Справа № 306/1525/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Мацунича М.В., Кондора Р.Ю.,

за участю секретаря Терпай С.М.,

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Свалявського районного суду від 15 серпня 2016 року справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Свалявський РС ГУ ДМС України в Закарпатській області, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Свалявського районного суду від 15 серпня 2016 року (а.с. 36) на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України було закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Свалявський РС ГУ ДМС України в Закарпатській області, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

В апеляційній скарзі (а.с.40) ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зазначає, що відповідно до рішення Свалявського районного суду від 20 серпня 2013 року, на яке послався суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, було розглянуто спір між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у даній справі, однак спір стосувався періоду з 1993 року по серпень 2013 ріку.

Вимоги за даним позовом стосуються періоду з серпня 2013 року до 2016 року, який не був предметом розгляду вищезазначеної справи, а тому справа підлягає розгляду.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, виходив з того, що рішенням Свалявського районного суду від 20 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2013 року, вже було розглянуто спір між тими самими сторонами, про той самий предмет.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Саме до такого висновку дійшов ВСУ у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-1133цс15, який відповідно до ст.360-7 ЦПК У країни є обов'язковим для застосування всіма судами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Свалявський РС ГУ ДМС України в Закарпатській області, ОСОБА_4, у липні 2016 року та, на підставі ст.16, ч.2 ст.405 ЦК України просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком № 17 по вул.Грушевського в с.Неліпино, Свалявського району.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, у даній справі суттєвими є обставини, які існували протягом року до звернення з позовом.

З приводу спору, на наслідками розгляду якого, 20 серпня 2013 року Свалявським районним судом було постановлено рішення цей період охоплено бути не могло.

Крім того, в матеріалах справи міститься лише текст вступної та резолютивної частин цього рішення, з відміткою про те, що рішення не набрало законної сили.

Також вбачається, що постановляючи його суд керувався, зокрема, ст.ст. 72, 156 ЖК України.

На зазначене, суд першої інстанції уваги не звернув, належним чином не з'ясував наявність підстав для закриття провадження у даній справі, а обмежився лише змістом вступної та резолютивної частин рішення Свалявського районного суду від 20 серпня 2013 року.

Також судом першої інстанції не було взято до уваги те, що прийняте з певних підстав судове рішення про відмову в позові за окремими категоріями справ при збереженні існуючих правовідносин, які спричинили звернення до суду, не є перешкодою для повторного звернення до суду заінтересованих осіб з метою вирішення спору.

За таких обставин, ухвала Свалявського районного суду від 15 серпня 2016 року згідно з ч.311 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 311 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду від 15 серпня 2016 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Свалявський РС ГУДМС України в Закарпатській області, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Мацунич М.В. Боднар О.В. Кондор Р.Ю.