Провадження №2/485/571/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Лисенка М.Є.,

при секретарі Бондаренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 в м.Снігурівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» (далі ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В заяві зазначив, що 07 червня 2013 року сторони уклали договір б/н, за умовами якого ОСОБА_2 передав відповідачу кредитні кошти у розмірі 5000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

На погашення вказаного кредиту ОСОБА_3 зобов'язався вносити заборгованість по кредиту, відсотки за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, сплачувати комісії.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач не виконував належним чином свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 12 жовтня 2016 року складає 13607грн.27коп., у тому числі: 4962грн.12коп. заборгованість за кредитом; 2011грн.66коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 4459грн.33коп. - пеня за прострочене зобов"язання; 1050грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн., 500 - штраф (фіксована частина); 624грн.16коп. штраф (процентна складова), позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 вказану заборгованість та судовий збір у сумі 1378грн.

У судове засідання сторони не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Представник позивача у своїй заяві просив суд справу розглядати за його відсутності, позовну заяву підтримав повністю.

Відповідач також надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зважаючи на їх необґрунтованість за відсутності доказів з боку позивача щодо отримання ним кредитних коштів (а.с.74).

Судом ухвалено слухати справу за відсутності сторін.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Укладення сторонами кредитного договору, є підставою виникнення між ними цивільних прав і обов'язків.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором ОСОБА_2 або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 598, 610-611, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Зазначене також стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином.

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що 07 червня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з одного боку та ОСОБА_3 з іншого боку уклали кредитний договір б/н, за умовами якого ОСОБА_2 надав відповідачу кредит у сумі 5000грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, а останній зобов'язався повернути заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Пунктами 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6.1, 1.1.7.11 Умов і правил надання банківських послуг (а.с.12-35), які є невід'ємною частиною кредитного договору, з якими відповідачка ознайомлена та не надала будь-яких заперечень, передбачено, що позичальник взяв на себе обов'язок погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, перевитрати платіжного ліміту, комісії, передбачених діючим договором.

У випадку невиконання зобов"язання на вимогу Банка виконати зобов"язання по поверненню кредита та винагороди.

При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше, ніж на 30 днів, сплатити Банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову.

У разі виникнення виникнення прострочених зобов"язань за кредитом позичальник сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

У разі виникнення прострочених зобов"язань за борговими зобов"язаннями на суму від 100грн., позичальник сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же термін.

Відповідач свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконав належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно наданому позивачем розрахунку (а.с.8-10), станом на 12 жовтня 2016 року складає 13607грн.27коп., у тому числі: 4962грн.12коп. заборгованість за кредитом; 2011грн.66коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 4459грн.33коп. - пеня за прострочене зобов"язання; 1050грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн., 500 - штраф (фіксована частина); 624грн.16коп. штраф (процентна складова).

Таким чином, судом встановлено, що позивач зі свого боку повністю виконав умови договору, надавши відповідачу кредит, а останній свої зобов'язання за договором не виконав та припинив погашення кредиту.

Посилання відповідача на ту обставину, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту отримання ним коштів за кредитним договором не заслуговують на увагу, так як спростовані у ході розгляду справи наданими позивачем доказами.

Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов'язання, відповідач суду не надав.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у заявленому обсязі.

За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі у розмірі 1378грн.

Керуючись ст.ст.3,15,57,60,208,209,213215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору б/н від 07 червня 2013 року станом на 12 жовтня 2016 року у сумі 13607 (тринадцять тисяч шістсот сім)грн.27коп., з яких: 4962грн.12коп. заборгованість за кредитом; 2011грн.66коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 4459грн.33коп. - пеня за прострочене зобов"язання; 1050грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн., 500 - штраф (фіксована частина); 624грн.16коп. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» судові витрати у сумі 1378 (тисяча триста сімдесят вісім)грн.

Копію рішення направити сторонам для відома не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але були відсутні при проголошенні рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