У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області, Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня № 2» Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання незаконними та скасування наказів про наступне скорочення працівника, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом до Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - ВОЗ ММРЗО), Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня № 2» Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - КУ «ММЛ № 2» ММРЗО») та просив визнати наказ головного лікаря КУ «ММЛ №2» ММРЗО від 16 червня 2015 року № 59 «Про внесення змін до штатного розпису», зміни до штатного розпису КУ «ММЛ №2» ММРЗО з 01 вересня 2015 року, наказ головного лікаря КУ «ММЛ №2» ММРЗО від 01 липня 2015 року № 114/1 «Про наступне скорочення чисельності штатів працівників», наказ начальника Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14 липня 2015 року № 144 «Про організацію дерматовенерологічної допомоги дорослому населенню м. Мелітополя та внесення змін до штатних розписів» щодо скорочення та виведення із штатного розпису посади завідуючого шкірно-венерологічним диспансерним відділенням незаконними та скасувати їх в цій частині.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він працює завідуючим шкірно-венерологічним диспансерним відділенням у КУ «ММЛ № 2» ММРЗО.

Наприкінці червня - початку липня 2015 року йому стало відомо, що займану ним посаду вирішено скоротити.

Зазначав, що скорочення чисельності працівників Консультативно-діагностичного відділення (шкірно-венерологічне диспансерне відділення) фактично не супроводжується скороченням численності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією та професіями, відтак звільнення з наведених підстав буде неправомірним.

Посилаючись на наведене просив позов задовольнити.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 травня 2016 року позов задоволено.

Визнано наказ головного лікаря КУ «ММЛ №2» ММРЗО від 16 червня 2015 року № 59 «Про внесення змін до штатного розпису», зміни до штатного розпису КУ «ММЛ №2» ММРЗО з 01 вересня 2015 року, наказ головного лікаря КУ «ММЛ №2» ММРЗО від 01 липня 2015 року № 114/1 «Про наступне скорочення чисельності штатів працівників», наказ начальника Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14 липня 2015 року № 144 «Про організацію дерматовенерологічної допомоги дорослому населенню м. Мелітополя та внесення змін до штатних розписів» щодо скорочення та виведення із штатного розпису посади завідуючого шкірно-венерологічним диспансерним відділенням, яку займає ОСОБА_4, незаконними та скасовано їх в цій частині.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що на виконання вимог п. 17 Розпорядження міського голови від 05 березня 2015 року № 148-р «Про затвердження заходів щодо організації та виконання бюджету м. Мелітополя у 2015 році», за змістом якого головні розпорядники коштів міського бюджету зобов'язані забезпечити та упорядкувати структуру штатної чисельності працівників у межах затверджених асигнувань на оплату праці, було здійснено ряд заходів, зокрема - прийняття оспорюваних наказів щодо приведення структури та штатної чисельності у відповідність до чинного законодавства.

Правильно зазначено, що відповідно до нормативів медичного персоналу міських шкірно-венерологічних диспансерних відділень у штатному розписі КУ «ММК № 2» ММРЗО має бути 4 лікарі-дерматовенерологи, тоді фактично штатним розписом їх 7.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С. Висоцька

І.М.Фаловська