Справа № 359/390/14 Головуючий у І інстанції Величко В.П.
Провадження № 22-ц/780/1971/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 12.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії суддів Журби С.О., Лівінського С.В., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Лігал Едвайс» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2014 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Лігал Едвайс» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА :

08 лютого 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Лігал Едвайс» звернулося до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - дві земельні ділянки, кожна площею по 2,2842 га, розташовані на території Сеньківської сільської ради, Бориспільського району, Київської області, належні відповідачу, шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною в 7 000 000 грн. в погашення заборгованості за кредитним договором від 12 вересня 2006 року в розмірі 7 491 855,13 грн.

На обгрунтування заявлених вимог товариство зазначило, що 12 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Європейський» та ОСОБА_3 укладено договір №020-В/02 про надання кредитної лінії з правом відновлення, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 800 000 доларів США, строком до 11 вересня 2009 року зі сплатою 15 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 15 листопада 2006 року між АКБ «Європейський» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки.

Згідно умов правочину, остання передала в іпотеку банку належні їй на праві власності дві земельні ділянки, площею по 2,2842 га, розташовані на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

29 квітня 2009 року між АКБ «Європейський» та ТОВ «Вектор-Прогрес» укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до умов якого товариство набуло право вимоги за зазначеними вище кредитним договором та договором іпотеки.

22 листопада 2010 року між ТОВ «Вектор-Прогрес» та ПАТ КБ «Володимирський» укладено договір про заміну іпотекодержателя ( відступлення права вимоги ) за договором іпотеки, відповідно до умов якого до нового іпотекодержателя перейшли право вимоги до ОСОБА_2

29 серпня 2011 року між ПАТ КБ «Володимирський» та ТОВ «Юридична компанія «Лігал Едвайс» укладено договір №09/11/50 про відступлення прав вимоги за договором застави майнових прав від 25 серпня 2011 року №28/ПЮ/09/76/З, відповідно до умов якого до товариства перейшло право вимоги за кредитним договором.

30 серпня 2011 року між ПАТ КБ «Володимирський» та ТОВ «Юридична компанія «Лігал Едвайс» укладено договір про заміну нового іпотекодержателя на наступного ( відступлення права вимоги ), відповідно до умов якого товариство набуло право вимоги за кредитним договором, додаткових угод до нього та договору іпотеки.

Того ж дня між ПАТ КБ «Володимирський» та ТОВ «Юридична компанія «Лігал Едвайс» укладено додатковий договір до договору відступлення №09/11/50, відповідно до якого до нового заставодержателя перейшли усі права вимоги за кредитним договором на загальну суму 7 491 855,13 грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Повторним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2014 року в позові відмовлено у звязку із спливом позовної давності.

У своїй апеляційній скарзі ТОВ «Юридична компанія «Лігал Едвайс», посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції, в порушення ч. 1 ст. 59 ЦПК України, взяв до уваги неналежний доказ, а саме висновок експертного дослідження №1-22/03 від 22 березня 2013 року, який складено з порушенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а саме з використанням фотокопій документів, а не їх оригіналів. Вважає, що суд мав критично поставитись до вказаного висновку експертного дослідження та не брати в основу рішення обставини, що в ньому встановлено.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ст.ст. 256, 257 ЦК України, помилково встановивши, що терміном виконання дії договору є 11 вересня 2011 року, а також фактично взяв до уваги заяву про застосування спливу позовної давності, подану не відповідачем, а ОСОБА_4, який має статус третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору та не наділений процесуальним правом на подання такої заяви.

Зазначає про інші процесуальні порушення, зокрема ненадання відповідної правової оцінки умовам договору, укладеного між сторонами, зокрема в частині строку дії договору, а також вимогам позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд, з'ясувавши обставини та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 12 вересня 2006 року між АКБ «Європейський» та ОСОБА_3 укладено договір №020-В/02 про надання кредитної лінії з правом відновлення ( а.с. 8-9 т. 1 ).

Відповідно до умов правочину, банк надає, при наявності вільних кредитних ресурсів, позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 800 000,00 доларів США зі сплатою 15 % річних на строк з 12 вересня 2006 року по 11 вересня 2009 року ( там же ).

14 листопада 2006 року між АКБ «Європейський» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, якою внесено зміни до п. 1.2 Договору кредиту, зокрема щодо забезпечення виконання зобовязань шляхом укладення договору іпотеки, за умовами якого в іпотеку передаються земельні ділянки ( а.с. 10 т. 1 ) .

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 15 листопада 2006 року між АКБ «Європейський» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки ( а.с. 16-18 т. 1 ).

Відповідно до умов правочину, остання передала в іпотеку банку належні їй на праві власності дві земельні ділянки, кожна площею по 2,2842 га, розташовані на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастрові номери: :09:003:0111 та :09:003:0107, державні акти від 06 вересня 2006 року серії ЯД № 669230 та серії ЯД № 669221, відповідно, видані Бориспільським районним відділом земельних ресурсів на ім'я ОСОБА_2

Вартість предмета іпотеки становить 7 000 000 грн. ( там же ).

01 жовтня 2008 року між АКБ «Європейський» та ОСОБА_3 укладено додатковий договір №2 до договору кредиту, яким встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмірі 15% річних до 31 жовтня 2008 року, а з 01 листопада 2008 року - 16,75% ( а.с. 11-12 т. 1 ).

29 квітня 2009 року АКБ «Європейський» та ТОВ «Вектор-Прогрес» уклали договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до умов якого товариство набуло право вимоги за кредитним договором від 12 вересня 2006 року №020-В/02 та договором іпотеки від 15 листопада 2006 року ( а.с. 19-20 т. 1 ).

02 листопада 2010 року між ТОВ «Вектор-Прогрес» та ОСОБА_3 укладено додатковий договір до Кредитного договору № 020-В/02 від 12.09.2006 року, відповідно до умов якого збільшено строк повернення кредиту до 20 листопада 2011 року, а нараховані проценти у розмірі 54 670 доларів 27 центів США до 02 лютого 2011 року ( а.с. 13 т. 1 ).

09 листопада 2010 року між між ТОВ «Вектор-Прогрес» та ПАТ КБ «Володимирський» укладено договір про відступлення права вимоги ( купівлі-продажу боргових зобовязань ) за кредитними договорами, у тому числі і за договором №020-В/02 від 12.09.2006 року.

22 листопада 2010 року між ТОВ «Вектор-Прогрес» та ПАТ КБ «Володимирський» укладено договір про заміну іпотекодержателя ( відступлення права вимоги ) за договором іпотеки, відповідно до умов якого до нового іпотекодержателя перейшли права вимоги до ОСОБА_2 ( а.с. 20 т. 1 ).

23 листопада 2010 року між ПАТ КБ «Володимирський» та ОСОБА_3 укладено додатковий договір до кредитного договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами у розмірі 14 % ( а.с. 14 т. 1 ).

29 грудня 2010 року між ПАТ КБ «Володимирський» та ОСОБА_3 укладено додатковий договір до кредитного договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами у розмірі 16%.

Крім того, згідно даного Додаткового договору, сторони домовились, що залишок заборгованості за кредитом у розмірі 800 000,00 доларів США конвертуються у національну валюту за офіційним курсом НБУ ( а.с. 15 т. 1 ).

29 серпня 2011 року між ПАТ КБ «Володимирський» та ТОВ «Юридична компанія «Лігал Едвайс» укладено договір №09/11/50 про відступлення прав вимоги за договором застави від 25 серпня 2011 року № 28/ПЮ/09/76/З, згідно з умовами якого до останнього перейшло й право вимоги за кредитним договором від 12 вересня 2006 року № 020-В/02. Вартість предмета іпотеки встановлено у розмірі 7 490 035 грн 13 коп. ( а.с. 22-23 т. 1 ).

30 серпня 2011 року між ПАТ КБ «Володимирський» та ТОВ «Юридична компанія «Лігал Едвайс» укладено договір про заміну нового іпотекодержателя на наступного ( відступлення права вимоги ) за договором іпотеки, відповідно до умов якого товариство набуло право вимоги за кредитним договором, додаткових угод до нього та договору іпотеки ( а.с. 21 т. 1 ).

