Справа № 727/4808/16-ц
Провадження № 2/727/1461/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Чернівці Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4, третя особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4, третя особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції про визнання батьківства. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, у третьої особи ОСОБА_4 та у нього народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, але батьком дитини було зазначено відповідача ОСОБА_3, однак, згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.01.2003 року, шлюб між відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою на стороні відповідача ОСОБА_4 було розірвано. Зазначає, що з червня 1994 року він зустрічався з ОСОБА_4, а з лютого 2007 року почали проживати однією сімю, зареєструвавши шлюб 27.11.2007 року. В лютому 2016 року третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 розповіла йому, що біологічним батьком дитини ОСОБА_5 являється він. Під час спільного проживання з ОСОБА_4 він сприймав завжди дитину як свою дочку і в нього сумнівів щодо батьківства відносно дитини немає. Просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, від останніх до суду поступила письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, будучи належним чином, повідомленим про день,час і місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки, суд не повідомив.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином, повідомленим про день,час і місце розгляду справи, від останньої до суду поступила письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Третя особа, представник відділу реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції в судове засідання не зявився, будучи належним чином, повідомленими про день,час і місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки, суд не повідомили.

Суд, вивчивши доводи обставин викладених в позовній заяві, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, в межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач ОСОБА_2 та третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності до паспорта громадянина України (а.с.10-12, 13-14).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до паспорта громадянина України (а.с.15).

02.09.2002 року народилася ОСОБА_5 в м. Чернівці, її батьками зазначено: відповідача ОСОБА_3 та третю особу на стороні відповідача ОСОБА_4 (а.с.18).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.01.2003 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано (а.с.16), аналогічне вбачається і з дослідженого свідоцтва про розірвання шлюбу, 27.02.2007 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с.17).

27.11.2007 року між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2 (а.с.19).

З довідки ПП «Ремжитлосервіс» №1608 від 16.06.2016 року вбачається, що позивач ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 та неповнолітня дитина ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за однією адресою: м. Чернівці провулок Ентузіастів, 6/75 (а.с.20).

Відповідно до висновку експерта №321 від 19.10.2016 року, призначеної судом судової молекулярної - генетичної експертизи установлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 складає величину не менш ніж 99,99%, біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 практично доведено.

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані положеннями Сімейного кодексу України, ст.9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною.

Зокрема, згідно статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

За змістом ст. 128 ч. 2, 3 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, при цьому позов про визнання батьківства може бути предявлено особою, яка вважає себе батьком дитини.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком.

Згідно п. 9. постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3: «Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, імя та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що визнання факту батьківства відносно дитини є необхідним для її повноцінного фізичного, духовного та морального розвитку.

У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сімя визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.

Крім того, суд вважає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, має виховуватись під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любов, моральної та матеріальної забезпеченості. Безпосередня участь біологічного батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Відповідно до ст.121 СК України, права та обовязки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Виходячи з наведеного вище, що заявлені вимоги щодо визнання батьківства ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у матері (третьої особи на стороні відповідача) ОСОБА_4 ґрунтуються на законі.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно, всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання батьківства підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 126, 128 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст.10, 59, 60, 146, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4, третя особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецького МУЮ виключити відомості про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, як батька дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису № 1521 від 14.09. 2002 року про народження дитини.

Зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, внести зміни до актового запису № 1521 від 24.09.2002 року про народження дитини, вказавши батьком дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в графі Батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці на потязі 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні судового рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Слободян Г.М.