Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2016 Справа №607/18843/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Зарічної О.П.

прокурора Хоми І. А., позивачки ОСОБА_1, її представників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 представника третьої особи - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем який розірвано рішенням 21 березня 2007 року Тернопільського міськрайонного суду. Від шлюбу у них є неповнолітня дочка, яка проживає із нею. Відповідач після розірвання шлюбу життям дочки не цікавиться, жодного разу не подзвонив, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, хоч ніхто не чинить йому перешкод у цьому. На сьогоднішній день дочка не пам'ятає свого батька та не відчуває до нього ніяких почуттів, оскільки жодного разу його не бачила. Крім цього, навіть упродовж судового справи жодного разу не подзвонив до дитини. Дочка повністю перебуває на її утриманні та вихованні. За вказаних обставин просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просить задовольнити, пояснивши, що після розірвання шлюбу з 2007 року відповідач ОСОБА_4 виїхав за кордон, жодного разу не подзвонив до дитини, не провідував її, ніколи не виявляв бажання спілкуватися з нею, хоча, ніхто не чинить йому у цьому перешкод, конфліктних ситуацій між ними з приводу спілкування відповідача із дочкою не виникало, Правда у 2011 та в 2013 роках , на її напоглеві е неодноразові прохання, відповідач надавав дозвіл на виїзд дочки на відпочинок за кордон у її (ОСОБА_1.) супроводі, при цьому всі необхідні кошти за отримані почслуги нотаріуса сплачувала вона.. Також, зазначила, що розповідала дочці про те, хто є її біологічним батьком, однак дитина не пам'ятає його та не має до нього жодних почуттів, оскільки ніколи його не бачила. Мати відповідача спілкувалася із дитиною, відвідувала її у 2015 році на свято Миколая, подарувавши 100 гривень і цукерки, а також у 2015 році подарувала дитині 1500 гривень, сказавши, що це переказ від батька.

У судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позов підтримали та просили задовольнити, при цьому, останній пояснив, що з 2007 року перебуває із позивачкою в зареєстрованому шлюбі та спільно проживає із нею, однак, відповідач ніколи не виявляв будь-якого бажання для спілкування із донькою , хоча позивачка ніколи не чинила йому в цьому жодних перешкод.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти позову, покликаючись на те, що відповідач визнає свою дочку, у 2007 році намагався спілкуватися з дитиною, передав дочці грошові кошти у розмірі 1500 гривень, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки.

Представник служби в справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у судовому засіданні просила позов задовольнити, підтримала висновок органу опіки і піклування , затверджений рішенням №170 від 04 березня 2015 року виконавчого комітету Тернопільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо виховання і утримання дочки та не створює умов для її фізичного та морального розвитку.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на те, що відповідач свідомо на протязі тривалого часу не виконує виконання свого юридичного обов"язку по вихованню неповнолітньої дочки та не приймає участі у вихованні дитини.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Неповнолітня ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що зроблено актовий запис №895 від 27 травня 2003 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Батьками ОСОБА_7 є сторони по справі, шлюб між якими розірвано 21 березня 2007 року відповідно до актового запису №189 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Дитина проживає та перебуває на повному утриманні у позивачки на АДРЕСА_2, що стверджується довідкою №6271 виданою 11 листопада 2014 року приватним підприємством "Люкс".

Відповідно до висновку органу опіки і піклування затвердженого рішенням №170 від 04 березня 2015 року виконавчого комітету Тернопільської міської ради позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4 є доцільним, оскільки відповідач не виконує батьківських обов"язків щодо виховання та утримання дочки ОСОБА_7, не створює умов для її фізичного, духовного, морального розвитку.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8, пояснила, що з 1989 року проживає на одному сходовому майданчику із позивачкою , є її сусідкою, після розірвання шлюбу з 2007 року не бачила, щоб ОСОБА_4 провідував свою дочку.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначила, що з 2000 року є сусідкою позивачки , при цьому не бачила відповідача ОСОБА_4 з 2007 року, ніколи не чула від ОСОБА_7 про її біологічного батька, проте чула, що між однолітками дитина називає своїм татом ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_10, яка є матір'ю відповідача у судовому засіданні пояснила, що відповідач жодного разу не подзвонив до дочки, оскільки не має її номеру телефону, однак він цікавиться життям дочки , тому просив її передати дочці гроші, у 2015 році вона на прохання сина передала внучці 1500 гривень.

Відповідач перебуває та працює за кордоном, що підтверджується довідкою наданою Головним центром обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 03 червня 2015 року, в якій зазначені дати перетину відповідача ОСОБА_4 державного кордону України.

Згідно характеристики №321 виданої 11 грудня 2014 року Тернопільською загальноосвітньою школою I-III №11 Тернопільської міської ради Тернопільської області за підписом Директора школи ОСОБА_11 та класного керівника ОСОБА_12, ОСОБА_7 навчається у школі з першого класу, за час навчання у школі зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна та уважна учениця, має добрий загальний розвиток, користується повагою серед школярів, мама приділяє належну увагу вихованню дочки, часто спілкується з учителями, завжди відвідує батьківські збори, є заступником батьківського комітету класу, за період навчання у школі ОСОБА_7 її рідного батька ніколи не бачили.

Згідно із Висновком органу опіки та піклування , затвердженим рішенням № 170 виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 04 березня 2015 року , - орган опіки та піклування , враховуючи , що ОСОБА_4 не виконує батьківських обов"язків щодо виховання та утримання доньки ОСОБА_7, не створює умов для її фізичного, духовного та морального розвитку , захищаючи інтереси дитини , вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вона , він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз'яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Натомість, судом установлено, що з 2007 року відповідач не цікавиться життям дочки ОСОБА_7, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною ні особисто, ні через будь-які засоби зв'язків, хоча ніхто не створює йому перешкод у цьому, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а свідомо на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов"язку по вихованню неповнолітньої дочки, не виявляє до неї батьківської уваги та турботи,не цікавляться станом її здоров"я, не надає матеріальної допомоги на утримання, не приймає участі у вихованні.

Зазначені факти, як кожен окремо , так і в їх сукупності , суд оцінює як ухилення відповідача від виховання дочки, свідоме нехтування ним своїми обов"язками щодо неповнолітньої дитини.

З цих підстав, оскільки, відповідач свідомо ухиляється від виконання свого юридичного обов'язку по вихованню неповнолітньої дочки, не спілкується з нею, не проявляє про дитину щонайменшої батьківської турботи, і тому виходячи з інтересів дитини , умов її нормального розвитку та виховання, захищаючи інтереси дитини, відповідача ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином позов ОСОБА_1 є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 218, 294, ч. 4 ст. 295 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1) батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в доход держави 551, 20 гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Сливка