Того ж дня між ПАТ КБ «Володимирський» та ТОВ «Юридична компанія «Лігал Едвайс» укладено додатковий договір до договору відступлення №09/11/50, відповідно до якого до заставодержателя перейшли усі права вимоги за кредитним договором на загальну суму 7 491 855 грн 13 коп. ( а.с. 24 т. 1 ).

Незважаючи на вимогу про погашення заборгованості від 02 серпня 2012 року, ні відповідач, ні боржник за кредитним договором, свої зобов'язання у добровільному порядку не виконали.

Унаслідок цього, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Лігал Едвайс» 08 лютого 2013 року звернулося до суду із названим позовом ( а.с. 2-4 т. 1 ).

Однак, позивач не надав суду належного розрахунку заборгованості за кредитним договором, унаслідок чого рішення Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2014 року та 29 квітня 2015 року скасовані ухвалами Вищого спецалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року та 16 грудня 2015 року, відповідно ( а.с. 228-232 т. 1, а.с. 33-35, 74-84, 180-183 т. 2 ).

Не надав апелянт і в цей раз суду апеляційної інстанції детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором за яким ОСОБА_3 є стороною і він правомірно, з точки зору апеляційного суду, заявив 17 квітня 2013 року вимоги про застосування строку позовної давності.

Представлений позивачем розрахунок заборгованості ( а.с. 212, 213 т. 2 ) не є відмінним від наявних у справі ( а.с. 152, 153 т. 1, а.с. 47 т. 2 ), які суд касаційної інстанції визнав неналежними.

Не свідчать про виконання вимог Вищого спецалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ і надані пояснення позивача з цього приводу ( а.с. 197-199, 209-211 т. 2 ), оскільки вони не відносяться до числа належних та допустимих доказів згідно положень ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості здійснити розрахунок кредитної заборгованості, починаючи із моменту її утворення, з дотриманням положень ст. 258 ЦК України.

Окрім цього, позивач не надав і матеріали справи не містять відомостей про те, що ТОВ «Вектор-Прогрес» та ПАТ КБ «Володимирський», на момент відступлення права вимоги, були іпотекодержателями і, відповідно, мали згідно положень ст. 92, 203 ЦК України необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відтак, за відсутності такої у зазначених юридичних осіб, до позивача не перейшло право вимоги, в т.ч. і за договором іпотеки відповідно вимог ст. 1077 ЦК України.

Заявлені позовні вимоги також не можуть бути задоволені і з огляду на те, що постановами відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Київській області від 01 вересня 2014 року та ОВС ГСУ МВС України від 13 січня 2012 року на предмет іпотеки накладено арешт ( а.с. 191-193 т. 2 ).

Окрім цього, доказом незаконності частини укладених правочинів, а відтак - правомірності ухваленого рішення, є рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 06 лютого 2014 року, яким визнані недійсними, зокрема, додатковий договір до кредитного договору №020-В/02 від 12 вересня 2006 року від 02 листопада 2010 року, додатковий договір до кредитного договору №020-В/02 від 12 вересня 2006 року від 23 листопада 2010 року та додатковий договір до кредитного договору №020-В/02 від 12 вересня 2006 року від 29 грудня 2010 року ( а.с. 160, 244-247 т. 2 ).

За таких обставин, місцевий суд на підставі викладеного правильно прийшов до переконання про необгрунтованість заявлених позивачем вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Лігал Едвайс» про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст. 3 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 267, 526, 530, 610, 631 ЦК України, ст.ст. 10, 27, 30, 35, 57, 59, 62, 213, 215 ЦПК України, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції, оскільки повністю спростовуються зазначеними належними та допустимими доказами по справ.

Інші доводи, викладені в апеляції, зокрема, про те, що суд першої інстанції без законних підстав взяв до уваги висновок експертного дослідження №1-22/03 від 22 березня 2013 року, неправильно застосував положення ст.ст. 256, 257 ЦК України, не надав відповідної правової оцінки умовам договору, укладеного між сторонами, зокрема в частині строку дії договору, а також вимогам позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, на переконання апеляційного суду, у даному разі правового значення для правильного вирішення справи не мають та не спростовують висновки суду першої інстанції про необґрунтованість, у силу викладеного, заявлених позовних вимог і не є підставою для задоволення апеляційних вимог.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене із додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Лігал Едвайс» відхилити. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2014 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Лігал Едвайс» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

ОСОБА_5