Справа № 569/7081/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача в судове засідання не зявився. До його початку від представника АТ «ОТП Банк» ОСОБА_3 до суду надійшли заперечення, в яких він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та провести розгляд справи за відсутності представника банку.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні, зменшивши позовні вимоги, підтримали їх повністю з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог. Просять суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмір 15 587,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 60 000,00 грн., завдану протиправними та безпідставними вимогами щодо ОСОБА_1 про погашення кредитного договору № НОМЕР_1 від 19.07.2012 року, розірваного рішенням Рівненського міського суду від 20.12.2012 року по справі № 1715/19255/12.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Судом встановлено, що 19 липня 2012 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 на придбання товару продавця фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у сумі 5 200,00 грн. Суму коштів, одержану в кредит, позивач особисто не отримував, а згідно умов договору вона підлягала перерахуванню банком на адресу даного продавця товару.

23 липня 2012 року позивач ОСОБА_1 подав на адресу продавця товару ОСОБА_4 та на адресу АТ «ОТП Банк» заяви про розірвання договорів, проте йому було відмовлено. В звязку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїм прав.

Рішення Рівненського міського суду від 20 грудня 2012 року позов ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк», ПП ОСОБА_4 про розірвання договорів було задоволено частково: розірвано договір № НОМЕР_1 від 19 липня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» про надання споживчого кредиту на придбання товару; розірвано договір № 96 від 19 липня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_4; стягнуто з ПП ОСОБА_4 на користь АТ «ОТП Банк» отримані ним кошти по договору № НОМЕР_1 від 19 липня 2012 року в сумі 5 200 грн. В решті позовних вимог позивачу відмовлено.

Як зазначив судовому засіданні позивач ОСОБА_1, незважаючи на наявність вищевказаного рішення суду та припинення будь-яких зобовязань перед ПАТ «ОТП Банк», останнім були вчинені протиправні дії по стягненню з нього заборгованості по кредитному договору № НОМЕР_1 від 19 липня 2012 року у формі безпідставного продажу права вимоги до ОСОБА_1 по даному кредитному договору третім особам. Протягом 2013-2015 років до нього постійно телефонують представники ТОВ «Кредит Експрес ОСОБА_5 Сі» та щомісячно надсилають письмові вимоги щодо повернення ним заборгованості по кредитному договору № НОМЕР_1 від 19 липня 2012 року в розмірі 7 002 грн. Також позивач зазначив, що в ході неодноразових телефонних розмов він розповідав представникам колекторської компанії про те, що є відповідне рішення Рівненського міського суду від 20.12.2012 року про розірвання кредитного договору № НОМЕР_1 від 19 липня 2012 року. Крім того, він письмово звертався до ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Кредит Експрес ОСОБА_5 Сі» з вимогою припинення незаконного примушення його до сплати неіснуючого боргу. 22 жовтня 2014 року від ПАТ «ОТП Банк» позивачу надійшла відповідь на його звернення, в якому вказано, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» придбало право вимоги за Кредитним договором № НОМЕР_1 від 19 липня 2012 року згідно Договору купівлі-продажу кредитного портфелю № 09/06/2013 від 20.06.2013 року, тому дана компанія є кредитором за вищевказаним кредитним договором.

Таким чином, жодних дій по інформуванню колекторів про припинення зобовязань між відповідачем та ОСОБА_1 в звязку з наявністю рішення Рівненського міського суду від 20.12.2012 року, ПАТ «ОТП Банк» не вжив. У своїх запереченнях відповідач вказує на те, що про факт розірвання Кредитного договору № НОМЕР_1 від 19 липня 2012 року та наявність судового рішення банку не було відомо. Проте, дане твердження спростовується матеріалами справи.

З долученої представником позивача ОСОБА_2 до матеріалів справи копії ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 01 квітня 2013 року вбачається, що ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06 лютого 2013 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Рівненського міського суду від 20.12.2012 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору та подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Рівненського міського суду від 20.12.2012 року із зазначенням підстав такого пропуску. Проте, вказані недоліки банком не усунуто, в звязку з чим у відкритті апеляційного провадження за апеляційного скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Рівненського міського суду від 20.12.2012 року було відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наявність у позивача постійного стресоутворюючого фактору від вищевказаних дій банку призвело до розвитку в нього гіпертонічної хвороби, хвороби Бехтєрєва, ішемічної хвороби серця та інфаркту міокарда.

Для усунення даних негативних наслідків для здоровя позивач ОСОБА_1 поніс майнові витрати, повязані з проведенням операції, на придбання ліків, медичних засобів та препаратів, тривалим перебуванням на стаціонарному лікуванні. Дані витрати складають 15 587,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій долучених позивачем до матеріалів справи.

У відповідності ч. 1 ст. 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відшкодування шкоди, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 ст. 1166 ЦК України, визначає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що матеріальний збиток завданий позивачу з вини ПАТ «ОТП Банк», а тому саме з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума майнової шкоди у розмірі 15 587,00 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди у розмірі 60 000,00 грн. суд зазначає наступне:

В позові позивач ОСОБА_1 зазначив, що винні протиправні дії відповідача ПАТ «ОТП Банк» потягли за собою настання для нього ряду негативних наслідків, які виразилися у глибоких переживаннях, затяжній депресії та фактично розпачі, втраті працездатності після перенесеного оперативного втручання на серці, йому доводиться докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт заподіяння позивачу моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях, переживаннях, що негативно вплинуло на його фізичний та психоемоційний стан суд вважає доведеним.

Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач, та інші обставини, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування, що належить до стягнення на користь позивача в сумі 60 000 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 61, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмір 15 587,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 60 000,00 грн., завдану протиправними та безпідставними вимогами щодо ОСОБА_1 про погашення кредитного договору № НОМЕР_1 від 19.07.2012 року, розірваного рішенням Рівненського міського суду від 20.12.2012 року по справі № 1715/19255/12.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 1 102,40 грн. по сплаті судового збору в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6