Апеляційний суд Житомирської області
Справа №293/36/15-ц Головуючий у 1-й інст. Васильчук С.Ф.
Категорія 47 Доповідач Жигановська О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Коломієць О.С., Якухно О.М.

при секретарі судового засідання Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом прокурора Черняхівського району до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування наказів, визнання недійсними свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації

за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 січня 2016 року

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року прокурор Черняхівського району Житомирської області звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням 19 сесії 23 скликання Городищенської сільської ради Черняхівського району від 19.12.2001 року із земель запасу сільської ради виділено у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства земельні ділянки 37 працівникам соціальної сфери. 22 травня 2014 році наказами ГУ Держземагенства у Житомирській області надано дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а 28 травня 2014 року затверджено документацію із землеустрою та надано останнім земельні ділянки у власність. 30 травня 2014 року відповідачі отримали Державні акти на право власності на відведені їм земельні ділянки, які були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно того ж дня. Зазначає, що ГУ Держземагенства у Житомирській області неправомірно виділило відповідачам земельні ділянки, оскільки вони вже перебували у користуванні працівників соціальної сфери, внаслідок чого незаконно видані свідоцтва про право власності, тому просив:

1) визнати недійсним та скасувати накази Головного управління Держземагентства у Житомирській області:

- від 22.05.2014р. №6-244/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої на території Черняхівського району за межами населених пунктів Городищенської сільської ради;

- від 22.05.2014р. №6-246/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої на території Черняхівського району за межами населених пунктів Городищенської сільської ради;

- від 22.05.2014р. №6-243/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої на території Черняхівського району за межами населених пунктів Городищенської сільської ради;

- від 22.05.2014р. №6-245/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої на території Черняхівського району за межами населених пунктів Городищенської сільської ради.

2) Визнати недійсними та скасувати накази Головного управління Держземагентства у Житомирській області:

- від 28.05.2014р. №6-250/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 загальною площею 2,0 га;

- від 28.05.2014 р. №6-249/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_3 загальною площею 2,0 га;

- від 28.05.2014р. №6-248/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 загальною площею 2,0 га;

- від 28.05.2014р. №6-247/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_4 загальною площею 2,0 га.

3) Скасувати свідоцтва про право власності на земельні ділянки загальною вартістю 103308,24 грн. видані:

- ОСОБА_1 №22363909 від 30.05.2014р.;

- ОСОБА_3 №22367299 від 30.05.2014р.;

- ОСОБА_2 № 22374695 від 30.05.2014р.;

- ОСОБА_4 № 22371475 від 30.05.2014р.

4) Скасувати реєстрацію права власності на земельні ділянку, що зареєстровані за:

- ОСОБА_5 №5843347 від 30.05.2014р.

- ОСОБА_3 №5844204 від 30.05.2014р;

- ОСОБА_2 №5846034 від 30.05.2014р;

- ОСОБА_4 №5845323 від 30.05.2014р.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 січня 2016 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із рішенням суду 1-ї інстанції ГУ Держгеокадастру у Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1-ї інстанції виходив з того, що відповідачам передано у власність земельні ділянки, які у 2001 році були надані 37 працівникам соціальної сфери. Оскільки на час винесення оспорюваних наказів ГУ Держземагенства спірні земельні ділянки не вилучались у користувачів і останні не відмовлялись від їх використання, тому ці накази є недійсними, а видані на їх підставі свідоцтва про право власності на земельні ділянки та їх реєстрація підлягають скасуванню. Крім того, земельна ділянка відповідачці ОСОБА_2 була надана з порушенням вимог ч.4 ст.116 ЗК України.

Проте, із такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись неможливо, мотивуючи наступним.

Із матеріалів справи вбачається, що наказами Головного управління Держземагентства у Житомирській області від 22.05.2014р. відповідачам надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром по 2,0 га. кожному, що розташовані на території Черняхівського району за межами населених пунктів Городищенської сільської ради.

Наказами Головного управління Держземагентства у Житомирській області від 28.05.2014р. затверджено документацію із землеустрою та надання земельних ділянок у власність ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4

30 травня 2014 року відповідачами отримані Свідоцтва про право власності на земельні ділянки на території Городищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області: ОСОБА_1 - №22363909 від 30.05.2014р.; ОСОБА_3 -№22367299 від 30.05.2014р.; ОСОБА_2 - № 22374695 від 30.05.2014р.; ОСОБА_4 -№ 22371475 від 30.05.2014р.

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 3 ст.116 ЗК України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності, в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням 24 сесії 6 скликання Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області від 29.07.2013 року ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1670 га, кадастровий номер :04:003:0003, що знаходиться в с.Ромашки, Миронівського району, Київської області (а.с.31,32,160 т.1).

Отже, відповідачка ОСОБА_2 вже скористалась правом на одноразове безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а відтак повторне надання їй спірної земельної ділянки суперечить положенням ч.4 ст.116 ЗК України. З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги прокурора щодо визнання недійсними відповідних наказів ГУ Держземагенства, свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації цього права за відповідачкою ОСОБА_2

Що стосується вирішення спору щодо інших відповідачів, то колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вони недоведені та не відповідають обставинам справи, ґрунтуються на припущеннях.

Доказом того, що спірні земельні ділянки на час передачі їх у власність відповідачам вже перебували у користуванні працівників соціальної сфери, суд першої інстанції вважав рішення органу місцевого самоврядування від 19.12.2001 року. Як вбачається зі змісту рішення 19 сесії 23 скликання Городищенської сільської ради Черняхівського району від 19.12.2001 року із земель запасу сільської ради було виділено у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства земельні ділянки 37 працівникам соціальної сфери (а.с.23 том 1). Разом з тим, дане рішення не містить жодних посилань на розмір земельних ділянок, їх місце розташування тощо. Пунктом 2 вказаного рішення землевпорядника сільської ради зобовязано внести зміни в земельно-облікові та планово-картографічні матеріали, проте відповідні докази суду позивач не надав. З огляду на наведене, неможливо ідентифікувати земельні ділянки, які були надані в користування 37 працівникам соціальної сфери та дійти висновку, що саме вони в подальшому були передані відповідачам по даній справі.

Рішення Городищенської сільської ради від 29.09.2014 року (а.с.18 зворот т.1) не є належним і допустимим доказом на підтвердження цих обставин, оскільки не містить конкретної інформації, яка стосується саме спірних земельних ділянок.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.125, ч.1 ст.126 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Особи, яким 19.12.2001 року рішенням Городищенської сільської ради було виділено у постійне користування земельні ділянки, не оформили у передбачений законом спосіб своє право землекористувачів, а відтак і не набули його в контексті вище названих положень земельного законодавства. Вказані обставини позивачем не заперечуються.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо обґрунтованості позову прокурора в означеній частині та наявності правових підстав для його задоволення, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 січня 2016 року скасувати в частині задоволення вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держземагенства у Житомирській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держземагенства у Житомирській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність, скасування свідоцтв про право власності на земельні ділянки та скасування реєстрації права власності на земельні ділянки скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: