Єдиний унікальний номер 722/374/15-ц
Номер провадження 2/722/1/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Побережної О.Д.

при секретарі: Горн Г.П.,

за участі: відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИ В:

Представник публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» - ОСОБА_5 06.03.2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Посилається на те, що 12.03.2008 року АТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/05/616 зі змінами та доповненнями внесеними додатковими угодами №014/05/616/1 від 12.03.2009 року, №014/05/616/2 від 16.03.2010 року, №014/05/616/3 від 07.03.2012 року та №014/05/616/4 від 13.01.2014 року.

Відповідно до укладеного та в установленому порядку підписаного між сторонами кредитного договору, ОСОБА_1 отримав кошти у сумі 125 000 доларів США із сплатою процентної ставки в розмірі 13,50 % річних та терміном користування на 84 місяці, тобто по 11.03.2015 року включно.

Відповідно до п.5.1 договору позичальник зобовязався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.9.1 договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положенням цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочений.

Також п.6.5 договору передбачено, що кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у сумі 125 000 доларів США. Однак, у звязку з порушення відповідачем умов кредитного договору, станом на 01.03.2015 року виникла заборгованість у сумі 41 535,76 доларів США, у т.ч.: 33 185,18 доларів США заборгованість за кредитом; 2 362,75 доларів США. заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування кредитом; 5 987,83 доларів США. сума пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Крім того, 13.03.2008 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено договір поруки №014/05/616/172, із змінами та доповненнями відповідно до додаткового договору №014/05/616/172/1 від 07.03.2014 року. За даним договором ОСОБА_4 на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору №014/05/616 від 13.03.2008 року.

Згідно п.3.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги.

У звязку з виникненням заборгованості по кредиту на адресу ОСОБА_1 банком 15.07.2014 року надіслано претензію за №140-13-5-00/1128 та 15.07.2014 року на адресу ОСОБА_4 надіслано претензію за №140-13-5-00/1127 з вимогою погасити протягом тридцяти днів прострочену заборгованість. Не відреагувавши на отриманні претензії позичальник, поручитель та банк вважаються такими, що визнали їх в повному обсязі без будь-яких заперечень. Дана обставина дає правові підстави вважати ці претензії документом, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення зобовязання, яке в зазначеній в претензіях термін, не було виконано.

Просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» (58022, м.Чернівці, вул.Головна, буд.143, МФО 356464, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 41 535,76 дол. США та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

Під час судового розгляду представником позивача 20.05.2016 року було подано заяву про збільшення позовних вимог: просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, яка станом на 19.05.2016 року складає 60688,58 доларів США: заборгованість за кредитом 31685,18 доларів США, заборгованість за відсотками 7408,34 доларів США (у т.ч. прострочена 7022,63 долара США, пеня 21595,06 доларів США, (у т.ч. розрахована пеня за тілом кредиту 19107,04 доларів США та розрахована пеня за відсотками 2488,02 доларів США).

Представник позивача ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності.

Відповідачка ОСОБА_4, будучи належним чином та завчасно повідомлена про день, час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі. Вважають недопустимими доказами наданий представником позивача розрахунок заборгованості та висновок додаткової судово-економічної експертизи від 23.08.2016 року, у т.ч. проведений експертом розрахунком пені від 30 09.2016 року, оскільки відсутності належні докази, на підставі яких вони проведені. Крім того, вважають, що відповідно до положень ст. 258 ЦК України з відповідачів стягненню підлягає пеня межах одного року.

Судом встановлено, що 12.03.2008 року АТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції «ОСОБА_3 Аваль» та відповідач ОСОБА_1 уклали у письмовій формі кредитний договір №014/05/616, а також до нього вносилися зміни на підставі укладених між сторонами додаткових угод №014/05/616/1 від 12.03.2009 року, №014/05/616/2 від 16.03.2010 року, №014/05/616/3 від 07.03.2012 року та №014/05/616/4 від 13.01.2014 року.

Відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 у письмовій формі кредитного договору, ОСОБА_1 отримав кошти у сумі 125 000 доларів США із сплатою процентної ставки в розмірі 13,50 % річних та терміном користування на 84 місяці, тобто по 11.03.2015 року включно.

Відповідно до п.5.1 договору позичальник зобовязався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.9.1 договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положенням цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочений.

Пунктом 6.5 договору передбачено, що кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 125 000 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами № TR014/05/616 та №К52/3 від 14.03.2008 року.

Однак, у звязку з порушення відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору, станом на 19.05.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 31685,18 доларів США та заборгованість за відсотками 7408,34 доларів США (у т.ч. прострочена 7022,63 долара США).

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача ОСОБА_1 та його представника щодо неможливості проведення розрахунку заборгованості у зв`язку з відсутністю внаслідок знищення первинних бухгалтерських документів, оскільки вони є надуманими та не спростовують обставин щодо порушення відповідачем ОСОБА_1 умов договору, а також розміру заборгованості.

