____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5783/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

1 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, в якому просила: розірвати шлюб укладений між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 18 червня 2014 року.

У судове засідання 20 грудня 2016 року ОСОБА_1 не зявилася, направила заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, та просила розглянути справу у її відсутності. Крім того, в заяві позивачка зазначила, що категорично проти встановлення строку для примирення, оскільки на її погляд встановлення такого строку призведе до насильственних вчинків її чоловіка з метою залякування, оскільки вже неодноразового вона вимушена була звертатися до правоохоронних органів з приводу фізичного насильства.

Відповідач та його представник категоричного заперечували проти розірвання шлюбу. Відповідач не заперечував, що дійсно був вимушений надати ляпасу своєї дружині, від якого вона втратила рівновагу та впала, однак свій вчинок пояснив перебуванням у край збентеженому стані у звязку з тим, що побачив свою дружину з коханцем, однак від дуже шкодує за свій вчинок, готовий пробачити своїй дружині всі подружні зради та не уявляє свого життя без неї, у звязку з чим просив надати строк для примирення.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

При цьому суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 червня 2014 року, шлюб зареєстрований відділом державної рацсу у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, від шлюбу дітей не мають.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сімї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з письмових пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідач здійснив неправомірну дію, а саме дію фізичного характеру щодо своєї дружини, та на думку суду не може слугувати виправданням такої поведінки чоловіка пояснення відповідача щодо перебування у збентеженому стані у звязку зі зрадою дружини.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріпленні у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні позивачки по справі.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивача, а тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Відділом державної рацсу у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 950 від 18 червня 2014 року.

Позивачці ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище «Проценко».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які були відсутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Калініченко Л. В.