців з вищою освітою, а також на підготовку наукових і науково - педагогічних кадрів встановлюються у Державному бюджеті України на відповідний рік. Але з того часу, як з'явилася норма ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідні кошти не передбачалися в законах «Про Державний бюджет на відповідний рік (у тому числі не було коштів в 2013, 2014 році і не передбачено їх і в 2015, 2016 році).

За нормою статті 51 Закону України «Про освіту», студенти мають гарантоване державою право на забезпечення стипендіями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення».

Листом від «08» грудня 2012 року № 1/11-19273 Міністерство освіти і науки України надало розяснення, що навчальні заклади України керуються положеннями зазначеного Порядку, якими підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей шахтарів, що навчаються за гірничими спеціальностями. Такі видатки забезпечені коштами Державного бюджету. Зміни, які враховують вимоги ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», і які б були забезпечені коштами Державного бюджету, до Порядку призначення і виплати стипендій не внесені.

ОСОБА_7 і науки України від 24 червня 2010 року № 4.2-17/3043 зазначає, що при призначені стипендії вищі навчальні заклади керуються Порядком призначення і виплати стипендій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004р. № 882 «Питання стипендіального забезпечення», в якому категорія студентів, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, не зазначена.

Відповідно підпункту 6 пункту 6 Порядку, соціальні стипендії призначаються: студентам, які навчаються за гірничими спеціальностями, батьки яких загинули або стали інвалідами внаслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вугледобувних підприємствах.

Згідно з пунктом 9-1 зазначеного Порядку стипендіатам, які постійно проживають на території населеного пункту або навчаються у вищому навчальному закладі, що розташований у населеному пункті, якому надано статус гірського, виплачується додаткова стипендія у розмірі 20 відсотків мінімальної ординарної (звичайної) академічної стипендії відповідного типу навчального закладу.

Ураховуючи викладене, дія пункту 9-1 цього Порядку поширюється лише на стипендіатів, які постійно проживають на території населеного пункту, якому надано статус гірського (незалежно від статуту населеного пункту, в якому розташований вищий навчальний заклад), або навчаються у навчальному закладі, що розташований у населеному пункті, якому надано статус гірського.

На сьогоднішній день, будь-якого іншого механізму/порядку призначення, нарахування і виплати стипендій студентам, які є дітьми шахтарів, в Україні не має, крім Постанови Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року, якою затверджений порядок нарахування і виплати стипендій студентам, які є дітьми шахтарів.

Позивачем не надано доказів неправомірності чи незаконності дій відповідача стосовно нарахування і виплати стипендії ОСОБА_6, утримання цих виплат чи нецільового використання вказаних коштів.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов'язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин викладених в уточненій позовній заяві керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 про стягнення із ОСОБА_1 національного технічного університету не донарахованої стипендії та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню ні повністю, ні в частині.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач заперечує будь-які домовленості і зобов'язання стосовно позивача по незаконним (з точки зору позивача) діям відносно нього, предмета спору, а позивач цього не довів, твердження позивача про наявність будь-яких інших зобов'язань або неправомірності стосовно нього є припущенням.

З огляду на зазначене, позовні вимоги керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 про стягнення із ОСОБА_1 національного технічного університету на користь ОСОБА_2 не донараховану стипендії в такому вигляді не ґрунтуються на вимогах Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, з боку ОСОБА_1 національного технічного університету відсутні порушення вимог чинного законодавства України у сфері стипендіального забезпечення, зокрема положень Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, він не є належним відповідачем по даній справі, а тому правових підстав для задоволення уточненої позовної заяви ОСОБА_1 місцевої прокуратури №1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 національного технічного університету про стягнення не донарахованої стипендії немає.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, Закону України «Про вищу освіту», а також ст.ст. 3, 10, 27, 128, 213 ЦПК України, представник відповідача просить суд прийняти до розгляду заперечення ОСОБА_1 національного технічного університету на уточнену позовну заяву керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 про стягнення із ОСОБА_1 національного технічного університету на користь ОСОБА_2 не донараховану стипендію з 01.09.2013 по 28.02.2016 включно у розмірі 35087,00 грн.; відмовити керівнику ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 в задоволенні позову в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 національного технічного університету про стягнення не донарахованої стипендії стипендію з 01.09.2013 року по 28.02.2016 року включно у розмірі 35087,00 грн.

В судове засідання, призначене на 14.12.2016 року представник відповідача (ЗНТУ) не зявився, надав суду заяву про відкладення слухання справи, мотивуючи неявку зайнятістю в іншому судовому процесі. Будь-яких підтверджуючих документів (повістка, ухвала суду) не надав.

Відповідно до ч 1. ст.157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Даний цивільний позов надійшов до суду 06.06.2016 р., слухання справи неодноразово відкладалось з обєктивних причин. Враховуючи те, що представник відповідач не зявився в судове засідання з причин, які визнані судом неповажними, суд розцінює його дії як невиконання своїх процесуальних обовязків.

Враховуючи вищенаведене, а також думку прокурора та ОСОБА_3, які категорично заперечували проти відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі представника відповідача ЗНТУ за наявними в справі доказами. При цьому, суд враховує, що представник ЗНТУ під час розгляду справи скористувався можливістю надати суду письмові заперечення з приводу позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 № 016059; копією паспорта ОСОБА_6; копією картки платника податків ОСОБА_6; копією інформації ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету; копією довідки про доходи ОСОБА_6 від 23.03.2016; копією довідки ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» від 12.04.2016; копією трудової книжки ОСОБА_5; копією картки платника податків ОСОБА_3; копією наказу від 11.08.2013 р. про зарахування ОСОБА_6 до ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету; копією юридичного висновку від 11.07.2013 р. про можливість зарахування ОСОБА_6 до ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ЗНТУ на підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці поза конкурсом; копією заяви ОСОБА_3 від 18.05.2016 до ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки; копією відповіді ОСОБА_1 коледжу радіоелектроніки ЗНТУ від 25.05.2016 за № 242; копією повідомлення законному представнику ОСОБА_3 про здійснення інтересів неповнолітнього ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом працездатних осіб.

Відповідно до п.8 ч.4 ст. 3 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 р., держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку встановленому законодавством.

Крім того, ч. 2 ст. 62 Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів Державного або місцевого бюджетів, мають право на отримання стипендії у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст.4 постанови КМУ №882, на яку посилається представник відповідача, соціальні стипендії призначаються на підставі нормативно-правових актів на отримання державних пільг і гарантій для окремих категорій громадян.

Частиною 3 статті 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що Закони України та інші нормативно - правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Оскільки Постанова КМУ №882 суперечить вимогам ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці, відповідно до ч.4 ст.9 ЦПК України має бути застосований акт законодавства, який має вищу юридичну силу, тобто Закон України.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2013 році з 01 січня 2013 року складає 1147 гривень, з 01 грудня 2013 року складає 1218 грн.

Також статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2014 році складає 1218 гривень.

Крім того, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2015 року складає 1218 гривень, з 1 вересня 2015 року - 1378 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2016 року складає 1378 гривень.

Згідно з «Прикінцевими положеннями» Законів України «Про Держав бюджет України на 2013 рік», «Про Державний бюджет України на 2014 рік» і «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та Закону України Державний бюджет України на 2016 рік» зупинено дію положень окремих законів та визначено перелік законів, які застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013- 2016 роки. До вказаних переліків Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не входить, в звязку з чим суд дійшов висновку про те, що дію цього Закону не було зупинено.

Судом встановлено, що з 01.09.2013 року та по теперішній час ОСОБА_6 стипендія нараховувалася на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, в цілому за період з 01 вересня 2013 по лютий 2016 року включно ОСОБА_6 недоотримав грошові кошти в сумі 35 087,00 грн.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про вищу освіту» ОСОБА_1 коледж радіоелектроніки ОСОБА_1 національного технічного університету відноситься до вищого навчального закладу. Згідно з підпунктом 8 пункту ст. З Закону, реалізація державної політики у сфері вищої освіти забезпеч шляхом надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, І соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Частиною статті 62 Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висло у рішенні від 08.11.2005 у справі «Кечко проти України», реалізація права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що на час вступу до вищого навчального закладу батько ОСОБА_5 мав стаж підземної роботи більше 15 років, його син ОСОБА_2 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, як передбачено ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Щодо твердження представника ЗНТУ про те, що Університет є неналежними відповідачем, слід зауважити наступне.

Відповідно до п.1.16 Статуту ОСОБА_1 національного технічного університету відокремлений структурний підрозділ ОСОБА_1 коледж радіоелектроніки ЗНТУ, який створено наказом Міністерства освіта і науки України №726 від 14.09.2004, є вищим навчальним закладом першого рівня акредитації, який входить до ЗНТУ як відокремлений структурний підрозділ без: права юридичної особи. При цьому саме ректор ЗНТУ в межах наданих йому повноважень є розпорядником коштів і контролює дотримання штатно - фінансової дисципліни усіма підрозділами університету.

Відповідно до ч.2 ст.80 ЦК України юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем і відповідачем у суді-Згідно зі ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном.

З урахуванням цього, посилання представника ЗНТУ про те, що відповідач по справі є неналежним, суд вважає хибним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 місцевої прокуратури №1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, законний представник позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_1 національного технічного університету, третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації ОСОБА_1 міської ради по Олександрівському району про стягнення недорахованої стипендії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 національного технічного університету () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП:НОМЕР_1) не донараховану стипендію з 01.09.2013 року по 28.02.2016 року включно у розмірі 35087 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 національного технічного університету () на користь прокуратури Запорізької області в особі ОСОБА_1 місцевої прокуратури №1 (, розрахунковий рахунок 0271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, ) кошти витрачені на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів неповнолітнього у розмірі 1378 гривень, судовий збір сплачено прокуратурою Запорізької області у 2016 році, код класифікації видатків бюджету -2800.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Антоненко