Справа № 761/7378/15-ц
Провадження № 2/761/1905/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Паночко О.М., Лукянчук А.О.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

представника третьої особи Міністерства

інфраструктури України: Сечко А.В.,

представника третьої особи ДП Обслуговування

повітряного руху України: Федонюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Всеукраїнської профспілки «Федерації профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України», треті особи - Міністерство інфраструктури України, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України про скасування рішення та вимоги про розірвання трудового договору,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена позовна заява в якій позивач просить: скасувати рішення засідання пленуму Центральної Ради Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» від 19.02.2015 року про постановку перед Міністерством інфраструктури України вимоги про розірвання трудового договору (контракту) з директором Державного підприємства обслуговування повітряного руху України ОСОБА_5; скасувати вимогу пленуму Центральної Ради Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» від 19.02.2015 року про розірвання трудового договору (контракту) з директором Державного підприємства обслуговування повітряного руху України ОСОБА_5.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно з наказом від 01.12.2014 року позивача прийнято на роботу директором державного підприємства обслуговування повітряного руху України на умовах контракту строком з 01.12.2014 року до 30.11.2019 року.

19.02.2015 року Пленум Центральної ради Всеукраїнської профспілки «ФПАРРіЗ України» прийняв рішення про звільнення позивача з посади директора державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Позивач зазначає, що відповідач не зазначає в чому саме полягало порушення Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавства про працю або колективних договорів та угод.

Також на думку позивача, ініціатором повинна бути не одна профспілкова організація, а всі які створені на підприємстві.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити на тій підставі, що з боку позивача не було порушень трудового законодавства.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що в діях відповідача є порушення трудового законодавства та Закону України «Про професійні спілки , їх права та гарантії діяльності».

Представники третіх осіб в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити їх, оскільки в діях позивача не вбачається порушення трудового законодавства.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вислухавши сторони, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Приписами ст. 33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що профспілкові органи мають право вимагати розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства, установи або організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, про колективні договори та угоди. Вимога профспілкових органів про розірвання трудового договору (контракту) є обов'язковою для розгляду і виконання. У разі незгоди з нею керівник, стосовно якого прийнято рішення, або орган чи особа, від яких залежить звільнення керівника, можуть у двотижневий строк оскаржити рішення профспілкового органу до місцевого суду. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.

В свою чергу приписами ст.. 45 КЗпП України встановлено, що на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред'явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення.

Не оспорювалось в судовому засіданні представниками сторін та обставина, що між Адміністрацією підприємства та трудовим колективом укладено Колективний договір на 2013 -2015 роки, підписантами якого від імені трудового колективу виступили Всеукраїнська профспілка «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації та зв»язку України», Всеукраїнська профспілка «Федерації профспілок авіаційних диспетчерів України» та Профспілковий комітет авіапрацівників РСП «Київцентраеро».

Як свідчить Розділ 1 Колективного договору інтереси трудового колективу представляє представницький орган профспілок Підприємства.

Преамбулою Закону України «Про колективні договори і колективні угоди» визначено, що цей Закон визначає засади колективно-договірного регулювання трудових і соціально-економічних відносин працівників і роботодавців, їх представників.

За приписами ст. 5 Закону України «Про колективні договори і колективні угоди» сторонами галузевої (міжгалузевої) угоди є: профспілкова сторона, суб'єктами якої є репрезентативні всеукраїнські профспілки та їх об'єднання, що діють у межах певного виду або кількох видів економічної діяльності; сторона роботодавців, суб'єктами якої є репрезентативні всеукраїнські об'єднання організацій роботодавців, що діють у межах певного виду або кількох видів економічної діяльності; сторона органів виконавчої влади, суб'єктами якої є відповідні центральні органи виконавчої влади (в частині виконання функцій з управління суб'єктами державної форми власності).

