Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/292/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Козіна С.М. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ржищівська міська державна нотаріальна контора, про визначення частки у спільному майні подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2016 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, щодо вимог майнового характеру.

Також ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем порушені вимоги ст. 119 ЦПК України: а саме не в повному обсязі сплачений судовий збір, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивачем у позовній заяві заявлено одночасно вимоги майнового та немайнового характеру.

Судовий збір позивач при зверненні до суду сплатив в розмірі 551 гривень 21 копійок за вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не зазначено ціни позову щодо вимоги майнового характеру. В зв'язку з цим позивач повинна визначити ціну позову відповідно до дійсної вартості майна та відповідно сплатити судовий збір.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається дійсною вартістю цього майна.

Відповідно до п.а п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За таких обставин, позивачу необхідно вказати ціну позову та сплатити судовий збір за вимогу про визначення частки майна із спільної часткової власності.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 119, 121, 209-210, 293 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ржищівська міська державна нотаріальна контора, про визначення частки у спільному майні подружжя, - залишити без руху до усунення недоліків.

Надати позивачу строк, для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя