ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8496/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності щодо ? частини двокімнатної квартири в м. Києві, в будинку АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вивчивши матеріали позовної заяви суд приходить до висновку, що заява подана з порушенням вимог ч.5 ст.119 ЦПК України.

Так, згідно з ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору згідно з ціною позову, яка позивачем визначена у розмірі, який вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Разом з тим, згідно з п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Відповідно до положень частини другої зазначеної статті, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру судового збору у сумі 6890 грн. (ст.4 Закону України "Про судовий збір").

Крім того, заява подана з недотриманням і інших вимог ст.119ЦПК України, а саме: відсутнє обгрунтування щодо спадкування іншої частини квартири, при цьому, в позові міститься посилання на належність спадкодавцю ? частини спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності від 10 березня 1993 року, проте надана лише копія договору дарування ? частини спірної квартири останньому, з посиланням на належність вказаної частини квартири дарувальнику на підставі свідоцтва про право власності від 11 березня 1993 року, і обгрунтування такої суперечності відсутнє;крім того, в позові відсутнє обгрунтування та визначення, на яку саме ? частину позивач просить визнати право власності; крім того, відсутнє обгрунтування та зазначення доказів щодо спадкування іншої частини спірної квартири .

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків - п'ять днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали суду.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