Справа №442/3644/16-ц
Провадження №2/442/1363/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.,

при секретарі - Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Сервіс» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати недійсним договір №718087 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групі, укладений 23.01.2016 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО», і стягнути з ТОВ «АВТО ПРОСТО» у його користь 26408 грн., та з ТОВ «АТ Сервіс» в його користь 7038 грн., а також стягнути в його користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з метою придбання легкового автомобіля він звернувся до ТОВ «АВТО ПРОСТО» пристати на пропозицію останнього придбати автомобіль ЗАЗ Форза 2014 року випуску за ціною 130000 грн. у триденний строк, на що мені було запропоновано укласти договір. Як пояснила представник відповідача впродовж 10-років йому необхідно буде сплатити загальну суму 168960 грн., щомісячний платіж становить 1408 грн. Відтак, 23.01.2016 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено спірний договір. За умовами договору 23.01.2016 року він сплатив відповідачеві 7038 грн. винагороди за послуги, повязані з включенням договору до системи АвтоТак та формування групи, 02.02.2016 року він оплатив на користь відповідача 25000 грн., а 10.03.2016 року 1408 грн. Звертаючись до представника відповідача щодо передачі обумовленого автомобіля, йому розяснювалось, що рішення про передачу автомобіля ще не прийнято, оскільки потрібно сплачувати зазначені кошти. В лютому 2016 року він отримав повідомлення від відповідача для проведення оплати внесків на загальну суму 2602,77 грн., з яких 1629,17 грн. - періодичний платіж, 811,33 грн. щомісячна винагорода та ПДВ 162,27 грн. З цього повідомлення він дізнався про те, що обумовлений автомобіль коштує не 130000 грн., як йому повідомлялось раніше, а 195500 грн., а в квітні він отримав повідомлення про вартість автомобіля 240100 грн., розмір щомісячного платежу 3196,53 грн.

Вважає, що згідно умов договору між сторонами не досягнуто згоди з істотних умов, зокрема, предмету, так як в договорі не зазначено марки автомобіля, яку позивач мав намір придбати, не погоджено ціну такого. За змістом вказаного договору відповідач може змінювати марку автомобіля та його вартість, у разі розірвання договору відповідач не повертає усіх отриманих сум, а вартість послуг відповідача є надто завищена. Спірним договором не передбачено оплати в розмірі 25000 грн., такі були оплачені з ініціативи відповідача. Окрім цього, в договорі міститься й ряд інших несправедливих умов. Крім того, його не було ознайомлено із правилами надання фінансових послуг, з цього приводу йому було лише надано для підписання довідку про ознайомлення з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах ТОВ «АВТО ПРОСТО».

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просять позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов заперечує з підстав, викладених у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи. ОСОБА_2 в задоволенні позову відмовити.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення позивача та його представника, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтями 901, 903 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Встановлено, що 23.01.2016 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 укладено договір №718087 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі. (далі - Договір)

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" та доповнено п. 111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах") (далі - Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Таке ж визначення наведено й у Договорі.

Згідно ст.1 Договору предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через системи АвтоТак.

Система придбання у групах або система АвтоТак система, яка полягає у наданні фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів, створенні груп покупців (учасників групи), метою яких є придбання автомобілів за рахунок обєднаних грошових коштів учасників групи у порядку та на умовах, передбачених договором про адміністрування.

Група це наперед визначена Товариством кількість учасників, періодичні платежі яких обєднуються для придбання автомобіля кожному учаснику, який належним чином виконує зобовязання за договором. Кількість учасників зазначається у додатку №1 до договору про адміністрування, та у даному випадку становить 120 учасників.

Відповідно до ч.2 ст.1 Розділу ІІ Договору учасник уповноважує ОСОБА_2 на організацію та адміністрування системи АвтоТак. Система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можливо придбати за рахунок фонду групи. Учаснику, який сплатив загальну кількість періодичних платежів та виконав усі зобовязання щодо сплати Винагороди Адміністратора, буде надано право на отримання Автомобіля на найближчому розподілі товару, який буде проводитись у місяці, наступному за місяцем, в якому Учасник повністю виконав зобовязання за договором, але не пізніше двох місяців з моменту повної оплати поточної ціни автомобіля та виконання інших зобовязань за договором.

