Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року Подільський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю прокурора Гришиної Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах малолітньої ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор, діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснюючи на підставі ст.121 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво інтересів громадян, які знаходяться на тимчасово окупованій території, звернувся до районного суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, - факт народження дитини в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану , мотивуючи тим, що у вересні 2016 р. до прокуратури Автономної Республіки Крим звернулась громадянка України ОСОБА_2, яка мешкає в м.Сімферополь, про захист в суді інтересів її народженої в м.Сімферополі ІНФОРМАЦІЯ_1 р. дочки ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про народження, оскільки в зв'язку з фінансовими труднощами вона не має можливості виїхати з тимчасово окупованої території - АР Крим. До заяви в прокуратуру були надані документи, якими підтверджувалось громадянство батьків дитини, які перебувають в зареєстрованому з 14.09.2013 року шлюбі, їх проживання в АРК, документи про народження 16.09.2016 р. у ОСОБА_2 дитини жіночої статі, які видані на тимчасово окупованій території України, а тому не можуть бути прийняті до реєстрації факту народження дитини і отримання свідоцтва про народження, що видається органами ДРАЦС. Встановлення факту народження необхідно для реєстрації дитини органами реєстрації актів цивільного стану Держави Україна. Враховуючи те, що для отримання свідоцтва про народження подружжя ОСОБА_2 може бути подано до будь-якого органу ДРАЦС, то прокурором не визначається жоден відділ як заінтересована особа.

В судовому засіданні прокурор підтримала вимоги в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що заявники є громадянами України, їх народжена дитина є також громадянином України, а в іншій спосіб, і ніж за судовим рішенням, зареєструвати народження дочки подружжя Олійників позбавлено можливості. Подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі, факт народження дитини в певний час в певному місті підтверджується письмовими документами, а тому вважає є всі передбачені законом підстави для встановлення такого факту, який буде мати для заявників юридичне значення. Додала, що незважаючи на зареєстроване місце проживання заінтересованої особи ОСОБА_2 у м.Авдіївці Донецької області, яка є контрольованою Ураїною територією, в зв'язку з небезпечною там обстановкою обидва подружжя знаходиться в Криму, а тому не має можливості зареєструвати народження дитини в органах ДРАЦС м.Авдіївки.

Заінтересовані особи, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Статтею 121 Конституції України передбачено, що на прокуратури покладено обов'язок представництва інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 45 ч.2 ЦПК України встановлено, що з метою представництва інтересів громадян або держави в суді прокурор, в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами.

Як вбачається з наданих документів, прокурором підтверджені встановлені законом підстави для представництва в суді.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено документами, що громадяни України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець міста Авдіївка Донецької області (Україна), постійне місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка міста Донецька Донецької області (Україна), постійне місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2, перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Шлюб між вказаними особами зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області актовим записом № 883 від 14.09.2013 р.

Як вбачається з наданих документів, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у місті Сімферополь в пологовому відділенні медичного закладу, розташованого за адресою: м.Сімферополь, вул..Київська, 69, у ОСОБА_2 народилася дівчинка. Реєстрація народження дитини оформлена медичним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 16.09.2016 р. ГБУЗ РК РКБ ім..Семашка СППЦ м.Сімферополь.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. А тому зазначене місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України.

В судовому засіданні встановлено, що документи на підтвердження факту народження дитини видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що вищевказане медичне свідоцтво про народження видано органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє подружжя ОСОБА_2, які є громадянами України і мешкають на тимчасово окупованій території України, отримати відповідну соціальну допомогу при народженні дитини, зареєструвати місце проживання дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Медичне свідоцтво про народження форми 103/о, встановленої МОЗ України, ОСОБА_2 не може отримати у медичному закладі м.Сімферополь, оскільки територія Автономної Республіки Крим тимчасово окупована та форма цього бланку, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р., на теперішній час не використовується, а видане вищевказане медичне свідоцтво не може бути використано заінтересованою особою для реєстрації дитини на території України.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження малолітнього сина заінтересованих осіб у справі у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Відповідно до ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є громадянином України як особа, обидва батьки якої на момент її народження були громадянами України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що батьки новонародженої дитини не мають можливості надати до органів ДРАЦС документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження за встановленою МОЗ України формою, а факт народження нею дитини підтверджено в судовому засіданні, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника .

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

На підставі ст.122 СК України, якою визначено походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою, батьком народженої у ОСОБА_2 дитини є чоловік породілля - ОСОБА_3.

В судовому засіданні встановлено, що батьки визначились з ім'ям новонародженої дочки - ОСОБА_4.

Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява № 25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст.213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим (Україна), батьками якої є громадяни України ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки державним органам провести державну реєстрацію факту народження дитини, а батькам дитини - отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України.

Відповідно до ст.257-1 ч.4 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, ст.ст.3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст.11, 60, 212, 213, 214-215, 234 ч.2 п.5, 256 ч.1 п.7, 257-1, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах малолітньої ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, у батьків: батько - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець міста Авдіївка Донецької області (Україна), громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка міста Донецька Донецької області (Україна), громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2; шлюб яких зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області актовим записом № 883 від 14.09.2013 р.

Факт народження дитини ОСОБА_4 встановити для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах ДРАЦС України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Н. М. Ларіонова