АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/4309/16 Головуючий 1-ї інстанції Бугера О.В.
Справа №644/4018/16-ц Доповідач Довгаль А.П.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 травня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з заявою про забезпечення доказів.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 травня 2016 року вищезазначену заяву повернуто ОСОБА_1 на підставі п.4) ч.3 ст.121 ЦПК України - для звернення до належного суду.

Не погодившись з цією ухвалою суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить її скасувати і постановити нову про задоволення його заяви, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, та на таку, що винесена з порушенням норм процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив з того, що дана заява подана з порушенням правил підсудності, оскільки заявник просить витребувати докази з ГУ Національної поліції в Харківській області, яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Раднаркомівська №5, що не відноситься до територіальної підсудності Орджонікідзевського районного суду м. Харкова

Проте, погодитися з таким висновком колегія суддів не може, виходячи з наступного.

З метою захисту інтересів сторін та інших учасників процесу цивільне процесуальне законодавство передбачає інститут забезпечення доказів.

Забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, спрямованих на фіксацію відомостей, які містяться в доказах, коли в осіб, які беруть участь у справі, є підстави, які викликають обґрунтоване побоювання, що подання потрібних доказів у судове засідання є неможливим, або ж у них є складнощі в поданні цих доказів.

Згідно ч.ч.3 ,4 ст.133 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до предявлення нею позову. У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобовязана відшкодувати судові витрати, а також збитки, заподіяні у звязку із забезпеченням доказів.

Відповідно до положень ч.1

езпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Якщо після вчинення процесуальних дій щодо забезпечення доказів позовну заяву подано до іншого суду, протоколи та інші матеріали щодо забезпечення доказів надсилаються до суду, який розглядає справу (ч.5 цієї статті).

Таким чином, заява про забезпечення доказів до подання позову, подається у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів. Згідно з правилами територіальної підсудності кожний суд має право вчиняти процесуальні дії виключно у межах певної адміністративної території, на яку поширюються його повноваження. Таким чином, якщо процесуальні дії щодо забезпечення доказів потенційно можуть бути вчинені в межах територіальної підсудності певного місцевого загального суду, він є повноваженим розглядати відповідну заяву.

За загальними правилами підсудності, згідно ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Статтею 110 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача. Так, ч.6 цієї статті встановлено, що позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем завдання шкоди.

Як вбачається із змісту заяви, ОСОБА_1 просить витребувати з ГУ Національної поліції в Харківській області інформацію про власника автомобіля державний №ВЕ4820АО, його адресу проживання, матеріали кримінального провадження (матеріали перевірки) за фактом дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП), яка сталася 06.04.2016року приблизно о 13год.40хв. на паркові ТЦ «Клас», розташованого за адресою: м. Харків, пр-кт Московський №295, а саме коли автомобіль МАН державний №СЕ3715ВС, рухаючись заднім ходом, допустив наїзд на ліхтарний стовп, внаслідок чого впав та розбився плафон з лампою ліхтаря, що належить ТОВ «Компанія «Женева-Нова». Отже, дане ДТП сталося на території Орджонікідзевського району м. Харкова, а тому позивач вправі у подальшому звернутися з позовом про відшкодування шкоди до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, тобто за місцем даного ДТП.

Із наданих заявником документів також вбачається, що згідно договору про уступку права вимоги від 06.05.2016року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія «Женева-Нова», останнє відступило на користь ОСОБА_1 право вимоги щодо стягнення шкоди з власника автомобіля МАН державний №ВЕ4820АО за фактом ДТП, що сталося 06.04.2016року на паркові ТЦ «Клас» (а.с.8).

Отже, звернення ОСОБА_1 до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення доказів, а саме за місцем завдання шкоди внаслідок ДТП, є його правом.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена без додержання вимог закону, вона підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для розгляду цієї заяви відповідно до вимог ст.135 ЦПК України.

Згідно п.п.3,4) ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанціє є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 307ч.2п.2), 311ч.1п.п.3),4), 313, 314ч.1п.6), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 травня 2016 року скасувати і справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів направити до того ж суду першої інстанції для її розгляду по суті.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді -