У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю.

при секретарі Солом`яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву командира військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до виконання,

В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2016 року командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою.

Вказував, що 25.03.1999 року приватний нотаріус Білоцерківського нотаріального округу Київської області видав виконавчий напис № 709 про стягнення з ОСОБА_2 на користь військової частини НОМЕР_2 заборгованості у розмірі 7 624,40 грн. Цього ж дня зазначений виконавчий напис був пред`явлений до виконання судовому виконавцю Білоцерківського народного суду. В період з 2001 по 2003 рік військовою частиною НОМЕР_2 вживались заходи щодо розшуку боржника та стягнення з нього заборгованості. В результаті розшуку було встановлено місце проживання боржника, однак згідно відповіді Білоцерківського міського управління юстиції Київської області виконавчий напис № 709 від 25.03.1999 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 до них не надходив.

Також заявник стверджував, що військова частина НОМЕР_1 є правонаступником військової частини НОМЕР_2 . Після перевірки військової частини НОМЕР_1 , яку здійснило Територіальне управління внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю МОБ, виявлено факт пропущення строку пред`явлення виконавчого документу, відповідно відсутність процесу відшкодування збитків нанесених державі та винесено пропозиції щодо відновлення роботи з відшкодування шкоди колишніми військовослужбовцями. Після цього заявник звернувся до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, однак йому було відмовлено з формулюванням, що в пакеті документів відсутній виконавчий документ та стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Посилаючись на те, що військова частина НОМЕР_1 пропустила строк пред`явлення виконавчого документу до виконання через дії Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, яка не повернула його до військової частини НОМЕР_2 , заявник просив поновити строк пред`явлення виконавчого напису № 709 від 25.03.1999 року до виконання.

Представник заявника подану ним заяву підтримав та просив її задовольнити.

Боржник звернувся до суду з письмовими запереченнями в яких просив відмовити в задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно копії виконавчого напису нотаріуса № 709 від 25.03.1999 року приватний нотаріус запропонував стягнути з громадянина ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь військової частини НОМЕР_2 у м. Біла Церква несплачену вчасно заборгованість за шкоду, заподіяну державі згідно наказу Міністра оборони України № 201 від 14.08.1995 року в розмірі 7 470 грн., а також витрати по здійсненню виконавчого напису в розмірі 149,40 грн. та технічні послуги 5 грн., а всього: 7 624, 40 грн.

З копії супровідного листа від 25.03.1999 року вбачається, що спірний виконавчий напис був направлений судовому виконавцю Білоцерківського народного суду.

21.11.2001 року командир військової частини НОМЕР_2 звернувся до Білоцерківського міського суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 , копія якого міститься в матеріалах справи.

Згідно листа Білоцерківського міського суду від 27.11.2001 року суд повернув вищезазначене подання військовій частини, оскільки нею не надані документи які є підставою для винесення постанови суду.

24.10.2002 року командир військової частини повторно звернувся до суду з аналогічним поданням, копія якого міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з копії листа Білоцерківського міського суду від 22.11.2002 року військову частину було повідомлено, що ОСОБА_2 мешкає в АДРЕСА_1 .

З копії листа від 05.05.2003 року № 366, який адресувався начальнику відділу виконавчої служби вбачається, що військова частина НОМЕР_2 зверталась до виконавчої служби про вжиття заходів щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 .

Відділ Державної виконавчої служби Білоцерківського міського управління юстиції Київської області на вказаний лист надав відповідь, що виконавчий напис № 709 від 25.03.1999 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 за період з 21.11.2002 року по 05.06.2003 на виконання до відділу ДВС, після розшуку боржника, не надходив, що підтверджується листом від 05.06.2003 року.

В подальшому військова частина повторно зверталася до виконавчої служби з листами № 606 від 04.07.2003 року та № 735 від 05.08.2003 року повторно, копії яких містяться в матеріалах справи.

З листа від 05.08.2003 року № 735 вбачається, що частина НОМЕР_2 згідно плану реформування Збройних Сил України підлягає реформуванню до 30.08.2003 року. Правонаступником по всім питання визначена військова частина НОМЕР_1 .

На копії виконавчого напису № 709 від 25.03.1999 року міститься відмітка, що 18.02.2014 року військовій частині було відмовлено в відкритті провадження за виконавчим документом, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Також в матеріалах справи міститься копія постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05.11.2015 року, згідно якої державний виконавець відмовив в прийнятті виконавчого напису № 709 від 25.03.1999 року до провадження в зв`язку з пропуском стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та відсутністю в пакеті документів надісланих на виконання до міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського МУЮ виконавчого документу.

Згідно приписів ч. 2 ст. 91 Закону України «Про нотаріат» поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 9.2. ч. 9 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого напису до виконання провадиться відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» і статті 371 ЦПК України.

Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV втратив чинність на підставі Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 N 1404-VIII від 02.06.2016 року стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, військова частина протягом тривалого часу не вживала належних заходів щодо пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до виконання, доказів про поважність пропуску цього строку стягувачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого напису до виконання, тому подана заява не підлягає задоволеню.

Керуючись ст. 371 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви командира військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого напису нотаріуса № 709 від 25.03.1999 року до виконання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя А. Ю. Цуранов