Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2078/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

05.10.2016 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді Потапенка В.І.

Суддів Суржика М.М., Чорнобривець О.С.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2016 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про встановлення юридичного факту -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся у суд з заявою про встановлення юридичного факту, що ОСОБА_4, яка померла 09.01.2015 року, проживала разом з ОСОБА_5, яка померла 29.09.2007 року однією сімєю з 2001 року по 2007 рік за адресою АДРЕСА_1. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2016 року заява ОСОБА_3 задоволена. У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Представник ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_6,заявила клопотання про закриття апеляційного провадження по справі з посиланням на ст.. 292 ЦПК України. Обговоривши доводи клопотання та вислухавши думку учасників судового розгляду колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов»язки , мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Як вбачається з матеріалів справи , ОСОБА_3 звернувся у суд з заявою про встановлення юридичного факту для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 та доводить факт проживання ОСОБА_4, яка померла 09.01.2015 року, разом з ОСОБА_5, яка померла 29.09.2007 року однією сімєю з 2001 року по 2007 рік за адресою АДРЕСА_1 з метою успадкування земельної ділянки № 645 , площею 7,12 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району та області. Оскільки ОСОБА_2 також зверталась у суд з заявою про встановлення факту проживання ОСОБА_5 до дня своєї смерті разом із ОСОБА_7 з метою успадкування земельної ділянки ОСОБА_5 № 645 , площею 7,12 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району та області, оскаржуване рішення впливає на її права , а тому вона має право на його апеляційне оскарження.

Крім цього , слід зазначити , що за змістом роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на рішення суду, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою. Таким чином вирішення питання щодо прийняття апеляційної скарги покладено на суддю-доповідача, а за наслідками розгляду на апеляційний суд. При цьому діючим ЦПК України не передбачено вирішення зазначених питань за клопотанням сторони по справі та постановлення з цього приводу ухвали з видаленням до нарадчої кімнати. Зазначене питання розглядається судом у нарадчій кімнаті після розгляду справи по суті та встановлення всіх обставин справи, у тому числі наявність чи відсутність у особи права на подачу апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Задольняючи заяву , суд першої інстанції послався на те, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 стала ОСОБА_4, як спадкоємець четвертої черги, яка прийняла спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме з 03.12.1997 року по 05.05.2008 рік. Крім цього , суд зазначив, що факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації ним своїх прав, як спадкоємця і підтверджений в судовому засіданні наданими доказами.

Разом із тим погодитися з таким висновком суду першої інстанції неможливо виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі , якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Як вбачається із змісту заяви , встановлення факту про те, що ОСОБА_4, яка померла 09.01.2015 року, проживала разом з ОСОБА_5, яка померла 29.09.2007 року однією сімєю з 2001 року по 2007 рік за адресою АДРЕСА_1, необхідно для оформлення спадщини, оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку № 645 , площею 7,12 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району та області.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає , що вона є онукою померлого ОСОБА_7 , а померла ОСОБА_5 сестрою діда. ОСОБА_5 до дня своєї смерті проживала разом із ОСОБА_7 , а тому дід успадкував земельну ділянку після смерті сестри, але не оформив право на спадщину. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 20.09.2016 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.05.2016 року скасовано. Заяву ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Миколаївської сільської ради , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем залишено без розгляду. Роз»яснено ОСОБА_2 її право на звернення до суду з відповідним позовом на загальних підставах. Подана ОСОБА_3 заява також стосується встановлення юридичного факту з метою спадкування після його тітки ОСОБА_4, однієї ж і тієї земельної ділянки , яка належала померлій ОСОБА_5 Таким чином існує спір про право , який повинен розглядатися у позовному провадженню , з залученням до справи у якості відповідачів усіх можливих спадкоємців померлої, а за відсутності таких органу місцевого самоврядування. Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що суд першої інстанції ухвалив рішення з неправильним застосуванням норм процесуального права , що є підставою для його скасування і залишення заяви без розгляду. Керуючись ч.4 ст. 256, п.4 ч.1 ст. 307, п.4 ст. 309, ст.310, 313-315, 319, 320 ЦПК України , колегія суддів , -

УХВАЛИЛА :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_8, про закриття апеляційного провадження по справі відмовити. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2016 року скасувати , а заяву ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту залишити без розгляду. Розяснити ОСОБА_3 право на звернення до суду із зазначеною вимогою у порядку позовного провадження, з дотриманням вимог ст. 114 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді :