Справа №583/2665/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1923/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 жовтня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до начальника Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Сумській області, голови комісії з реорганізації Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Сумській області ОСОБА_4, третя особа Державна санітарно-епідеміологічна служба України,

про стягнення заробітної плати,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

ОСОБА_3 з вказаним рішенням не погодився і оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, їх недоведеність, порушення норм матеріального і процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що після спливу попередження про наступне вивільнення від 20 листопада 2015 року у період з 21 січня 2015 року по 01 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_4, як голова комісії з реорганізації, жодних дій щодо його переведення або звільнення не вчинив, а права відправляти у відпустку без збереження заробітної плати з 01 квітня 2016 року відповідач не мав і жодними наказами йому такі повноваження не надавалися. Вважає, що затримка у переведенні на іншу роботу відбулася у звязку з бездіяльністю ОСОБА_4, тому саме він є відповідачем у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав скаргу з мотивів в ній наведених, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 01 квітня 2015 року ОСОБА_3 працював в санітарно-гігієнічному відділі Охтирського міськрайонного управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Сумській області (далі Держсанепідслужба) на посаді лікаря загальної гігієни.

Постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 10 вересня 2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено територіальні органи Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба) шляхом перетворення Державної ветеринарної та фітосанітарної служби і приєднання Державної інспекції з питань захисту прав споживачів і Держсанепідслужби.

У звязку з реорганізацією Головного управління Держсанепідслужби в Сумській області та його територіальних органів 20 листопада 2015 року ОСОБА_3 ознайомлено з попередженням про переведення на іншу роботу на посаду згідно з структурою та штатним розписом Управління Держпродспоживслужби в Сумській області або можливе звільнення згідно з п. 6 ст. 36 чи п. 1 ст. 40 КЗпП України не раніше ніж за 2 місяці з моменту ознайомлення. Крім того, йому розяснено право звільнитися за власним бажанням чи перевестися на інше підприємство, а також запропоновано інші вакантні посади новоутвореної служби (а.с. 4-5).

Наказом Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області № 11-с від 25 січня 2016 року утворено комісію з реорганізації та затверджено її склад. (а.с.57).

Відповідач ОСОБА_4 на час проведення реорганізації виконував обовязки голови ліквідаційної комісії Держсанепідслужби у Сумській області.

У звязку з відсутністю фінансування наказами від 16 березня 2016 року № 21 К, від 28 квітня 2016 року № 85 К, від 31 травня 2016 року № 147 К у період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року включно працівникам Охтирського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області, зокрема і ОСОБА_3, надано відпустки без збереження заробітної плати.

14 червня 2016 року позивач написав заяву про переведення до Управління Держпродспоживслужби в Охтирському районі Сумської області, в цей же день йому була видана трудова книжка і з 15 червня 2016 року він приступив до виконання трудових обовязків.

Вважаючи свої права порушеними, позивач вказував, що з 01 квітня 2016 року в звязку із скороченням він мав бути переведений у штат Управління Держпродспоживслужби в Охтирському районі Сумської області на підставі рішення комісії по реорганізації, яку очолював ОСОБА_4, але переведення не відбулося, трудову книжку заявнику не вручено, своєчасно штамп про реорганізацію поставлено не було, у звязку з чим з 01 квітня 2016 року по 15 червня 2016 року була призупинена видача заробітної плати, що є упущеною вигодою, яку позивач оцінив у сумі 8265,53 грн. і просив стягнути з винної особи ОСОБА_4

З викладеного вбачається, що між працівником та адміністрацією роботодавця виник трудовий спір з приводу невиплати заробітної плати за час відпустки без збереження заробітної плати.

При цьому позовні вимоги заявлені працівником Управління Держпродспоживслужби в Охтирському районі Сумської області до посадової особи припиненої юридичної особи Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області.

Відповідно до ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Ними можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції з 01 квітня 2015 року ОСОБА_3 працював в санітарно-гігієнічному відділі Охтирського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби в Сумській області на посаді лікаря загальної гігієни, а з 14 червня 2016 року його переведено до Управління Держпродспоживслужби в Охтирському районі Сумської області згідно ч. 3 ст. 36 КЗпП України, тобто без припинення дії трудового договору у звязку зі зміною підпорядкованості підприємства, установи, організації.

За змістом ст.ст. 33, 36, 119 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Водночас він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача, залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Норми процесуального закону не передбачають можливості заміни позивача за ініціативою суду, тому за відсутності зазначеного клопотання, суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до начальника Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Сумській області, голови комісії з реорганізації Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Сумській області ОСОБА_4, який на момент звернення до суду не є посадовою особою цієї установи, а Головне управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Сумській області є припиненим.

Таким чином, відповідач у справі згідно з ч. 2 ст. 30 ЦПК України не може бути стороною у справі, оскільки спір виник між працівником і роботодавцем з приводу заробітної плати. При цьому трудових правовідносин з роботодавцем позивач не припиняв, оскільки був переведений до Управління Держпродспоживслужби в Охтирському районі Сумської області без припинення дії трудового договору у звязку зі зміною підпорядкованості організації.

Суд як державний орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 33 ЦПК України).

Про вказаний обов'язок суду йдеться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду".

На виконання вимог процесуального закону суд першої інстанції визначив суб'єктний склад спору, вказавши позивачеві, що позов предявлений до неналежних відповідачів, і відповідно до вимог частини четвертої статті 10 ЦПК розяснив позивачу право на заміну первісних відповідачів належними та розяснив наслідки не вчинення цих процесуальних дій.

Проте передбаченим процесуальним законом правом позивач не скористався, з клопотанням про заміну первісних відповідачів належними до суду не звернувся, тому висновок місцевого суду про відмову у задоволенні позовних вимог є законним та обґрунтованим.

Доводи заявника апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 жовтня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: