Справа №442/462/16-ц
Провадження №2/442/476/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Харів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Дрогобицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 10 липня 2005 року померла його мати ОСОБА_5, яка постійно і до дня смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1.

12 лютого 1992 року державним нотаріусом Другої дрогобицької нотаріальної контори ОСОБА_6 було посвідчено заповіт, згідно котрого ОСОБА_5, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, заповідає своєму сину ОСОБА_1.

6-ти місячний строк для подачі заяви для прийняття спадщини, він пропустив оскільки постійно проживає, та на момент смерті його матері проживав за межами України, у Сполучених Штатах Америки.

Відтак, через об'єктивно не переборні, незалежні від нього обставини не зміг у встановлений строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Додатково пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у випадку коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови).

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити. На підтвердження позовних вимог, надали суду належним чином завірені письмові пояснення ОСОБА_1.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, в матеріалах справи мається клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, беручи до уваги письмові пояснення позивача, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК)

За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 12 лютого 1992 року ОСОБА_5 склала заповіт на все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, заповідає своєму сину ОСОБА_1. (а.с. 4)

10 липня 2005 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7 І-СГ № 018096. (а.с. 5)

Позивач вказує, що він являється сином померлої ОСОБА_5, однак не надав суду жодного доказу (наприклад: свідоцтва про народження; паспорта громадянина України) на підтвердження цієї обставини.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Отже, ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу його родинних відносин з ОСОБА_5, і такі докази в матеріалах справи відсутні, що вказує на безпідставність твердження про його родинний звязок із ОСОБА_5

За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадищини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз»яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з Листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини

Звертаючись із позовом до суду, представник позивача за довіреністю просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадищини, оскільки останній у зв»язку з хворобою та хворобою дружини, в жовтні 1996 року разом із сім»єю виїхав до Америки, з цього часу він на Україну жодного разу не приїздив, а тому не мав змоги подати у встановлений строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Однак жодних доказів на підтвердження наведених обставин, зокрема щодо виїзду та перебування в Америці позивачем не надано, як і не надано доказів того, що він з 2005 року і по даний час хворіє.

Викладені вище обставини та документи не дають підстав для обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску позивачем строку на прийняття спадщини.

З огляду на зазначені норми закону, перелічені позивачем в позові причини пропуску строку на прийняття спадщини не є поважними, жодна з наведених в позові обставин не підтверджена належними доказами у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У своєму доповненні до пояснення ОСОБА_1, вказує, що йому було відомо про спадщину на Україні, однак заяви вчасно не подав, що може свідчити про відсутність наміру приймати спадщину.

Як вбачається з Постанови приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 13.01.2016 року, «до неї звернувся представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері, ОСОБА_5, яка померла 10 липня 2005 року…», тобто через такий значний проміжок часу 2005-2016 роки, до нотаріуса ОСОБА_1 особисто так і не звернувся, а звернувся його представник. З чого випливає, що таку заяву через представника можна було подати і в строки передбачені ст..1270 ЦК України.

До того ж, перебуваючи за кордоном, позивач міг звернутись у Посольство чи консульство України із заявою про прийняття спадщини у порядку, встановленому п. 3.13 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.12.2004 р. № 142/5/310, однак таких доказів про вчинення ним певних дій або поважні причини, які перешкоджали йому вчинити певні дії ОСОБА_1 не надав суду.

Так як позивач не вказав об»єктивні, непеборні, істотні труднощі, які перешкоджали йому звернутись до нотаріальної контори чи консульської установи із заявою про прийняття спадщини, то суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 3, 10-11, 59-61, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, суд, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Дрогобицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ___________________ О.В. Крамар