провадження 2-з/201/192/2016
УХВАЛА

12 вересня 2016 року м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1, третя особа: приватне акціонерне товариство «Делос», про стягнення заборгованості та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Марфін Банк» 09 вересня 2016 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, третя особа: ПрАТ «Делос», про стягнення заборгованості та судових витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2016 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Разом з позовом позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову в якій він просить суд накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, втому числі грошові кошти на рахунках в банківських установах , що належать відповідачу зокрема на нежитлове приміщення № 13 (поз1-27,І) в житловому будинку літ. А-3 та прибудовах А1-3, А2-3, а-3, а1-2, за адресою 49000, м. Дніпро (Дніпропетровськ), Троїцька площа (Червона площа), та на грошові кошти, в тому числі ті, що можуть бути виручені відповідачем та/чи третіми особами від продажу належного відповідачу майна, та заборонити вчиняти дії по відчуженю такого майна та заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо оформлення відчуження такого майна, а також заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо належного відповідачу рухомого та нерухомого майна, зокрема нежитлового приміщення № 13 (поз1-27,І) в житловому будинку літ. А-3 та прибудовах А1-3, А2-3, а-3, а1-2, за адресою 49000, м. Дніпро (Дніпропетровськ), Троїцька площа (Червона площа), також заборонити будь-яким уповноваженим особам у будь-який спосіб вчиняти реєстраційні дії щодо оформлення відчуження належного відповідачу рухомого та нерухомого майна, зокрема нежитлового приміщення № 13 (поз1-27,І) в житловому будинку літ. А-3 та прибудовах А1-3, А2-3, а-3, а1-2, за адресою 49000, м. Дніпро (Дніпропетровськ), Троїцька площа (Червона площа), оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа та сума заборгованості є значною, однак відповідач належним чином не виконує умови укладеного договору та рішення суду про стягнення заборгованості, крім того позивачу стало відомо про інші судові провадження щодо стягнення заборгованості та наявності зведених виконавчих проваджень за судовими рішеннями про стягнення заборгованості, а тому позивач вважає доцільним своєчасне вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу та знаходиться в нього або і інших осіб, що унеможливить реалізацію наміру відповідача та чи третіх осіб неправомірно відчужити майно та уникнути виконання рішення суду по цій справі і відповідальності щодо повернення кредитних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову, проте надане суду клопотання не відповідає вимогам даної статті.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову в ній не обґрунтовано необхідність застосування саме таких видів забезпечення позову, що зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову; не зазначено на яке саме: рухоме, нерухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачу, слід накласти арешт; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказані види забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; не вказано інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також слід зазначити, що позивач у своїй заяві не додає жодних відомостей відносно дійсної вартості майна на яке слід накласти арешт та заборонити вчиняти певні дії щодо нього, однак такі відомості потрібні для визначення, що вид забезпечення позову буде співмірним із заявленими вимогами.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказане клопотання повернути, оскільки воно була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути публічному акціонерному товариству «Марфін Банк» заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1, третя особа: приватне акціонерне товариство «Делос», про стягнення заборгованості та судових витрат.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя