Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Харитонової Г. Л. , при секретарі Родіній Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське»» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 09.02.2012 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №АВ/2556901. 05.11.2012 року, тобто під час Полісу №АВ/2556901, відповідач, керуючи забезпеченим транспортним засобом марки «RENAULT CLIO» д/н НОМЕР_1, скоїв зіткнення з ТЗ «ВАЗ 21104» д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 19.11.2012 року відповідач був визнаний винним у скоєнні ДТП, яке відбулося 05.11.2012 року та притягнений до адміністративної відповідальності. В звязку з тим, що на момент скоєння ДТП цивільна відповідальність Відповідача була застрахована Позивачем, останній визнав подію страховим випадком та здійснив відшкодування збитків власнику пошкодженого ТЗ ОСОБА_3 в розмірі 1 928,09 грн. Разом з тим, відповідачем не були виконані вимоги передбачені п. 33.1.4. ч. 33.1 ст 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Посилаючись на право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив стягнути з ОСОБА_1 суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 1 928,09 грн., а також судові витрати у розмірі 243,60. Заочним рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 10.11.2015 року позовні вимоги ПАТ «СТ «Іллічівське» було задоволено. 03 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду та його скасування. 16 червня 2016 року ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя рішення Іллічівського районного суд м. Маріуполя було скасовано.

До судового засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, просив в позові відмовити в повному обсязі, зазначив, що існує поважна причина за якою він не виповнив пункт договору, оскільки хворів протягом місяця, крім того позивачем не доведена сума позову.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 лютого 2012 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АВ/2556901. 05.11.2012 року відповідач., керуючи автомобілем НОМЕР_3 ,у порушення вимог а. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.11.2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Власник пошкодженого транспортного засобу - ОСОБА_4, 05.11.2015 року звернулась із заявою до позивача про відшкодування шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с.11). Відповідно до страхового акту № МФ 16904 АВ -01 від 20.12.2012 року розмір страхового відшкодування, що підлягає до виплати, становить 1 928,09 грн. Як вбачається з платіжного доручення, зазначена сума була сплачена ОСОБА_4 08 січня 2013 року. (а.с.13). 07.11.2014 року позивач звернувся із листом № 706 до відповідача про необхідність погашення заборгованості, на який відповідач відповіді не надав. Після настання ДТП відповідач не виконав вимог Закону № 1961-IV та не повідомив у письмовій формі страховика про настання страхового випадку у строки та за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 3.1 статті 33 цього Закону. Разом з тим, ним заявлено про поважність причини неповідомлення, що повязана зі станом здоровя , який погіршився після ДТП.

Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Разом з тим за наявності підтверджених документально поважних причин відсутності такого повідомлення підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає.

Зазначений правовий висновок було висловлено Верховним Судом України 30 березня 2016 року справі № 6-186цс16 .

Як встановлено судом , відповідач , як водій забезпеченого транспортного засобу з поважних причин не зміг виконати обовязок щодо повідомлення страховика, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про ДТП протягом передбаченого підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV строку, оскільки після ДТП переніс психо- емоційну травму, звертався до лікаря та з листопада 2012 року перебуває на обліку у лікаря невропатолога з діагнозом : енцефалопатія з вазомоторною цефалгією, захворювання повязане з перенесеною психо- емоційною травмою, що підтверджується наданими медичними документами. .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач з поважних причин не міг виконати обовязок щодо повідомлення ПАТ «СТ «Іллічівське» про ДТП протягом передбаченого підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV строку, про що надано відповідні документи, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Крім того, позивачем не доведено, що внаслідок неповідомлення відповідачем про страховий випадок, позивачем були зроблені необґрунтовані виплати ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстав для стягнення судових витрат, у відповідності до ст. 88 ЦПК України немає.

Керуючиь ст. ст. 10, 11,88, 197, 313, 314,315 ЦПК України, ст. 33, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. Л. Харитонова