Справа № 755/3873/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Івашко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 травня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі представника за дорученням ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

17 травня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі представника за дорученням ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Судом присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором про надання кредиту №032/744259-КV від 10.10.2008 року у розмірі 70712 грн. 73 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

07 листопада 2016 року відповідача ОСОБА_1, через уповноваженого представника ОСОБА_3, звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року, яка зареєстрована в канцелярії суду 09.11. 2016 року (вх.№64123), обґрунтовуючи підстави для скасування заочного рішення суду відповідач посилається на те, що рішення суду прийняте у відсутності відповідача, який не мав змоги прибути у судове засідання, оскільки несвоєчасно отримував виклики в судові засідання, в період розгляду справи перебував у відпустці за межами території України, що позбавило можливості подати письмові заперечення на позов та надати докази на спростування заявлених позовних вимог, тому, на думку відповідача, наявні всі обставини для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду позивач повідомлявся належним чином.

Оцінивши наведені відповідачем підстави для скасування заочного рішення суду, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року відкрите провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі представника за дорученням ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

12 квітня 2016 року та 17 травня 2016 року в судові засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення викликів в судове засідання за адресами, вказаними у позовній заяві.

22 квітня 2016 року відповідач отримав виклик в судове засідання, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням (а.с.30), однак про причини неявки в судове засідання не повідомив, з клопотанням про відкладання розгляду справи до суду не звертався, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до положень ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення).

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст.232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в межах розгляду даної справи судом було дотримано процедуру виклику відповідача в судові засідання, вжито відповідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи відповідно до положень ст.ст.74, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України.

В той же час, посилання відповідача на те, що суд при ухвалені заочного рішення обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у судовому засіданні є безпідставними, оскільки відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права та навести доводи та подати письмові заперечення щодо предмету спору на стадії судового розгляду справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало право суду при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, при зверненні до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду відповідач не надав докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, та підтвердили наявність у відповідача поважних причин, які перешкоджали своєчасно з'явитись в судове засідання та реалізувати своє право на захист, а відповідно до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 травня 2016 року не підлягає задоволенню, оскільки відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права безпосередньо в судовому засіданні, однак небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 209-210, 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 травня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі представника за дорученням ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановлено цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С у д д я