Номер провадження № 2/331/54/2016
ЄУН № 331/5025/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Антоненко М.В. за участю секретаря Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 18 жовтня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк „Надра" (правонаступник ВАТ КБ «Надра» (далі за текстом ОСОБА_4) та ОСОБА_2 (далі за текстом Позичальник) було укладено кредитний договір №16/2007/2580Фжр (далі за текстом Договір), відповідно до умов якого ОСОБА_4 надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах, забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 49329,00 (Сорок дев'ять тисяч триста двадцять дев'ять) доларів США 00 центів, на придбання нерухомого майна квартири № 60, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 31, строком до 12 жовтня 2017 р.

Відповідно до п.1.3.1. Договору відсотки за користування Кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,29 % річних.

Повернення Кредиту та сплата передбачених Договором платежів відповідно до п.п. 3.3.1-3.3.3 Договору здійснюється шляхом внесення мінімального необхідного платежу в розмірі 719,81 дол. США на поточний рахунок № 78511932 щомісячно до 10 числа поточного місяця, для подальшого списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості.

В якості забезпечення виконання своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, інших платежів передбачених Договором, а також можливих штрафних санкцій. Позичальник 18.10.2007 р. укладає з Банком договір іпотеки №16/2007/2580Фжр, предметом якого є нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Для забезпечення повернення Позичальником кредитних коштів на користь Банку ОСОБА_3 (далі за текстом Поручитель) 18.10.2007 р. укладає з банком договір поруки №16/2007/2580Фжр, за якою він поручився перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань.

Згідно з умовами Договору поруки Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що Позичальник, солідарно, всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами (п.п. 1.2-1.4 Договорів поруки).

Проте, незважаючи на дані умови договору, Позичальник не виконує по погашенню кредиту.

Отже, Позивач, як кредитодавець, повністю виконав свій обов'язок передбачений ст. 1054 ЦК України. Поряд з цим, Відповідач свій обов'язок по поверненню кредиту та відсотків не виконав.

На підставі викладеного, у Відповідача станом на 07.06.2015 р. утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 24758,14 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 07.06.2015 р. дорівнює 520260.46 грн.; заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 1490,98 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 07.06.2015 р. дорівнює 31331,03 грн.; пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 1859,07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 07.06.2015 р. дорівнює 39065,96 грн.

Загальна сума заборгованості за Кредитним договором № 16/2007/2580Фжр від 18.10.2007р. складає 28108,19 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 07.06.2015 р. становить 590657,45 грн.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути солідарно: з гр. ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та гр. ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за Кредитним договором №16/2007/2580Фжр від 18.10.2007р. в розмірі 28108,19 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 07.06.2015 р. становить 590657,45 грн.

Відповідачі подали до суду спільні заперечення на позов, зазначивши, що, відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 16/2007/2580Фжр від 18.10.2007р., долученого позивачем до позовної заяви, станом на 07.06.2015 року ОСОБА_2 було сплачено позивачу 56851,43 $ США (пятдесят шість тисяч вісімсот пятдесят один долар сорок три центи), що станом на 07.06.2015 року в еквіваленті по курсу НБУ (21,01) становило 1194659,66 грн. (один мільйон сто девяносто чотири тисячі шістсот пятдесят девять гривень шістдесят шість копійок), що на 7522,43 $ США (сім тисяч пятсот двадцять два долари сорок три центи) або на 945548,21 грн. (девятсот сорок пять тисяч пятсот сорок вісім гривень двадцять одну копійку) в еквіваленті по курсу НБУ (21,01) станом на 07.06.2015 року перевищує суму кредитних коштів, що були отримані ОСОБА_2 у позивача 21.11.2005 року (в день укладення Договору в розмірі 49329,00 $ США (сорок девять тисяч триста двадцять девять доларів), що в еквіваленті по курсу НБУ (5,05) становило 249111,45 грн. (двісті сорок девять тисяч сто одинадцять гривень сорок пять копійок)), при цьому, розмір заборгованості за розрахунком позивача станом на 07.06.2015 року дорівнює 28108,19 $ США (двадцять вісім тисяч сто вісім доларів девятнадцять центів), що в еквіваленті по курсу НБУ (21,01) становить 590657,45 грн. (пятсот девяносто тисяч шістсот пятдесят сім гривень сорок пять копійок).

Тобто, станом на 07.06.2015 року сума виплачена ОСОБА_2 позивачу в гривневому еквіваленті майже в пять разів перевищує ту суму, яка була отримана нею в кредит та майже в половину перевищує суму, отриману ОСОБА_2 в доларах США. При цьому, з розрахунку позивача ОСОБА_2 винна позивачу станом на 07.06.2015 року суму, яка в гривневому еквіваленті більше, ніж в два рази перевищує суму отриману нею у позивача в кредит та дорівнює майже половину суми, отриманої ОСОБА_2 в доларах США. І це при тому, що, в силу п. 3.3.4. Договору, кінцевий термін повернення Кредиту 12.10.2017 р., що надасть змогу позивачу в подальшому ще додатково вимагати відсотки за користування кредитом та штрафні санкції.

Статтею 611 ЦК України встановлено вичерпний перелік правових наслідків порушення зобов'язання. При цьому, правового наслідку порушення зобов'язання у виді дострокового виконання зобовязання ця норма закону та законодавство взагалі не містять, тому позовні вимоги щодо дострокового виконання зобовязань з повернення Кредиту є незаконними.

Виходячи з розрахунку заборгованості за Договором, доданої позивачем до позову, пеня сягає до 60 % від суми заборгованості станом на 07.06.2015 року, що є несправедливим та суперечить принципам розумності і добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки дана умова договору встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції/послуги) у разі невиконання ним зобовязань за Договором.

Встановлена в пунктах 5.2. та 5.3. Договору пеня та штраф значно перевищує п'ятдесят відсотків суми основного зобов'язання. Ці пункти Договору містять несправедливі умови Договору, які створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача (відповідача ОСОБА_2М.).

Крім того, в Договорі відсутній граничний розмір застосування кредитодавцем пені та штрафних санкцій.

ОСОБА_2, як позичальник, здійснювала усі необхідні дії, направлені на належне виконання взятих на себе зобов'язань, що передбачені кредитним договором, однак розмір щомісячних платежів за кредитом, з врахуванням збільшення курсу долара США до національної валюти України гривні з жовтня 2008 року, внаслідок всесвітньої економічної кризи, значно збільшився. Як наслідок було збільшено фактичний розмір щомісячного платежу по поверненню суми кредиту та сплати відсотків за його користування. ОСОБА_2 отримує заробітну плату у національній валюті України гривні, та має купувати долари США за гривні, витрачаючи набагато більше, ніж при укладенні договору, існує істотна зміна обставин, яка значно погіршує становище ОСОБА_2 за кредитним договором.

На момент укладення кредитного договору та договору поруки, відповідачі не знали і не могли передбачити, що така зміна настане, зважали на стабільну фінансову ситуацію на валютному ринку країни та на положення ст. 6 Закону України «Про ОСОБА_4 України», згідно якого основною його функцією є забезпечення стабільності грошової одиниці України. Крім того, в нас суттєво погіршилось матеріальне становище, заробітної плати не вистачає для погашення навіть половини платежів за кредитом. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У відповідності з принципами розумності і справедливості на кредитора покладається обов'язок вживати необхідних заходів щодо зменшення розміру збитків, завданих йому порушенням зобов'язання, але у всякому разі, не сприяти їх збільшенню. Невиконання кредитором цього обов'язку також може бути підставою для зменшення судом розміру збитків та неустойки, що стягуються з боржника, що передбачено ч. 2 ст. 616 ЦК України, згідно якої суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Керуючись наведеним, відповідачі просили суд в задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 «про стягнення заборгованості за кредитним договором» відмовити.

Також відповідачі надали до суду письмові пояснення до заперечень, де вказали, що: вирішуючи спір про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, суд має установити наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, відповідно, питання про правомірність видачі кредиту в іноземній валюті, у зв'язку з чим передчасним є висновок, що сума заборгованості в іноземній валюті має бути переведена в українську за курсом, установленим ОСОБА_4 банком України.

Строк існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя на момент подачі до суду позивачем цього позову збіг, тому після його закінчення порука припинилась.

Кошти, які перераховувались ОСОБА_2 на початку лютого 2015 року у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень не були прийняті позивачем та повернулись, оскільки рахунки позивача були закриті у звязку з початком ліквідації позивача.

Також умовами вищевказаного кредитного договору передбачено сплату комісії за розрахунки за цим Договором у розмірі 1,5 % від суми виданих коштів.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за розрахунки за цим Договором, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

За таких обставин, передбачена умовами кредитного договору винагорода за розрахунки за Договором є несправедливою умовою договору.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 в ході судового розгляду справи надав пояснення, в яких зазначив, що: з'ясування підстави позову має суттєве значення для встановлення судом фактів матеріально-правового значення для вирішення спору по суті.

У даному випадку має важливе значення мета договору.

Так, метою кредитного договору № 16/2007/2580Фжр від 18.10.2007 року є надання позичальнику кредиту на придбання квартири АДРЕСА_2, що прямо зазначено в п. 1.2. даного договору.

Вартість квартири, відповідно до договору купівлі-продажу від 18.10.2007 року, складає 272700,00 грн. (двісті сімдесят дві тисячі сімсот гривень).

Таким чином, долари США не виступали, як засіб платежу за договором купівлі-продажу від 18.10.2007 року, про що сторонам кредитного договору № 16/2007/2580Фжр від 18.10.2007 року було відомо від початку.

Іноземна валюта для сторін кредитного договору виступала при кредитування не в якості платежу, а в якості засобу її обміну на національну валюту гривні (як доларовий еквівалент гривні).

Фактично ОСОБА_2 було отримано не долари США з каси банку, а національна валюта України гривня в розмірі, еквівалентному до долару США згідно курсу валют, чинного на момент укладення кредитного договору № 16/2007/2580Фжр від 18.10.2007 року.

49329,00 (сорок девять тисяч триста двадцять девять доларів США) не вибували з власності позивача, ні в день укладення кредитного договору № 16/2007/2580Фжр від 18.10.2007 року, ні в інший період часу на виконання вимог зазначеного договору.

Для придбання квартири вартістю 272700,00 грн. (двісті сімдесят дві тисячі сімсот гривень) 18.10.2007 року позивачем було надано 249111,45 грн. (двісті сорок девять тисяч сто одинадцять гривень сорок пять копійок), а ОСОБА_2 з особистих коштів доплачено 23588,55 грн. (двадцять три тисячі пятсот вісімдесят вісім гривень пятдесят пять копійок).

Позивач, в свою чергу, надав заперечення на додаткове пояснення від 14.09.2015 р., зазначивши що: ОСОБА_4 на підставі отриманих від НБУ дозволів та банківської ліцензії на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з іноземною валютою, у тому числі з надання кредитів в іноземній валюті.

Оскільки згідно умов кредитного договору основне зобов'язання виконується шляхом погашення щомісячних платежів, то відповідно до правової позиції ВСУ позовну вимогу до поручителя потрібно було пред'явити протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням.

Згідно розрахунку заборгованості, який був доданий до позовної заяви, останній платіж ОСОБА_2 здійснила 30.01.2015 року. Про платіж який вказує Відповідач у своїх запереченнях від лютого 2015 року банком не було отримано та й банк їх не вказував у своїх розрахунках. Наступний платіж Позичальник повинна була здійснити до 10 числа (відповідно до умов кредитного договору) наступного місяця, проте не здійснила, тобто подати позовну вимогу відповідно до розяснень ВСУ ОСОБА_4 повинен протягом шести місяців, а саме до 11.08.2015 р. Позовну заяву ПАТ КБ «Надра» до Позичальника та поручителя пред'явив 21.07.2015 p., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції. А отже, ОСОБА_4 пред'явив позовну вимогу до поручителя вчасно.

Щодо несправедливих умов договору, то позивач вважає, що укладений між Банком та Відповідачем кредитний договір не містить якихось несправедливих, нечітких та двозначних положень. Крім того, кредитний договір був підписаний сторонам. А тобто він був укладений.

Кредитний договір укладений належним чином згідно норм матеріального права, з дотриманням вимог, передбачених ст..ст. 203, 207, 638, 640, 647,1054,1055 ЦК України, який має вищу юридичну силу над іншими нормативно-правовими актами.

Кредитний договір був укладений в 2007 р. та по 2015 р. ОСОБА_2 сплачувала кредит і вже після спливу навіть строків позовної давності зазначає, що кредитний договір містить якісь несправедливі умови.

Оскільки Відповідач неналежно, не повністю виконував свої зобов'язання за кредитним договором, ОСОБА_4, керуючись ст. 1050 ЦК України звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, тобто позивач діяв відповідно до законодавства України.

В ході судового розгляду справи представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 була подана заява про застосування позовної давності, яка мотивована тим, що: позивачем на обґрунтування своїх вимог було надано розрахунок заборгованості від 07.06.2015 року, де наведено розрахунок пені за прострочення сплати мінімального платежу, починаючи з 07.06.2014 року, тоді як позов заявлений позивачем лише у вересні 2015 року.

Включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.

Аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Виходячи з викладеного, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 просив застосувати позовну давність до заявлених позовних вимог і відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі у звязку зі спливом позовної давності за даними вимогами.

В ході судового розгляду справи представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 була подана заява про витребування доказів.

Ухвалою суду від 22.03.2016 року заяву було задоволено та витребувано докази, зазначені в ній.

Позивачем ухвалу суду від 22.03.2016 року про витребування доказів не виконано.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 було заявлено клопотання про призначення судово-бухгалтерської економічної експертизи.

Ухвалою суду від 17.05.2016 року в задоволенні клопотання відмовлено з мотивів відсутності обґрунтування підстав для проведення зазначеної експертизи у даній справі.

В судове засідання призначене на 17.05.2016 р. представник позивача ПАТ КБ «Надра» не зявився, надав суду заяву про відкладення слухання справи, мотивуючи неявку з необхідністю для виїзду до м. Мелітополь для здійснення виконавчих дій щодо опису майна.

Відповідно до ч 1. ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Цивільний позов від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_1 надійшов до суду 21.07.2015 р., слухання справи неодноразово відкладалось у звязку з не явкою учасників процесу. Враховуючи те, що представники позивача не зявились в судове засідання з причин, які визнані судом неповажними, суд розцінює їх дії як невиконання ними своїх процесуальних обовязків.

Враховуючи вищенаведене, а також думку представника ОСОБА_2, який категорично заперечував проти відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі представника ПАТ КБ «Надра» за наявними в справі доказами. При цьому, суд враховує, що представнику ПАТ КБ «Надра» під час розгляду справи було надано можливість висловити свою правову позицію з приводу позовних вимог, заявити клопотання, крім того, в позовній заяві міститься клопотання представника позивача у разі неявки представника позивача в судове засідання розглянути позовну заяву участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлялась в установленому порядку за зареєстрованим місцем проживання; про причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надав в судовому засіданні заяву про розгляд справи без фіксації технічними засобами, проти задоволення позову заперечував у повному обсязі.

Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами письмові докази у сукупності з поясненнями представників сторін, суд при вирішенні спору виходить з наступного.

18.10.2007 року між ПАТ КБ „Надра" (правонаступник ВАТ КБ «Надра» (далі за текстом ОСОБА_4) та ОСОБА_2 (далі за текстом Позичальник) було укладено кредитний договір №16/2007/2580Фжр (надалі по тексту - "Кредитний договір"), згідно п. 1.1. якого, ОСОБА_4 надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (надалі по тексту "Кредит") у сумі 49329,00 (сорок дев'ять тисяч триста двадцять дев'ять) доларів США 00 центів в порядку і на умовах, визначених цим Договором за програмою Кредитний пакет «Житлові рішення: Нове житло».

На підставі п. 1.2. цього договору, цільове використання Кредиту: проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 18.10.2007 p., що укладений між Позичальником та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, згідно якого Позичальник придбає у власність нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3; витрати Позичальника пов'язанні з оформленням Кредиту; комісії за розрахунки за цим Договором.

Виходячи з п. 1.3. вказаного договору, Плата за користування Кредитом: відсотки за користування Кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,29% (дванадцять цілих двадцять дев'ять сотих) відсотків річних. Нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту.

В силу п. 1.4. даного договору, строк, на який Позичальнику надано Кредит: ОСОБА_4 надає Позичальнику Кредит строком до 12 жовтня 2017 року.

За п. 1.5. кредитного договору, комісія за розрахунки за цим Договором складає 1,5% (одна ціла пять десятих) відсотків від суми виданих коштів зазначених в п.1.2. за винятком суми виданої на оплату цієї комісії.

18.10.2007 року між ПАТ КБ „Надра" та Позичальником було укладено договір поруки 16/2007/2580 Фжр (далі договір поруки), згідно п. 1.1. якого, Поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору № 16/2007/2580 Фжр від "18" жовтня 2007 р., в тому числі: повернути до "12" жовтня 2017 р. кредит у сумі 49329,00 (сорок девять тисяч триста двадцять дев'ять) доларів США 00 центів; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,29% (дванадцять цілих двадцять дев'ять сотих) відсотків річних (із розрахунку фактичної кількості днів у періоді (28-29-30-31/360)); сплатити інші платежі, передбачені Кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня), надалі по тексту "Зобов'язання". Поручитель повинен виконати Зобовязання в тому ж порядку, який встановлено для Позичальника Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки, поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання Зобов'язань, вказаних у п. 1.1. цього Договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо.

Виходячи з п. 1.3. договору поруки, відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини Зобов'язань, так і при невиконані Позичальником Зобовязань в цілому.

В силу п. 1.4. договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

За розрахунком заборгованості від 07.06.2015 року, наданого позивачем, станом на 07.06.2015 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складає 28108,19 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 07.06.2015 р. становить 590657,45 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 24758,14 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 07.06.2015 р. дорівнює 520260.46 грн.; заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 1490,98 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 07.06.2015 р. дорівнює 31331,03 грн.; пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 1859,07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 07.06.2015 р. дорівнює 39065,96 грн.

За п. 4.2.3. кредитного договору, банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник протягом чотирнадцяти днів від дати отримання вимоги Банку про надання додаткового забезпечення виконання зобов'язання, згідно з п. 4.2.2. цього Договору, його не надасть (шляхом укладення відповідного Договору), або запропоноване забезпечення не влаштує ОСОБА_4.

На підставі п. 4.2.4. кредитного договору, банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п. 3.3.3. цього Договору, а також у випадку, не виконня умов, передбачених у п. 4.3.6. цього Договору.

У свою чергу таке право банку узгоджується з обов'язком позичальника, визначеним п. 4.3.5 кредитного договору, достроково протягом семи календарних днів з дня отримання вимоги банку про дострокове повне виконання зобов'язань по цьому договору, виконати зобовязання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, передбачених цим договором, та можливих штрафних санкцій.

З аналізу вищевказаних норм договору вбачається, що банк безумовно мав право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків та неустойки у разі порушення зобов'язання щодо сплати щомісячного мінімального платежу позичальником, але повинен був реалізувати таке своє право шляхом направлення позичальнику письмової вимоги про дострокове повернення кредиту, сплату відсотків та неустойки.

Відповідно до ст. 525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 ч. 1 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 611 ЦК України вказує, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1)припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2)зміна умов зобовязання;

3)сплата неустойки;

4)відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, у разі порушення ОСОБА_2, як позичальником, умов кредитного договору внаслідок несвоєчасної або неповної сплати щомісячного мінімального платежу ПАТ «КБ «Надра» у відповідності до вищевказаних норм чинного законодавства та умов кредитного договору могло ініціювати застосування правових наслідків такого порушення, зокрема, шляхом зміни умов зобовязання (строку його виконання) та нарахування неустойки.

Оскільки відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, тож ПАТ «КБ «Надра», використовуючи своє право на зміну зобов'язання та маючи намір змінити зобов'язання шляхом зміни строку виконання зобов'язань за кредитним договором, повинен був повідомити про це позикодавця у спосіб, який визначений умовами кредитного договору, а саме шляхом направлення позичальнику письмової вимоги про дострокове повернення кредиту, сплати відсотків та неустойки.

Статті 10, 60 ЦПК України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вказує ст. 27 ч. 2, 3 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до початку розгляду справи по суті.

Особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Натомість позивачем не надано доказів того, що така письмова вимога позичальнику направлялась та була отримана, а представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 заперечується такий факт.

Стаття 3 ЦПК України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем заявлено вимогу про дострокове стягнення з ОСОБА_2, як позичальника, заборгованості за кредитним договором, строк виконання якого визначений до 12.10.2017 року.

Виходячи з вищевикладеного, як вбачається, оскільки строк повернення усієї суми кредиту на час звернення з позовом та розгляду справи судом не настав, а ПАТ «КБ «Надра» у свою чергу у визначений кредитним договором спосіб вимог до позичальника про дострокове повернення кредиту, сплати відсотків та неустойки не висувало, та, відповідно, належним чином строк виконання зобовязання не змінювало, тож на час розгляду справи судом право банку на дострокове отримання належного за кредитним договором не настало, ОСОБА_2 не порушувалось, тож і захищене в судовому порядку таке право бути не може.

Вимог про стягнення з ОСОБА_2 поточної заборгованості за кредитним договором позивачем не заявлялось, тож вирішення цього питання перебуває поза межами компетенції суду по цій цивільній справі.

Виходячи з вищезазначеного, законні підстави для задоволення позову в будь-якій його частині відсутні.

Питання щодо застосування строку позовної давності, про застосування якого заявлено представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5, судом не вирішувалось за відсутності законних підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позові Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Суддя М.В. Антоненко