АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/776/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1571/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар Гриньова А.М.

з участю сторін та їх представників,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду від 23 червня 2016 року,

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2, звертаючись до суду з вказаним позовом до відповідачів, зазначала, що 29.08.2015 року в темну пору доби, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в м. Славута Хмельницької області, перевищив дозволену швидкість руху в населеному пункті і рухаючись з швидкістю 75-80 км/год, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної для руху швидкості, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», яку забороняється перетинати, виїхав на смугу зустрічного руху, де не дотримуючись безпечного інтервалу, при зустрічному розїзді, допустив зіткнення з автомобілем BA3-21063 д/н А2432ХМ під керуванням ОСОБА_4А, пасажир якого, малолітня ОСОБА_2, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня - струс головного мозку, забійної рани лобної ділянки голови зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоровя чим спричинено матеріальну шкоду у вигляді витрат на лікування в сумі 4074,61 грн., які просила стягнути з страхової компанії. Крім цього, з вини ОСОБА_3 потерпілій завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичних і душевних стражданнях, що пов'язані зі спричиненням тілесних ушкоджень та вимушеними змінами у звичному способі життя та появою шраму, яку вона оцінює в 400 000 грн. і просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 23.06.2016 року позов в частині вимог до ПАТ «СК «Провідна» про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду за заявою позивача.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його змінити та стягнути з відповідача 400 000 грн. моральної шкоди. При визначенні її розміру суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 1193 ЦК врахував майновий стан відповідача і зменшив розмір відшкодування. Внаслідок ДТП у доньки на обличчі залишився рубець, тому нею було заявлено клопотання про призначення судово-медичної експертизи для встановлення, чи є ці ушкодження виправними, оскільки знівечення обличчя є одним з критеріїв визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Суд у порушення ст. 145 ЦПК України безпідставно відмовив у його задоволенні.

В засіданні апеляційного суду апелянт та її представник підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Відповідач та його представник просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі зясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, порушив норми матеріального та процесуального права, у звязку з чим оспорюване рішення підлягає зміні з ухваленням нового рішення.

Так, встановлено, що 29.08.2015 року ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в м. Славута Хмельницької області, перевищив дозволену швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», яку забороняється перетинати, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем BA3-21063 д/н А2432ХМ, пасажир якого малолітня ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня - струс головного мозку, забійної рани лобної ділянки голови зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Ці обставини підтверджуються вироком Славутського міськрайонного суду від 08.12.2015 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідач на час розгляду справи судом першої інстанції сплатив позивачу на відшкодування завданої моральної шкоди ОСОБА_2 5000 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою и статті.

Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпек відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст. 1187 ЦК).

Суд першої інстанції правильно послався на вказані норми права, що врегульовують спірні правовідносини, проте не в повній мірі врахував обставини, що впливають на характер і глибину, а також тривалість фізичних і душевних страждань потерпілої.

Так, апеляційним судом встановлено, що на місці забійної рани лобної ділянки голови, отриманої малолітньою ОСОБА_2 внаслідок ДТП, сформувався посттравматичний рубець мяких тканин лобної ділянки голови.

З часу загоєння рани та формування рубця ОСОБА_2 на протязі більш як 1 року отримує розсмоктуючу терапію інєкційними засобами та мазями (кремами). Рубець потребує подальшого тривалого консервативного лікування.

Наведені обставини підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 1029 від 15.09.2016 року (а.с.226-228).

За вказаним висновком для усунення наявного рубця у ОСОБА_2 не потрібне хірургічне втручання, а лише консервативне лікування, тому це ушкодження вважається виправним відповідно до пункту 2.1.8 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року.

З врахуванням того, що наявний рубець тривалий час викликає головні болі і дискомфорт ОСОБА_2, знівечує обличчя малолітньої дівчинки, внаслідок чого вона понад 1 рік зазнає фізичних і душевних страждань, достатнім та належним відшкодуванням завданої їй моральної шкоди, з врахуванням вимог розумності і справедливості, буде 25000 грн.

Отже, зважаючи на факт сплати відповідачем на відшкодування моральної шкоди 5000 грн., підлягає стягненню з нього на користь позивача 20000 грн.

Відтак рішення суду першої інстанції слід змінити, збільшивши розмір відшкодування завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, до 20000 грн. В решті рішення слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року змінити, збільшивши розмір відшкодування завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, до 20000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Суддя: /підпис/

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції: ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/1571/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 30