Крім того, висновком №39 додаткової судово-економічної експертизи від 23.08.2016 року також встановлена вищезазначена сума заборгованості. При цьому, експертом не було встановлено неможливість проведення даної експертизи з підстав відсутності будь-яких даних або документів.

13.03.2008 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено договір поруки №014/05/616/172, із змінами та доповненнями відповідно до додаткового договору №014/05/616/172/1 від 07.03.2014 року.

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_4 зобов`язалася перед позивачем відповідати по борговим зобовязанням відповідача ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору №014/05/616 від 13.03.2008 року.

Згідно п.3.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги.

Позивачем на адресу ОСОБА_1 15.07.2014 року надіслано претензію за №140-13-5-00/1128 та 15.07.2014 року на адресу ОСОБА_4 надіслано претензію за №140-13-5-00/1127 з вимогою погасити протягом тридцяти днів прострочену заборгованість. Однак, відповідачами у встановлений строк заборгованість не була погашена.

Дані правовідносини виникли між сторонами на підставі вчинення кредитного договору та договору поруки, укладених у письмовій формі відповідно до вимог ч.1 ст. 547, ст. 1055 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно ч. ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ч. ч.1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитом у розмірі 31685,18 доларів США тіло кредиту та 7408,34 доларів США. заборгованість по процентам за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Однак, при переведені розміру заборгованості з іноземної валюти в національну грошову одиницю, суд враховує роз`яснення, надані в абзаці другому п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»: у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на 04.10.2016 року офіційний курс Національного банку України до долара США до гривні становить 25,92 грн. Відповідно сума заборгованості становить:

- 31685,18 доларів США Х 25,92 грн. = 821279,86 грн. - тіло кредиту;

- 7408,34 доларів США. Х 25,92 грн. = 192024,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

За таких обставин, позовні вимоги щодо зазначених позовних вимог підлягають до задоволення у розмірі:

-31685,18 + 7408,34 = 39093,53 (доларів США), що становить у гривневому еквіваленті:

- 39093,53 долара США Х 25,92 грн. = 1013 304,04 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 21595,06 доларів США, то суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Якщо у кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті з урахуванням положень ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» стягнення може бути проведено у іноземній валюті.

Водночас положення ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення процентів за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені.

Згідно наданого суду експертом ОСОБА_7 30.09.2016 року розрахунку пені у гривнях по даному кредитному договору за період з 31.03.2014 року по 29.04.2016 року, її розмір за прострочення сплати кредиту та процентів складає 426976,83 грн. Відповідно саме зазначена сума пені у гривнях підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, а не пеня у розмірі 21595,06 доларів США, як заявлено представником позивача.

При цьому, суд вважає надуманими доводи відповідача ОСОБА_1 та його представника щодо застосування судом наслідків спливу позовної давності, встановленої п.1 ч.2 ст 258 ЦК України в один рік до позовних вимог про стягнення неустойки (пені), оскільки пеня нарахована за період, починаючи з 31.03.2014 року, а з позовною заявою представник позивача звернувся до суду 06.03.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин та враховуючи роз`яснення, викладені в п.36 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно яких пропорційність присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша ст. 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Представником позивача 19.05.2016 року було збільшено позовні вимоги і відповідно на зазначену дату загальний розмір сплаченого ним судового збору становив 7897,96 грн. (позовні вимоги заявлені на суму 60688,58 доларів США , що згідно курсу НБУ на 19.05.2016 року 25,26 грн. становила 1 532 825,96 грн.), що складає 100%, тоді як сума задоволених позовних вимог складає 1440280,87 грн., що складає 93,96 % від суми заявлених позовних вимог. Відповідно стягненню з кожного з відповідачів підлягають понесені позивачем судові витрати у розмірі: 7420,92 грн. : 2 = 3710,46 грн.

На підставі ст.ст. 512, 526, 530, 536, 546, 547, 549, 553, 554, 611, 625, 1050, 1054, 1055 ЦК України та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88 ч.1, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» (58022, м. Чернівці, вул. Головна, буд.143, МФО 356464, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитним договором 014/05/616 від 12.03.2009 року: тіло кредиту у розмірі 31685 (тридцяти однієї тисячі шістсот вісімдесяти п`яти) доларів США 18 центів, що за курсом 25,92 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.10.2016 року складає 821279,86 грн.; проценти за користування кредитом у розмірі 7408 (семи тисяч чотириста восьми) доларів США 34 центів, що за курсом 25,92 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.10.2016 року складає 192024,17 грн.; пеня у розмірі 426976,83 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» (58022, м. Чернівці, вул. Головна, буд.143, МФО 356464, ідентифікаційний код за ) судові витрати у розмірі 3710 (трьох тисяч сімсот десяти) грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» (58022, м. Чернівці, вул. Головна, буд.143, МФО 356464, ідентифікаційний код за ) - судові витрати у розмірі 3710 (трьох тисяч сімсот десяти) грн. 46 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

Повний зміст рішення суду виготовлений 07.10.2016 року