Дата документу 29.09.2016
Справа № 320/3691/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.,

народних засідателів Дубровика А.В., Худякова С.Л.

при секретарі Макаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати свого брата ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та встановити над ним опіку. Зазначає, що він народився з діагнозом вроджене слабоумство, є інвалідом з дитинства. З 1964 року ОСОБА_2 був поставлений на облік у Мелітопольський міський психоневрологічний диспансер. З 1991 року проживає разом з нею та знаходиться під постійним її наглядом. З роками стан його здоров'я погіршується, він потребує стороннього догляду, не усвідомлює наслідків своєї поведінки.

Від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає

Від представника заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_3 надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, з заявою згодна в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки, в іншій частині заяви заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити частково.

ОСОБА_2 народився 30.06.1949 року в с. Ново-Кохановка Кізлярського району Дагестан, що підтверджується копією паспорту /а.с. 5/.

Згідно медичної карти амбулаторного хворого, ОСОБА_2 знаходиться на обліку МПД з 1967 року з діагнозом: «Олігофренія у ступені помірно вираженої дебільності, психопатоподібний синдром».

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 413 від 04.08.2016 ОСОБА_2 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості в ступені помірно вираженої дебільності з порушеннями поведінки, на що вказує: відставання в розумовому й фізичному розвитку з дитинства, облік у лікаря психіатра, навчання у допоміжній школі-інтернаті, звільнення з служби в армії на підставі ст. 1, неодноразове лікування у психіатричному стаціонарі, соціальна дезадаптація, інвалідізація. У 2014 році лікувався стаціонарно, у клінічній картині мали місце обмани сприйняття, психотипичний епізод був короткочасним, більш не повторювався. При теперішньому дослідженні виявляє: формальність контакту, недорікуватість мови, обмежений словниковий запас, бідність міміки, примітивність емоцій, конкретність мислення, поверхність суджень, механічну память, неуважність, примітивність навичок письма, читання, рахунку, здатність до узагальнення тільки в простих прикладах, пояснення простих метафор, поверхність асоціацій, недоступність переносного значення прислів'їв і приказок, дратівливість, запальність, підкоряємість, зниження прогностичних функцій, формальність критики до свого стану. Підекспертний елементарно себе обслуговує. Виконує простий фізичний труд. Працює двірником у "Сільпо". Ступінь наявних порушень така, що вона істотно впливає (обмежує) на його здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними/а.с. 34-38/.

У відповідності до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

В силу ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості в ступені помірно вираженої дебільності з порушеннями поведінки; ступінь наявних порушень така, що вона істотно впливає на його здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Статтею 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку для захисту його прав та інтересів.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 197, 212 ЦПК України, ст. 39, 41, 55, 58, ч.1 ст. 60 ЦК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним. Встановити опіку над ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

Народні засідателі: