_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/4609/16
УХВАЛА

15.09.2016 року

Cуддя Київського районного суду м. Одеси Калашнікова О.І., розглянув матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з під арешту.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 вересня 2016 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з під арешту.

02.09.2016 року зазначену справу передано для розгляду судді Калашниковій О.І. 14.09.2016 року суддя отримала відповідь з відділу адресно-довідкової роботи щодо місця реєстрації відповідача.

Пред»явлена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки не відповідає вимогам ст.119,120 ЦПК України, а саме:

відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою було додано до позову, квитанцію №3276 від 21.08.2016 про сплату судового збору за подання заяви немайнового характеру у розмірі 551,20 грн.

Однак дослідивши карточку справи, суддя вважає, що врахувати зазначену квитанцію як належний доказ сплати судового збору не можливо, з огляду на наступне: перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою компютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані, щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматизованому режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

Станом на 15 вересня 2016 року підтвердження сплати ОСОБА_1 судового збору за подання позовної заяви у розмірі 551,20 грн., в автоматичному та ручному режимі в «Д-3» відсутнє. У звязку з чим, позивачці необхідно надати суду докази щодо зарахування сплаченого нею судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру до Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. У даному випадку з позовної заяви вбачається, що позивачкою заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Також до позовної заяви до заяви не надані її копії, відповідно до кількості учасників процесу, копії додатків для усіх учасників, позовна заява надійшла до суду в одному примірнику, не надані постанови ДВС про арешт майна та заборони його відчуження на які позивачка посилається у своїй позовній заяві.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. .ст. 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з під арешту - залишити без руху і надати їй строк п»ять днів для усунення недоліків.

У разі не виконання вимог ухвали судді позовну заяву вважати не поданою і повернути позивачці.

Суддя Калашнікова О. І.