Справа № 606/1865/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м. Теребовля

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна конторапро визнання права власності на спадкове майно земельну ділянку загальною площею 2.78 га, яка складається із земельних ділянок, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,11 га та 2,67 га, які розміщені на території Могильницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що 10.11.2010 року померла її мати ОСОБА_4, яка заповітом від 01.03.2010 року заповіла позивачу земельні ділянки, які їй належали на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія РІ № № 647561. Позивач прийняла спадщину в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України, так як подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з тим, що інший спадкоємець ОСОБА_3, маючи обовязкову частку не звертався в нотаріальну контору із заявою про прийнятта спадщини чи заявою про відмову від спадщини. Враховуючи наведене, для реалізації своїх прав, позивач змушена звертатися до суду, щоб визнати право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання до суду не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, про що надала до канцелярії суду письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_3 просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Теребовлянського району Тернопільської області ОСОБА_5 просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Представник третьої особи ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання до суду не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Справа розглянута відповідно до п. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 10.11.2010 року померла ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть, серія І-ИД, № 108617, видане Могильницькою сільською радою ОСОБА_2 раойону від 13.11.2010 року, актовий запис № 16).

01.03.2010 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого земельну ділянку загальною площею 2.78 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,11 га та 2,67 га, які розміщені на території Могильницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, та належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія РІ № № 647561, заповіла ОСОБА_1, заповіт посвідчений секретарем Могильницької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №6, за життя спадкодавця заповіт не був змінений та відмінений.

З Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № № 647561, виданого 29.11.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №614, вбачається, що ОСОБА_4 на підставі рішення Могильницької сільської Ради народних депутатів від 15.11.2002 року №17 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2.78 га, яка складається із земельних ділянок, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.11 га та 2.67 га, які знаходяться на території Могильницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_1 звернулась в ОСОБА_2 державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 за заповітом. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 травня 2016 року №1171/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 2.78 га, яка складається із земельних ділянок, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.11 га та 2.67 га, які розміщені на території Могильницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області у зв'язку з тим, що є ще один спадкоємець син померлої ОСОБА_3, який маючи обовязкову частку не звертався в нотаріальну контору із заявою про прийнятта спадщини чи заявою про відмову від спадщини.

Як вбачається із заяви відповідача ОСОБА_3, зареєстрованої канцелярією суду 23.11.2016 року за вхідним номером 5912, ОСОБА_3 визнав позовні вимоги позивачки ОСОБА_1, тобто відмовився від своєї обов'язкової частки у спадковому майні після смерті матері ОСОБА_4.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1296 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що представник відповідача та відповідач визнали позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку загальною площею 2.78 га, яка складається із земельних ділянок, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,11 га та 2,67 га, які розміщені на території Могильницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, і яка належала померлій 10.11.2010 року ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № № 647561, виданого 29.11.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №614.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Марціцка