РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"20" грудня 2016 р. 145/1511/16-ц

2/145/793/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Дану квартиру вона купила в ОСОБА_4, яка з ОСОБА_3 були зареєстровані в цій квартирі до того. При укладені договору купівлі-продажу даної нерухомості в них була домовленість про те, що в місячний термін після укладання даного договору вони виселяються з даної квартири та знімаються з реєстрації. Але з квартири вони виселились, а свою реєстрацію за даною адресою не скасували. Добровільно скасувати свою реєстрацію відповідачі не бажають, вона неодноразово зверталась до них з таким проханням, але їй було відмовлено, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

В цьому будинку також зареєстровані вона, її чоловік та троє їхніх дітей, відповідачі в даній квартирі не проживають, її житлом не користуються.

В неї виникла необхідність оформити субсидію по сплаті комунальних послуг за належну їй квартиру, але реєстрація відповідачів в даній квартирі перешкоджає їй це зробити.

Просить визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право на користування житлом в квартирі під номером 2, загальною площею 53,2 кв. м., яка розташована в АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Стаття 3 СК України визнає сім'єю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ч.1 ст.71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування даним житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла, або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 - власниця квартири під номером АДРЕСА_1, що стверджується договором купівлі-продажу від 13.05.2004 року (а.с.3).

На даний час у вказаній квартирі зареєстровані позивачка ОСОБА_1, її чоловік, троє їхніх дітей, а також відповідачі в даній справі: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, були зареєстровані в цій квартирі ще до купівлі квартири позивачкою, що стверджується домовою книгою (а.с. 15-16). При укладенні договору купівлі-продажу даної нерухомості сторони домовились, що в місячний термін після укладання даного договору відповідачі виселяються з даної квартири та знімаються з реєстрації, однак дану домовленість вони виконали частково: з квартири виселились, але свою реєстрацію за даною адресою не скасували.

Відповідачі у вказаній квартирі не проживають з 2004 року, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, виданим Гніванською міською радою 08.09.2016 року (а.с.14), а також показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, наданими в судовому засіданні.

Відповідачі не є членами сім'ї позивачки, вони з нею не пов'язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов'язків, договір найму житла між ними не укладався, а тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування даним житлом.

Доказів на спростування позову не надано.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 223-226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право на користування житлом в квартирі під номером АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Ратушняк І. О.