Дата документу 22.12.2016
ЄУ № 420/2416/16-ц
Провадження №2-о/420/263/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Тарасова Д.С.

за участю секретаря Колесник Г.О.

заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новопсков цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Новопсковський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просить встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Осинове-2, Новопсковського району Луганської області, громадянка України, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Молодогвардійськ, Луганська область, Україна, причина смерті - хронічна серцева недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз. В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її сестра ОСОБА_2 в м. Молодогвардійськ Луганської області. Звернувшись з заявою до Новопсковського районного ВДРАЦС Головного ТУЮ у Луганській області про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_2, її доньці було відмовлено у видачі свідоцтва в зв'язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Встановлення факту смерті сестри необхідно їй для проведення державної реєстрації смерті в установленому законом порядку, цей факт має для неї юридичне значення.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити її в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень не має, рішення просять прийняти на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення заявника, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України НОМЕР_1 виданого 24 грудня 1997 року Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області, заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки від 26.11.2014 року № 928001300 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, заявник фактично мешкає в АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого 25 жовтня 1949 року Ново-Псковським районним бюро ЗАГСу, ОСОБА_3, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Осиново, Новопсковського району Ворошиловградської області.

Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_3 виданого 16 березня 1957 роком Б-Водяновською сільською радою Краснодонського району Ворошиловградської області, ОСОБА_3 уклала шлюб та змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Також встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідними сестрами, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 виданим 18 червня 1950 року Глуховським районним ЗАГСом, свідоцтвом про народження НОМЕР_2 виданим 25 жовтня 1949 року Ново-Псковським районним бюро ЗАГСу, свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 виданим 16 березня 1957 роком Б-Водяновською сільською радою Краснодонського району Ворошиловградської області та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 виданим 22.12.2016 року Новопсковським районним ВДРАЦС Головного ТУЮ у Луганській області.

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_5 виданого 18 листопада 2016 року лікарем ОСОБА_4, сестра заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Молодогвардійськ, у віці 77 років, причина смерті - хронічна серцева недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз.

Відповідно до талону на захоронення №1 від 18.11.2016 року, померла ОСОБА_2 похована на Молодогвардійському міському кладовищі.

Будучі допитаними в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_5, пояснили, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Молодогвардійськ Луганської області де була й похована.

Як вбачається з листа № 706/02.2-3.19 від 22.12.2016 р. Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області було відмовлено у реєстрації смерті ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

При оцінці лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_5 виданого 18 листопада 2016 року лікарем ОСОБА_4, як доказу в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За таких підстав, надане до суду лікарське свідоцтва про смерть НОМЕР_5 видане 18 листопада 2016 року лікарем ОСОБА_4, згідно якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Молодогвардійськ, причина смерті - хронічна серцева недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз - суд визнає належним і допустимим доказом на підтвердження факту смерті.

У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» за № 254-III від 17 березня 2015 року та розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Молодогвардійськ Луганської області визнано тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 має для заявника юридичне значення, оскільки вона зможе зареєструвати факт смерті сестри в порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд вважає, що доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, показаннями допитаної у якості свідка заявника ОСОБА_1 та показами свідка ОСОБА_6, а тому заява про встановлення факту смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 - підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, рішення у даній справі про встановлення факту смерті ОСОБА_2 слід допустити до негайного виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 235 ч.3, 256 ч.1 п. 8, 257-1, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Новопсковський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, задовольнити повністю.

Встановити, факт смерті особи, а саме, те що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Осинове-2, Новопсковського району Луганської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Молодогвардійськ, Луганська область, Україна, у віці 77 років, причина смерті - хронічна серцева недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз.

Встановлення факту смерті ОСОБА_1 необхідно для державної реєстрації факту смерті її сестри ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: