Справа № 720/1961/16-ц.
Провадження № 2/720/976/16
16 грудня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Княгницька Ю.В., представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
-про зміну розміру аліменти, стягнення пені та заборгованості по аліментам, суд,
Представник позивача звернулась з позовом в якому зазначила, що відповідно до виконавчого листа Новоселицького районного суду від 30.11.2011 року стягуються аліменти з відповідача на її користь на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 450 на місяць до її повноліття.
Представник позивача вважає, що сума аліментів призначених на утримання дитини занадто заниженою а тому вона просить суд про збільшення розміру аліментів на дитину.
В обґрунтуванні зазначених вимог посилається на те, що матеріальний стан позивачці погіршився вона ніде не працює, відповідач працює за кордоном чим його матеріальне становище покращилось, розмір аліментів на дитину підлягає збільшенню оскільки відповідач на сьогоднішній день сплачує аліменти в сумі 450 грн. на дитину, що є недостатніми для повного забезпечення і утримання малолітніх дітей враховуючи те що з дня визначення розміру аліментів по сьогоднішній день змінився мінімальний прожитковий мінімум якій має бути забезпечений обома батьками а тому просить суд змінити розмір аліментів та в подальшому стягнути з відповідача на користь позивача по 1000 грн. на утримання дитини.
Представник позивача також просить суд стягнути неустойку за несвоєчасну сплату аліментів за весь період заборгованості в сумі 5359 грн. 50 коп. та понесені позивачем судові витрати.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи за місцем проживання та реєстрації, та через засоби масової інформації в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причину не явки.
У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесеним по справі заочного рішення.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа виданий Новоселицьким районним судом 30.11.2011 року стягуються аліменти з відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 450 на місяць до її повноліття починаючи з 18.08.2011 року.
З акту обстеження матеріально побутових умов проживання ОСОБА_2 від 17.11.2016 року за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що матеріально побутові умови проживання є незадовільними. ОСОБА_2 ніде не працює.
Відповідно до довідки №546 від 31.03.2016 року з сільради с. Костичани Новоселицького району вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на утримані ОСОБА_2.
Згідно з ч.1 ст.192 СК України, Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Таким чином, відповідно до зазначених вимог закону розмір аліментів може бути змінений у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів.
Отже змінюючи розмір аліментів та визначаючи їх розмір слід виходити з принципу розумності та справедливості, обовязку обох батьків приймати участь в матеріальному утриманні дітини та вважає, що в подальшому слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на дитину до повноліття з дня набрання рішення законної сили.
Згідно з ч.3 ст.194 СК України, 3. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.
Статтею 196 СК України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
З наданих доказів судом не вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась внаслідок незалежних від відповідача причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками а тому суд дійшов висновку що підлягає стягненню неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Відповідно до правового висновку, висловленого в Постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст..196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти.
При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).
З представленого позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів вбачається, що позивач розрахувала пеню з січня 2013 року по листопад 2016 рік включно. Розмір пені становить 5359 грн. 50 коп.. В подальшому позивачем позовні вимоги не збільшувалися та не уточнювалися.
Суд враховуючи правові позиції Верховного Суду України, викладені в постановах ВСУ у справі від 01 липня 2015 року № 6-94 цс15 та від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 щодо розрахунку суми пені за прострочення сплати аліментів, розмір такої слід привести у відповідність до зазначених рішень Верховного Суду України, які в силу ст..360-7 ЦПК є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Розраховуючи пеню відповідно до постанови ВСУ від 03.02.2015 року судом взято за основу суми заборгованості по аліментах, розраховані державним виконавцем по місяцях відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», починаючи з з січня 2013 року по листопад 2016 рік включно. Суму заборгованості за кожний місяць помножено на 1 % пені і помножено на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальну суму неустойки (пені) визначено шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць) а саме:
- січень 2013 р. 450 грн. 1%х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-лютий 2013 р. 450 грн. 1%х29 день = 130 грн. 50 коп.;
-березень 2013р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-квітень 2013р. 450 грн.х30 день = 135 грн. 50 коп.;
-травень 2013р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-червень 2013р. 450 грн.х30 день = 135 грн. 50 коп.;
-липень 2013р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-серпень 2013р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-вересень 2013р. 450 грн.х30 день = 135 грн. 50 коп.;
-жовтень 2013р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-листопад 2013р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-грудень 2013р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-січень 2014 р. 450 грн. 1%х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-лютий 2014 р. 450 грн. 1%х29 день = 130 грн. 50 коп.;
-березень 2014р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-квітень 2014р. 450 грн.х30 день = 135 грн. 50 коп.;
-травень 2014р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-червень 2014р. 450 грн.х30 день = 135 грн. 50 коп.;
-липень 2014р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-серпень 2014р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-вересень 2014р. 450 грн.х30 день = 135 грн. 50 коп.;
-жовтень 2014р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-листопад 2014р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-грудень 2014р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-січень 2015 р. 450 грн. 1%х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-лютий 2015 р. 450 грн. 1%х29 день = 130 грн. 50 коп.;
-березень 2015р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-квітень 2015р. 450 грн.х30 день = 135 грн. 50 коп.;
-травень 2015р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-червень 2015р. 450 грн.х30 день = 135 грн. 50 коп.;
-липень 2015р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-серпень 2015р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-вересень 2015р. 450 грн.х30 день = 135 грн. 50 коп.;
-жовтень 2015р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-листопад 2015р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-грудень 2015р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-січень 2016 р. 450 грн. 1%х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-лютий 2016 р. 450 грн. 1%х29 день = 130 грн. 50 коп.;
-березень 2013р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-квітень 2016р. 450 грн.х30 день = 135 грн. 50 коп.;
-травень 2016р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-червень 2016р. 450 грн.х30 день = 135 грн. 50 коп.;
-липень 2016р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-серпень 2016. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-вересень 2016р. 450 грн.х30 день = 135 грн. 50 коп.;
-жовтень 2016р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
-листопад 2016р. 450 грн.х31 день = 139 грн. 50 коп.;
всього в загальній сумі 5359 грн. 50 коп..
Отже суд приходить до висновку, що за прострочення сплати аліментів слід стягнути з відповідача в користь позивача неустойку в розмірі 5359 грн. 50 коп..
Згідно з ст..88 ЦПК України, 1. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Судом встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір при звернення до суду позовною заявою а тому суд вважає за необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати відповідно до встановленого Законом України «Про судовий збір» ставок в розмірі 551 грн. 20 коп..
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 10,59,60,61,84,85,88,208-218, ЦПК України,ст.ст.84,180, 181, 182, 183, 184,191 СК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на місяць на дитину з дня набрання рішення законної сили до повноліття.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошевій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 неустойку за несплату аліментів в розмірі 5359 грн. 50 коп. ( пять тисяч триста пятдесят девять грн.. 50 коп.) на користь ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 800 грн..
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

ОСОБА_3 має право протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.