Провадження № 22ц/790/7465/13 Головуючий 1-ї інст. - Остапов М.О.
Справа № 627/1081/16-ц Суддя доповідач - Бровченко І.О.
Категорія: про встановлення фактів, що мають
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії - Швецової Л.А., Карімової Л.В.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_4, зацікавлена особа - Краснокутська селищна рада Харківської області, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року заявник ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що з 2006 року вона проживала однією сім'єю без реєстрацію шлюбу з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію шлюбу. 09 січня 2007 року від вказаних шлюбних відносин у заявниці та ОСОБА_5 народилась донька - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть.

Встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин, заявниці необхідно для захисту її прав та прав її малолітньої дитини ОСОБА_6 в майбутньому.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року заяву ОСОБА_4, зацікавлена особа - Краснокутська селищна рада Харківської області, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з січня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати та відмовити у задоволені заяви ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що має спір про право, оскільки після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина та заявниця вже звернулась до нотаріальної контори в інтересах своєї доньки. Встановлення юридичного факту необхідно заявниці для отримання частки в спадковому майні.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Апеляційне та касаційне оскарження судових рішень є формою перевірки законності та обґрунтованості рішень суду вищестоящим судом з метою зміни чи скасування неправильних судових рішень.

Згідно статті 13 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, апеляційна перевірка судових рішень, ухвалених судом першої інстанції, є гарантією реалізації права на судовий захист.

Частиною 1 статті 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків останньої, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справу у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За роз'ясненнями, які містяться у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов'язаний провести підготовчі дії, зокрема з'ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Згідно з п.4 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню та залишення без розгляду заяви ОСОБА_4 з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник з січня 2006 року проживала з ОСОБА_5 однією сім'єю. Даний факт підтверджується поясненнями заявника, показами свідків та представленими документами.

Проте, такий висновок рішення суду не відповідає обставинам справи та вимогам процесуального законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, посилаючись на те, що це їй необхідно для захисту її прав в майбутньому.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 535165, виданим відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області 02 лютого 2016 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є його діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

З апеляційної скарги ОСОБА_3 вбачається, що в даній справі є спір про право на спадкування, що обумовлює розгляд такої справи у порядку позовного провадження.

При таких обставинах справи, судова колегія приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення порушує права ОСОБА_3, яку не було залучено до участі в справі та яка має права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

При ухвалені судового рішення судом першої інстанції не враховано вимоги ч. 6 ст. 235 ЦПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та п. п. 2, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

За вказаних обставин у суду не було законних підстав ухвалювати рішення в порядку окремого провадження, оскільки виник спір про право, тому рішення суду підлягає скасуванню з залишенням заяви ОСОБА_4 без розгляду.

Зазначене судове рішення апеляційної інстанції не позбавляє ОСОБА_4 права, передбаченого ст.3 ЦПК України, звертатися до суду за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав в позовному провадженні з залученням до справи тих осіб, на права і обов'язки яких може вплинути майбутнє рішення.

Керуючись ч. 6 ст. 235, ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року скасувати, заяву ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_4, що вона має право на пред'явлення позову на загальних підставах.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: