Номер провадження: 22-ц/785/3663/16
Головуючий у першій інстанції: Чебан Н. В.
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, Комлевої О.С.,

при секретарі: Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приват Банк» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк» 29.04.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 19.10.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н. та отримано ОСОБА_3 кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем було порушено умови зазначеного договору щодо належного виконання зобов'язань, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 21426.22 грн., в зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 21426.22 грн. за кредитним договором №б/н від 19.10.2006 року ,а також судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням застосувати строки позовної давності.

Рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду Банк приніс апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено наступне.

19.10.2006 року між ЗАТ Комерційний Банк «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н, який складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг(а.с.5-11). ,

Відповідно до умов договору позичальнику, тобто ОСОБА_3 було надано кредит у розмірі 4000.00 грн. із сплатою відсотків у розмірі 36,00% в рік, яка нараховується на залишок заборгованості Відповідач погодився із тим, що Заява разом із Памяткою клієнту та Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.5).

Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором.

Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів щодо будь-якого грошового зобов'язання , передбачених договором більш ніж на 120 днів, боржник повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми позову.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на той же строк, тобто 12 місяців.

Однак подальша пролонгація дії зазначеного договору вказаними Умовами не передбачена.

Таким чином, вищевказаний кредитний договір № б/н від 19.10.2006 року, укладений між позивачем та відповідачем, враховуючи його пролонгацію закінчився 19.10.2008 року.

З цих підстав, в розумінні п.9.12 Кредитного договору, після закінчення строку його дії 19.10.2008 року почався перебіг трирічного строку позовної давності, який сплинув 19.10.2011 року.

Оскільки позивач звернувся до суду лише 29.04.2015 року строк позовної давності сплинув.

У відповідності до ст.256 ЦК У країни,позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. ~

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина 2 ст.258 ЦК України передбачає строк спеціальної позовної давності, яка застосовується до стягнення неустойки (пені, штрафу) в І рік.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

На підставі вищенаведеного та враховуючи, що строк позовної давності сплинув, що минуло більше трьох років і причини пропущення строків позовної давності позивачем не вказані, суд обґрунтовано вважав за необхідне застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, і в задоволенні позовних вимог відмовити.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приват Банк» відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

О.С.Комлева