У х в а л а

21 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: ОСОБА_1, Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області, ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей Уманської міської ради Черкаської області, про визнання права спільної власності на майно, звільнення майна з-під арешту, визнання дій державного виконавця неправомірними та за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, третя особа - Служба у справах дітей Уманської міської ради Черкаської області, про виділ частки із спільної сумісної власності, зміну способу виконання рішення суду та звернення стягнення на майно боржника, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 23 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 17 липня 1976 року зареєстрували шлюб, в якому перебували до 29 серпня 2012 року.

Зазначали, що 27 грудня 1991 року ОСОБА_4 придбала за договором купівлі-продажу будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

06 липня 2004 року ОСОБА_4 приватизувала земельну ділянку розміром 0,0652 га по АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку. Відповідно до державного акту про право власності на землю за ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0900 га, яка розташована по АДРЕСА_2, цільове призначення якої обслуговування житлового будинку.

В серпні 2012 року ОСОБА_4 сплатила ОСОБА_7 15 000 дол. США в рахунок його частки у спільному майні подружжя.

Зазначали, що рішенням Уманського міськрайонного суду від

22 березня 2013 року задоволено частково позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання недійсним договорів, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди. Під час розгляду зазначеної справи, з метою забезпечення позову, було накладено заборону на відчуження

1/2 частини будинку АДРЕСА_1.,

1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0900 га, яка розташована по АДРЕСА_2 та автомобіля КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1.

Зазначене рішення набрало законної сили та звернуто до виконання. Постановою Уманського відділу ДВС від 17 квітня 2013 року накладено арешт на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1. та 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0900 га, яка розташована по АДРЕСА_2 та автомобіль КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1.

Зазначали, що вказана постанова державного виконавця є незаконною, оскільки при її винесенні не було враховано інтереси малолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просили: визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею

0,0900 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2; визнати дії державного виконавця Уманського міського відділу ДВС Дзисюк Н.О. при винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 квітня

2013 року неправомірними, скасувати дану постанову; виключити будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0900 га, яка розташована по АДРЕСА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень.

Крім того, третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про виділ частки із спільної сумісної власності, зміну способу виконання рішення суду та звернення стягнення на майно боржника, обґрунтовуючи його тим, що правовідносини по розірванню шлюбу та поділу майна, які виникли між ОСОБА_7, ОСОБА_4 після відкриття виконавчого провадження, були штучно створені з метою уникнення цивільно-правової відповідальності ОСОБА_7

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0900 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Визнано дії державного виконавця Уманського міського відділу ДВС Дзисюк Н.О. при винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 квітня 2013 року, якою остання наклала арешт на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,0900 га, яка розташована по АДРЕСА_2, неправомірними та скасовано як незаконну.

Виключено будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0900 га, яка розташована по АДРЕСА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23 серпня 2016 року рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Виділено ОСОБА_7 земельну ділянку кадастровим НОМЕР_3 в місті АДРЕСА_2, яка зазначена на додатку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16 червня 2014 року сірого кольору загальною площею 0,0450 га, шириною 10 метрів та довжиною 45 м.

Виділено ОСОБА_4 земельну ділянку кадастровим НОМЕР_3 в місті АДРЕСА_2, яка зазначена на зазначена на додатку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16 червня 2014 року білого кольору загальною площею 0,0450 га, шириною 10 м та довжиною 45 м.

Додаток №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16 червня 2014 року є невід'ємною частиною даного рішення.

Проведено розподіл будинковолодіння згідно першого варіанту додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 16 квітня 2015 року.

Виділено ОСОБА_7 в будинку літ. «А-1» кімнату № 1-7 площею 12,40 кв.м, кухню № 1-6 площею 11,40 кв.м, коридор № 1-5 площею 1,80 кв.м. В прибудові літ. № «а» - коридор № 1-4 площею 11,50 кв.м, відкрита веранда літ. «а-1», а всього на загальну суму 99 851грн 52 коп.

Виділено ОСОБА_4 в будинку літер «А-1» кімнати № 1-8 площею 15,60 кв.м та № 1-9 площею 13,50 кв.м. В прибудові літ. «а» коридор № 1-1 площею 4,40 кв.м, ванна кімната №1-2 площею 3,20 кв.м, кухня № 1-3 площею 6,70 кв.м, а всього на суму 108 495 грн 48 грн.

За виділ більшої частки в спільному майні ОСОБА_4 зобов'язана сплатити ОСОБА_7 4 322 грн.

Горищем сторони користуються кожний над своїм приміщенням.

Для здійснення такого варіанту розподілу ОСОБА_7 необхідно закласти дверний отвір між приміщеннями літ. № 1-5 та № 1-9, літ. № 1-4 та № 1-3, літ. № 1-8 та № 1-7. ОСОБА_7 необхідно виконати дверний отвір в стіні між приміщеннями літ. № 1-7 та № 1-6. ОСОБА_4 необхідно виконати дверний отвір в стіні між приміщеннями літ. № 1-9 та № 1-3.

Переобладнання системи електропостачання, водопостачання, опалення, газопостачання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виконують окремо кожен в виділеній йому частині.

З відповідного дозволу органу місцевого самоврядування ОСОБА_4 обладнати окремий вхід з приміщення № 1-1.

Змінено спосіб виконання рішення Уманського міськрайонного суду від 22 березня 2013 року, звернуто стягнення на майно боржника ОСОБА_7: 1/2 частину будинку АДРЕСА_1, 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3 та автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області, ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей Уманської міської ради Черкаської області, про визнання права спільної власності на майно, звільнення майна з-під арешту, визнання дій державного виконавця неправомірними та за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, третя особа Служба у справах дітей Уманської міської ради Черкаської області про виділ частки із спільної сумісної власності, зміну способу виконання рішення суду та звернення стягнення на майно боржника, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 23 серпня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., КоротунВ.М., Мазур Л.М.