Справа № 161/5590/16-ц
Провадження № 2/161/2454/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.,

при секретарі Турук І.Р.,

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» про визнання зобов'язання припиненим у звязку із його належним виконанням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АК «ІМЕКСБАНК», в якому просить визнати зобов'язання між ОСОБА_1 та АТ "ІМЕКСБАНК" по кредитному договору № 999-00131418 від 31.03.2014 року припиненим у зв'язку із його належним виконанням.

При цьому позивач посилається на те, що 31.03.2014 року між АТ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 999-00131418, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 6722 грн. на строк до 30 березня 2015 року. Відповідно з графіком платежів Договору, позивач повинна сплачувати даний кредит рівними частинами, тобто по 519 грн. Загальна сума сплачена позивачем становить 7304 грн..

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить задовольнити. При цьому позивач пояснила, що нею погашено заборгованість перед Банком, у зв'язку із чим, подальше нарахування відсотків Банком є неправомірним.

Представник відповідача АТ "ІМЕКСБАНК" в судове засідання не зявився, суду надані письмові заперечення проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 31.03.2014 року між АТ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 999-00131418, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 6722 грн. на строк до 30 березня 2015 року (а.с. 6-8).

Відповідно з графіком платежів Договору, позивач повинна сплачувати даний кредит рівними частинами, тобто по 519 грн. (а.с. 9)

У ході розгляду справи позивач зазначає, що нею виконані вимоги кредитного договору в повному обємі, на підтвердження чого суду надано відповідні квитанції про погашення заборгованості (а.с. 10-15).

Таким чином, оскільки позивачем виконано вимоги кредитного договору та повідомлено по це банк, то нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

Як встановлено в судовому засіданні строк дії кредитного договору від 31.03.2014 року № 999-00131418 закінчився 30.03.2015 року. Тобто, на даний час між сторонами можуть існувати невиконані грошові зобовязальні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Таке визначення розкриває сутність зобовязання, як правового звязку між двома субєктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено вчинити певну дію (певні дії), чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року №6-116цс13.

Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2013 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На основі становлених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання припиненим зобов'язання по кредитному договору № 999-00131418 від 31.03.2014 року у звязку з його належним виконанням, підлягають до задоволення, так як обґрунтовані та доведені.

На підставі ст.ст. 509, 526, 599-601, 604-609, 510, 611, 1050 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати зобов'язання ОСОБА_1 перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ІМЕКСБАНК» за договором № 999-00131414 банківського рахунку (в рамках кредитного продукту Банку) від 31.03.2014 року - припиненим у зв'язку із його належним виконанням.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Кирилюк В.Ф.