233 № 233/2962/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Мазепа Н.А., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с.24), ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_3, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3, який постійно мешкав в м. Костянтинівка Донецької області.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

У 1960 році виконавчим комітетом Костянтинівської ради народних депутатів ОСОБА_3 була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку, на якій останній за рахунок власних коштів побудував спірний об'єкт нерухомості.

Після смерті батька, вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено оскільки ОСОБА_3 за життя не оформив належним чином правовстановлюючих документів на будинок.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Костянтинівської міської ради Ісмілов С.Н. у судове засідання не з'явився, надавши суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, в яких зазначив, що відповідно до ст. 105 ЦК УРСР, громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо). Просив відмовити у задоволенні позову та справу розглянути у його відсутність (а.с.43).

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 24 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.11).

Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_3, що підтверджуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3, виданим Костянтинівським міським РАЦС Донецької області 16 травня 1967 року (а.с.8) , Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4, відповідно до якого 05 травня 1979 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу отримала прізвище ОСОБА_1 (а.с.9), свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4, виданим відділом РАЦС Костянтинівського виконавчого комітету 26 лютого 1986 року, відповідно до якого ОСОБА_1 26 лютого 1986 року уклала шлюб із ОСОБА_8 та після реєстрації шлюбу отримала прізвище ОСОБА_1 (а.с.10).

Отже позивач у відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3

Спірним майном є житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку - літера «А», житловою площею 39,00 кв.м, загальною площею 71,00 кв.м; сіни - літера «а-1» «а-2», тамбур - літера «а-3», літня кухня - літера «Б-»,сіни, погріб - літера «б», сарай літера «Д», «В», гараж - літера «Г», Вбиральня, душ - літера «Ж», «З» та на який Комунальним підприємством «Костянтинівське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт (а.с.13-18).

Зазначений будинок збудовано на земельній ділянці площею 420,0кв.м. яка надана ОСОБА_3 в безстрокове користування на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно від 20 січня 1960 року. Даний договір посвідчено нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори 04 лютого 1960 року і зареєстрований в реєстрі за № 724 (а.с.12).

За довідкою КП «Костянтинівське БТІ» № 814 від 22 серпня 2016 року право приватної власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно від 20 січня 1960 року (а.с.39).

Постановою державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області від 09.03.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний об'єкт нерухомості у зв'язку із тим, що дублікат Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно від 04 лютого 1960 року не зареєстрований у відповідному органі, а також у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не надано документа щодо реєстрації права власності в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_3 (а.с.19).

Відповідно до довідки Костянтинівської державної нотаріальної контори від 29.08.2016 року № 1094/02-14, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44896820 від 29.08.2016 року, в провадженні нотаріальної контори є спадкова справа № 148/2013 року до майна померлого 23.01.2013 року ОСОБА_3. В спадковій справі є заява про прийняття спадщини ОСОБА_1, яка зареєстрована у АДРЕСА_2. Свідоцтво про право на спадщину видане 04.03.2016 року на ім'я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1000га по АДРЕСА_1, грошових вкладів з належними процентами, які зберігаються в АТ «Ощадбанк» (а.с.46-48).

Вирішуючи питання щодо визнання за позивачем права власності на спірний об'єкт нерухомості, суд виходить з того, що на час завершення спорудження будинку законодавство, відповідно до якого встановлювалось право власності на це майно, не вимагало реєстрації права власності в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Право власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 підтверджено довідкою КП «Костянтинівське БТІ» від 22.08.2016 року № 3814 та Договором про надання в безстрокове користування земельної ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно від 20 січня 1960 року. Крім того, у відповідності до Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 04.03.2016 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер НОМЕР_5 наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1, згідно з планом. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

При цьому, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача проти позову, оскільки окрім посилання на ст. 105 ЦК УРСР зазначенні заперечення не містить викладу будь-яких обґрунтувань необхідності застосування до даних правовідносин вказаної норми.

Тож, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 71,0 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням - 12 вересня 2016 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш