Справа № 428/3249/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона уклала шлюб з відповідачем. Вони мають неповнолітнього сина, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач повідомила, що останній раз допомогу для дитини відповідач надавав в лютому 2016 року. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Вона не є інвалідом, дитина також має нормальний стан здоров'я.

В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з нього допомоги на утримання дружини. Вказав, що дружина вигнала його з квартири. Він працює на Сєвєродонецькому заводі нестандратизованого хімічного обладнання на посаді котельника, отримує щомісячну заробітну плату у приблизному розмірі 1500 грн., в його власності також перебуває житловий будинок у м. Красний Лиман. Він не є інвалідом, на утриманні у нього ніхто не перебуває. Останній раз матеріальну допомогу дитині він надавав у лютому 2016 року. З 25.12.2015 року він не проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини справ та відповідні їм правовідносини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого 20 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 20 червня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 278. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1.

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 12 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 887. Батьком дитини записаний ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1.

Суд враховує, що відповідач є батьком ОСОБА_4, який є його неповнолітньою дитиною. Також, відповідач є чоловіком ОСОБА_1, яка є матір'ю ОСОБА_4 та з якою проживає дитина.

У зв'язку із викладеним суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, Разом з тим, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, адже розмір аліментів у вигляді 1/4 частки від усіх доходів відповідача на дитину та 1/8 частки від усіх доходів відповідача на утримання дружини є найбільш справедливим та таким, що враховує як право дитини та дружини на належне матеріальне утримання від батька та право дружини на матеріальне утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, так і стан здоров'я батька, його вік та працездатність, а також розмір щомісячного доходу батька, який є невеликим.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 копійок.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 224-226, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 17 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки від всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 17 березня 2016 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір на користь держави у сумі 551 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д. Б. Баронін