АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/7938/16 Головуючий 1 інст. Бородіна Н.М.
Категорія: про стягнення суми
У Х В А Л А

16 грудня 2016 року м. Харків

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області Карімова Л.В. перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінк» в особі представника ОСОБА_1на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про повернення грошових коштів.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ч. 2 ст. 207, ст. 210 ЦПК України.

На цю ухвалу районного суду представником ТОВ «Сфінк» ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій міститься прохання скасувати ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2014 року та постановити нову ухвалу, якою залишити позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду на підставі п.1. ст.1 ст. 207 ЦПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ТОВ «Сфінк» не приймало участь у справі, але суд вирішив питання про його права та інтереси.

Апеляційне провадження у вказаній справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Як вбачається з тексту апеляційної скарги ТОВ «Сфінк» оспорює своє право власності на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 16 з посиланням на те, що ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 не були власниками цих приміщень.

Також оспорює правомірність дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо вказаних приміщень при розгляді судами за період 2011 - 2015 роки спорів між цими особами та КОВ «Кантареллі Лімітед», ПАТ КБ «Приватбанк».

Між тим, з матеріалів справи № 640/13168/14-ц вбачається, що предметом спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є грошові суми, а не зазначені ТОВ «Сфінк» нежитлові приміщення.

Виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом , та положень ст. ст. 3, 15 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав і інтересів, у тому числі шляхом оскарження дій і рішень.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» учасникам судового процесу гарантовано право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Таке право гарантовано і статтею 55 Конституції України.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-885 цс15.

Однак, доводи апеляційної скарги не містять конкретних посилань на те, чим порушені права, інтереси ТОВ «Сфінк» або створені перешкоди в можливості реалізації його повноважень чи створені інші несприятливі обставини при постановленні оскаржуваної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2014 року про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Також в апеляційній скарзі ТОВ «Сфінк» не зазначено, які перешкоди в реалізації прав створюються для ТОВ «Сфінк» оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що ТОВ «Сфінк» не доведено наявності у нього права оскарження в апеляційному порядку ухвали Київського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2014 року, тому апеляційну скаргу слід повернути ТОВ «Сфінк» як неподану.

Цивільна справа №640/13168/14-ц підлягає поверненню до Київського районного суду м. Харкова.

Керуючись ч. 5 ст. 297 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінк» в особі представника ОСОБА_1на ухвалу Київського районного суду

м. Харкова від 18 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів- повернути апелянту.

Вищевказану цивільну справу №640/13168/14-ц повернути до Київського районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя: