Справа №442/1321/16-ц
Провадження №2/442/646/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

при секретарі Харів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаним позовом, в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 14 жовтня 1999 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14 жовтня 1999 року зроблено відповідний актовий запис за № 474.

За час перебування у шлюбі ними було придбано нежитлове приміщення по вул. В.Великого, 62 у м.Дрогобичі Львівської області, що підтверджується договором купівлі - продажу нежитлового приміщення від 31.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6113271 від 3л. 12.2004 року. Однак покупцем за даним договором виступала тільки вона, і тому право власності на вищевказане приміщення було зареєстровано тільки за нею.

З метою покращення умов користування приміщенням, поліпшення благоустрою ними за власні кошти було проведено ремонт та реконструкцію приміщення № 62 по вул.В.Великого у м.Дрогобичі Львівської області, здійснено до останньої прибудову.

Реконструкцію власного приміщення вони провели без отримання дозволів, погоджень. Дозволу на проведення робіт не оформлялося у зв'язку із необхідністю проведення ремонтних робіт у стислі терміни і вони не мали можливості очікувати на отримання відповідних дозволів та погоджень.

Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом.

На її замовлення КП ЛОР Дрогобицьке МБТІ та ЕО було здійснено технічну інвентаризацію вищевказаного приміщення. За результатом проведення технічної інвентаризації було виготовлено та видано Технічний паспорт.

Проведена реконструкція нежитлового приміщення та прибудова не здійснили руйнівного впливу на існуючі конструктивні елементи будинку № 62 по вул. В.Великого у м.Дрогобичі Львівської області, не послабили конструкційні елементи будинку в цілому і не збільшили навантаження на них.

Згідно висновку технічного обстеження даного приміщення, будівельні роботи проведені у відповідності до Державних будівельних норм, стандартів, вимогам пожежної та вибухонебезпечної експлуатації, дана добудова відповідає вимогам надійності і можливості її безпечної експлуатації.

Після завершення реконструкції, ще до здачі її в експлуатацію, вони не можуть досягти згоди щодо розміру їхніх часток у вказаному майні. Відповідач стверджує, що він є співвласником нежитлового приміщення і він без її згоди може володіти, користуватися та розпоряджатися ним, незважаючи на те, що куплена квартира за спільні кошти нашого подружжя, а прибудову здійснено їхньою спільною працею.

Вона частково повернула відповідачу кошти які він затратив для спільного будівництва нежитлового приміщення в м.Дрогобич, в сумі 10 000 грн., станом на даний час залишок коштів які вона зобов'язана повернути відповідачу становить 10 000 грн.

Відповідач не визнає її право власності на нежитлову будівлю в м.Дрогобич, по вул. В.Великого, 62, за нею, однак, вони домовлялися з відповідачем перед будівництвом приміщення, що дане будівництво вони будуть узаконювати за нею, оскільки являється власником цілого приміщення, у звязку з вище викладеним, вона змушена звертатися до суду за захистом свого права.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, від неї поступила заява-клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився, однак від нього надійшло письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Беручи до уваги клопотання сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі з 14 жовтня 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, і їм на праві власності належить нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою м.Дрогобич, вул..В.Великого, 62, Львівської області, яке вони придбали на підставі договору купівлі-продажу від 31.12.2004 року.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, піддягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір, щодо розміру їхніх часток у вказаному майні, зокрема відповідач стверджує, що він є єдиним власником цього майна, незважаючи на те, що позивач йому частково вже відшкодувала вартість його частки.

Згідно з вимогами ст. 316 ЦК України, право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Враховуючи вищенаведені обставини, зокрема те, що відповідач визнає позов в повному обсязі, перепровіривши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд дійшов до переконання, що позивач своїми доказами довів та переконав суд в достовірності обставин справи та обгрунтованості своїх вимог, а тому позов підставний та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212215 ЦПК України, ст.ст. 15, 316, 321, 328, 331, 392 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на нежитлове приміщення позначене на плані літ. «А-5», загальною площею 378,2 кв.м., по вул. В.Великого 62 у м. Дрогобичі Львівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя __________________ Крамар О.В.