У разі якщо учасник протягом 10 календарних днів з дня направлення на його адресу рахунку не здійснить оплату винагороди за послуги, повязані з включенням Договору до системи АвтоТак та формуванням групи, ОСОБА_2 має право в односторонньому порядку розірвати підписаний Договір та/або вимагати сплати неустойки (штрафу, пені) згідно з положеннями договору, викладеними в статті «Невиконання зобовязань за Договором»

Згідно умов Договору автомобіль або товар визначено, як транспортний засіб, що придбавається через систему АвтоТак згідно з укладеним договором про адміністрування. Марка та базова комплектність моделі автомобіля вказуються додатку №1 до договору про адміністрування.

У відповідності до Додатку №1 до Договору сторони погодили придбання через систему АвтоТак автомобіля марки ZAZ Forza.

Поточна ціна автомобіля ціна автомобіля, яка встановлюється постачальником кожного місяця в останній робочий день місяця та є основою для розрахунку грошового розміру періодичних платежів та винагороди товариства, передбачених Договором. Поточна ціна автомобіля може змінюватися протягом строку дії Договору про адміністрування, що відповідно, зумовлює зміну грошового розміру періодичних платежів та винагороди товариства.

Відповідно до п.2.2 статті 2 Договору у разі зміни поточної ціни автомобіля ОСОБА_2 має право змінювати розмір періодичних платежів та винагороди, які мають вноситися учасниками групи. Про зміну поточної ціни товару ОСОБА_2 письмово повідомляє учасників групи протягом 7 робочих днів з дати отримання від постачальника документа, що підтверджує її зміну.

У п.2.3 статті 2 Договору визначено, що учасник зобовязаний повністю сплатити періодичні платежі та щомісячну винагороду згідно з Графіком внесків. Учасник зобовязаний сплачувати періодичний платіж разом із щомісячною винагородою протягом перших 15 календарних днів місяця. ОСОБА_2 щомісяця надсилає рахунки на сплату періодичного платежу разом із щомісячною винагородою за адресою, вказаною учасником у договорі. Неотримання рахунка на сплату за вказаною адресою не звільняє учасника від обовязку вчасно сплачувати періодичний платіж разом із щомісячною винагородою на банківський рахунок ОСОБА_2.

Статтею 3 Договору передбачено, що ТОВ "АВТО ПРОСТО" зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами Договору. При цьому зі змісту ст.8.2 вбачається, що право на отримання автомобіля означає право учасника одержати власне автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Водночас ТОВ "АВТО ПРОСТО" зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Так, за змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону).

Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2,3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону).

За змістом положень ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України ).

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови: про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем підстав для визнання спірного договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі.

Покликання позивача на те, що між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» не було досягнуто згоди з істотних умов договору, так як не зазначено марки автомобіля, яку позивач мав намір придбати, як предмета договору, його ціну, - не відповідають дійсності, адже оскаржуваний договір за своєю природою є договором про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, а не договором купівлі-продажу, та відповідно предметом цього договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через системи АвтоТак.

Щодо покликань позивача про те, що вартість його послуг є необгрунтовано завищеною, то слід зазначити, що у відповідності до умов договору, оплатою послуг за даним Договором є винагорода товариства, яка, як встановлено у статті 2 договору не може бути збільшена. Що ж стосується періодичних платежів, то розмір таких може бути змінений відповідачем у звязку зі зміною поточної ціни автомобіля, про що позивач укладаючи спірний договір не заперечив.

З приводу вказівки позивача про те, що сума 25000 грн., яка ним була оплачена з призначенням платежу «за послуги з придбання автомобіля» за ініціативою відповідача, то суд вважає, що такий платіж має ознаки авансового внеску, як це визначено в умовах Договору. (Авансовий внесок періодичний платіж із щомісячною винагородою, який учасник може здійснити за власним бажанням з метою дострокового виконання зобовязань за договором).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

При ухваленні судом рішення, враховано правову позицію Верховного Суду України у справі №6-40цс13.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Сервіс» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення коштів відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.