Справа № 529/666/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті ОСОБА_4 вони, як спадкоємці за законом, прийняли спадщину, що складається з земельної ділянки площею 5,999 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - ОСОБА_3 сільська рада/, однак через відсутність відомостей про цю землю у Державному земельному кадастрі позбавлені можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивачі подали суду заяви про підтримання позову та розгляд справи у їхню відсутність.

Від відповідача - ОСОБА_3 сільської ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Треті особи - приватний нотаріус Диканського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5 /далі - приватний нотаріус ОСОБА_5В./, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - заперечень проти позову не подали, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивачів, представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради та третіх осіб приватного нотаріуса ОСОБА_5, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст.174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

24 січня 2015 року в с. Петро-Давидівка Диканського району Полтавської області помер ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 281925, виданим 26 січня 2015 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради. За життя нині померлий ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 503921, виданого 02 серпня 2001 року ОСОБА_3 сільською радою народних депутатів, володів земельною ділянкою площею 5,999 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради. Державний акт був виданий у визначеному на той час порядку і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Належність вказаної землі нині померлому ОСОБА_4 також підтверджено довідками, виданими відділом Держгеокадастру у Диканському районі Полтавської області 15.01.2016 року та 24.03.2016 року.

Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі померлому ОСОБА_4 Державного акта.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка належала померлому ОСОБА_4 на законних підставах, хоча в подальшому і не була внесена до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу її відкриття не заявив про відмову від неї.

Позивач по справі ОСОБА_1 була дружиною нині померлого ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ № 344248, виданим 26 серпня 1978 року Попівською сільською радою Миргородського району, а позивач ОСОБА_2 його сином, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-КЕ № 300593, виданим 01 березня 1989 року ОСОБА_3 сільською радою. Отже з викладеного вбачається, що позивачі по справі є спадкоємцями першої черги майна померлого ОСОБА_4, як його дружина та син.

З довідки приватного нотаріуса ОСОБА_5 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа на підставі заяви позивачів, які є сином та дружиною померлого. Окрім цього, у вказаній спадковій справі маються заяви від третіх осіб по справі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відмову від прийняття спадщини. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак позивачам нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність в даний час реєстрації відповідних даних про спірну земельну ділянку у Державному земельному кадастрі.

Враховуючи, що вказана вище земельна ділянка є спадковим майном, яка належала померлому ОСОБА_4 на законних підставах, позивачі прийняли спадщину після його смерті, як спадкоємці за законом, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачами права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 5,999 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлому 24 січня 2015 року ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 503921, виданого 02 серпня 2001 року ОСОБА_3 сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 5,999 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлому 24 січня 2015 року ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 503921, виданого 02 серпня 2001 року ОСОБА_3 сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: