АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

15 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Махлай Л.Д., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 поданої через представника ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.09.2013 року позов задоволено частково.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2015 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, 25.10.2016 року ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані неповажними та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.11.2016 року апелянту було надано строк на подачу заяви про поновлення строку апеляційного оскарження з інших підстав.

На виконання вимог ухвали суду представник апелянта ОСОБА_4 21.11.2016 року подав заяву, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження посилаючись на те, що 09.02.2015 року було подано апеляційну скаргу на заочне рішення від 24.09.2013 року, про результати розгляду даної скарги ні апелянт, ні її представник не повідомлялися. Апелянт в Україні буває дуже рідко та повернувшись у жовтні 2016 року з США вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2016 року та дізналася, що рішення вступило в законну силу. 24.10.2016 року, ознайомившись з матеріалами справи, апелянт дізналася, що 23.03.2015 року подана нею апеляційна скарга повернута. Копію ухвали вона не отримувала, оскільки перебувала в США.

Вважаю, що викладені у заяві причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати неповажними виходячи з наступного.

У заяві фактично викладені ті ж самі підстави поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які згідно з ухвалою суду від 02.11.2016 року визнані неповажними. Будь - яких нових підстав заява не містить.

Справа № 752/7990/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/14460/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Хоменко О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Махлай Л.Д.
З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача був присутній в судовому засіданні 29.01.2015 року під час розгляду заяви про перегляду заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.09.2013 року та отримав копію ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2015 року (а. с. 197).

11.02.2015 року апелянт через свого представника зверталася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.03.2015 року була визнана неподаною та повернута апелянту у зв'язку із тим, що суду не надано належного доказу сплати судового збору.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто отримала судову повістку про призначення заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання на 24.05.2014 року (а. с. 13 т. 2). Представник відповідача подавав свої заперечення на зазначену заяву та був присутній у судовому засіданні під час її розгляду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2016 року заяву задоволено, визнано поважною причину пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа № 752/7990/13-ц до виконання.

15.06.2016 року представник відповідача звертався до суду із апеляційною скаргою на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2016 року. 16.08.2016 року представник відповідача був присутній у судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги на заяву про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ЦПК України, сторона, третя особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

У заяві апелянт зазначає, що в Україні буває дуже рідко та не має можливості цікавитися розглядом справи. Проте апелянт має двох представників та будь - яких причин, які перешкоджали їм знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, отримувати інформацію про рух справи, отримувати рішення суду тощо у заяві не зазначено, а відтак посилання апелянта на те, що вона проживає за кордоном не можна визнати обґрунтованим.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції проголошує, зокрема, верховенство права. Одним із осноположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Викладені обставини щодо неотримання копії ухвали про повернення апеляційної скарги впливають на вирішення питання про поважність строку подачі касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23.03.2015 року, проте не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду від 24.09.2013 року.

Апеляційна скарга подана 25.10.2016 року, тобто через 3 роки після ухвалення рішення суду.

Оскільки у заяві не викладено інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а лише по новому витлумачено ті причини, які вже судом визнані неповажними, викладені причини пропуску строку у заяві від 21.11.2016 року не можна визнати поважними.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 297 ЦПК України якщо вказані підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 297 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили негайно, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя: