УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області

від 27 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути на його користь з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» (далі - ПАТ «СК «ПЗУ України») суму страхового відшкодування в розмірі 224 664 грн 80 коп.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 27 жовтня 2015 року між ним та ПАТ «СК «ПЗУ Україна» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Honda CR-Z», д.н.з. НОМЕР_1, під час дії якого, а саме 05 грудня 2015 року, стався страховий випадок, внаслідок якого автомобіль позивача було пошкоджено. Постановою Луцького міськрайонного суду від 22 грудня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, а 28 листопада 2014 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило йому 40 152 грн 34 коп. страхового відшкодування.

Посилаючись на те, що відповідач занизив вартість належного йому автомобіля, що в результаті призвело до зменшення страхового відшкодування, ОСОБА_4 просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 24 лютого 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 224 664 грн та понесені витрати за проведення експертного дослідження автомобіля в розмірі 1 000 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 03 червня 2016 року в задоволенні заяви ПАТ «СК «ПЗУ Україна» про перегляд заочного рішення в даній справі відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27 липня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відхилено, рішення Луцького міськрайонного суду від 24 лютого 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «СК «ПЗУ Україна», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, оцінили висновок судової-товарознавчої експертизи від 20 лютого 2016 року № 155, яким підтверджена ринкова вартість автомобіля марки «Honda CR-Z» станом на 05 грудня 2015 року у розмірі 407 348 грн 58 коп., у сукупності з іншими доказами, у зв'язку із чим дійшли обґрунтованого висновку, що страховий випадок перейшов у категорію «часткове пошкодження застрахованого транспортного засобу», а не «повна загибель транспортного засобу», а тому наявні правові підстави для стягнення страхового відшкодування у розмірі 224 664 грн 80 коп.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 липня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

О.В. Попович