У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, визнання недійсним запису у трудовій книжці, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобов'язання видати дублікат трудової книжки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 29 грудня 2002 року вона перебувала у трудових відносинах із відповідачем, працюючи на посаді юрисконсульта 2 категорії. Наказом відповідача від 09 січня 2015 року № 26/вк її звільнено з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 12 січня 2015 року.

Вважає своє звільнення незаконним, таким, що проведено з порушенням норм трудового законодавства, просила визнати наказ від 09 січня 2015 року № 26/вк незаконним в частині звільнення її з 12 січня 2015 року за скороченням чисельності та штату працівників відповідно до п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП України; поновити її на попередній роботі на посаді юрисконсульта 2 категорії відділу правового забезпечення Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» з робочим місцем у м. Павлограді з 12 січня 2015 року, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 січня 2015 року по день поновлення на роботі; стягнути 20 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди; визнати недійсним запис у трудовій книжці № 19 від 12 січня 2015 року «Звільнена за скороченням чисельності та штату працівників відповідно до ст. 40 п.1 КЗпП України» та зобов'язати ПАТ «Укртелеком» видати їй дублікат трудової книжки без внесення запису № 19 від 12 січня 2015 року.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ директора Дніпропетровської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» від 09 січня 2015 року № 26/вк про звільнення ОСОБА_4, юрисконсульта 2 категорії відділу правового забезпечення Дніпропетровської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком», з 12 січня 2015 року відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді юрисконсульта 2 категорії відділу правового забезпечення Дніпропетровської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» з 12 січня 2015 року.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14 268 грн 96 коп. без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

Зобов'язано публічне акціонерне товариство «Укртелеком» видати ОСОБА_4 дублікат трудової книжки без внесення запису про звільнення від 12 січня 2015 року № 19.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_4 допущено до негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 щодо стягнення моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто у рахунок відшкодування моральної шкоди з ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_4 500 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Укртелеком» просить скасуватиоскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що звільнення ОСОБА_4 є незаконним, оскільки було проведено у період тимчасової непрацездатності позивача.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції.

Крім того, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн у відшкодування моральної шкоди, з огляду на те, що внаслідок незаконних дій відповідача ОСОБА_4 завдано моральні страждання, які виявились у переживаннях, втраті нормальних життєвих зв'язків та вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

О.С.Ткачук

І.М.Фаловська