Ухвала

Іменем України

26 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_4, на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 1 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 17 липня 1999 року він перебуває із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дочок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. З червня 2015 року вони проживають окремо з іншими співмешканцями, шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, діти проживають з ОСОБА_3, яка не чинить позивачу перешкод у спілкуванні з ними.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що подальше сумісне життя є неможливим, позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 1 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 червня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Шлюб, зареєстрований 17 липня 1999 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 395, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розірвано. Вирішено, що після розірвання шлюбу діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишаться проживати з матір'ю.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що сторони проживають, шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, а наявність між ними спору про поділ майна подружжя не є підставою для відмови у розірванні шлюбу.

Доводи касаційної скарги про те, що районний суд належним чином не повідомив про дату судового розгляду не є підставою для скасування рішення апеляційного суду. Згідно з вимогами ст. 307 ЦПК України апеляційний суд у такому випадку не має повноважень для скасування рішення суду рішення районного суду з направленням справи на новий розгляд. У цьому разі той, хто подає апеляційну скаргу, якщо він не брав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, повинен в апеляційному суді довести свою позицію належними доказами. ОСОБА_3 переконливість наданих апеляційному суду доказів не довела.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), висновків судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 1 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич