Дата документу 14.09.2016
Справа N 320/4600/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«14» вересня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Кучеренко В.В.
при секретарі Прозоровій Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про надання дозволу для виїзду дитини за кордон без згоди батька,
Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить дозволити виїзд за кордон неповнолітній дитині, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 або інших уповноважених нею осіб, без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на період 20 днів до країн Єгипет, Франція, Турція, Крим до настання дитиною повноліття. Позовна заява обґрунтована тим, що 02.08.2003 року між сторонами був зареєстрований шлюб. З чоловіком подружнє життя не склалося в наслідок чого шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Згідно довідки про склад сім»ї, донька постійно проживає та знаходиться на утриманні позивача. Батько дитини не виділяє грошові кошти на утримання доньки, не приймає участь ужитті доньки, не виконує в повному обсязі батьківські обовязки по вихованню і утриманню своєї дитини. Позивач має можливість їздити за кордон разом з малолітньою донькою ОСОБА_3, з метою відпочинку, оздоровлення та ознайомлення з культурою інших країн, що також відповідає інтересам дитини, оскільки буде сприяти всебічному розвитку дитини. Дитина постійно займається у палаці дитячої та юнацької творчості з вересня 2011 року та по теперішній час. На теперішній час стало неможливим виїзд дитини за кордон для участі у міжнародних змаганнях з бальних танців через те, що відповідач як батько дитини відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на її виїзд за кордон, при цьому не вказує жодної аргументованої причини, в звязку з чим позивач і вимушена звернутися до суду.
Позивач у судове засідання не з'явилася, від її представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, проти винесення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий курєр» яке є в матеріалах справи, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення на підставі наявних у справі документів.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача та представника третьої особи про слухання справи за їх відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
02 серпня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.
Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1499 /а.с.13/.
Згідно довідки старшої по будинку, неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 /а.с.14/.
З вересня 2011 року ОСОБА_3 займається у палаці дитячої та юнацької творчості та є вихованкою Народного художнього колективу ансамблю бального танцю «Грація» /а.с.16/.
Судом встановлено, що позивач має намір організовувати поїздку дитини за кордон з метою відпочинку, оздоровлення та ознайомлення з культурої інших країн, що відповідає інтересам дитини та буде сприяти її всебічному розвитку.
Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Згідно із ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступиш змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про надання дозволу для виїзду дитини за кордон без згоди батька.
Керуючись ст.ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 313 ЦК України, ст.ст. 15, 57, 59, 84, 107, 208, 212-215, ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про надання дозволу для виїзду дитини за кордон без згоди батька задовольнити повністю.
Дозволити виїзд за кордон неповнолітній дитині, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.н. НОМЕР_1) або інших уповноважених нею осіб, без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3(і.н. НОМЕР_2) на період 20 днів до країн Єгипет, Франція, Турція, Крим до настання дитиною повноліття.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В.Кучеренко