Як свідчать матеріали справи , і також не заперечується представниками сторін між Міністерством інфраструктури України, Фондом державного майна України, Федерацією роботодавців транспорту України та профспілками працівників цивільної авіації України на 2013-2015 роки укладено галузеву угоду, у відповідності до приписів Закону України «Про колективні договори і колективні угоди».

Сторони міжгалузевої угоди домовились, зокрема, про наступне.

Сторони зобов'язуються не приймати в односторонньому порядку рішень з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та інтересів працівників, без попереднього узгодження таких рішень шляхом переговорів і консультацій (п. 2.6.Галузевої угоди).

Положення угоди (п. п. 2.10.1, 2.10.2) діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які її підписали та жодна із сторін протягом дії угоди не може в односторонньому порядку призупинити виконання взятих на себе зобов'язань, порушити узгоджені положення і норми.

В судовому засіданні встановлено, що Всеукраїнська профспілка «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» діє на підставі Статуту.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у питаннях індивідуальних прав та інтересів своїх членів профспілки здійснюють представництво та захист у порядку, передбаченому законодавством та їх статутами. Представництво інтересів членів профспілки у взаємовідносинах з роботодавцями, державними органами та органами місцевого самоврядування здійснюється на основі системи колективних договорів та угод, а також відповідно до законодавства.

Отже, відповідач під час захисту інтересів членів профспілки зобов'язаний одночасно керуватись положеннями статуту, законодавства та колективного договору.

Відповідно до статті 10 КЗпП колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Згідно статті 11 КЗпП колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають права юридичної особи. Колективний договір може укладатися в структурних підрозділах підприємства, установи, організації в межах компетенції цих підрозділів.

У колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства (якщо це передбачено статутом); режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці; забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків; заборона дискримінації.

Частиною 5 статті 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльність» встановлено, що профспілки, їх об'єднання здійснюють контроль за виконанням колективних договорів, угод. У разі порушення роботодавцями, їх об'єднаннями, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування умов колективного договору, угоди профспілки, їх об'єднання мають право направляти їм подання про усунення цих порушень, яке розглядається в тижневий термін.

За статутом Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» (скорочена назва ВП «ФПАРРІЗУ») (п.6.1 Статуту), організаційна структура профспілки включає в себе первинні організації та організації профспілки, які можуть бути утворені: місцеві, обласні, регіональні, Автономної республіки Крим.

Первинна організація Профспілки є основною організаційною ланкою Профспілки, створюється на засадах добровільності за професійним принципом, здійснює ті ж функції, виконує ті ж завдання, що і Профспілка в цілому згідно цього Статуту (п.6.2 Статуту).

Вищим органом Профспілки в період між з'їздами є Центральна рада, яка утворюється із керівників організацій Профспілки та затверджується на звітно-виборному з'їзді (п.8 Статуту).

Як встановлено в судовому засіданні, наказом міністра інфраструктури України №106-О від 27.06.2014 року ОСОБА_5 з 01.07.2014 року призначено виконуючим обов'язки директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (т.2 а.53).

Наказом міністра інфраструктури України №230-О від 01.12.2014 року ОСОБА_5 з 01.12.2014 року призначено директором Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на умовах контракту строком з 01.12.2014 року до 30.11.2019 року включно (т.1 а.7).

19.02.2015 року відбулось засідання Пленуму Центральної ради Всеукраїнської профспілки «ФПАРРіЗ України» та прийнято рішення вимагати від власника, міністра інфраструктури України, розірвання трудового договору (контракту) з директором ДПОПР України ОСОБА_5 виходячи з допущених порушень КзПП України, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Галузевої угоди та Колективного договору, користуючись правом, наданим профспілковому органу ст.33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». (т.1 а.9)

03.03.2015 року на адресу Міністерства інфраструктури України надійшло рішення Пленуму Центральної Ради Всеукраїнської профспілки «ФПАРРіЗ України», який відбувся 19.02.2015 року (т.1 а.8).

Як вбачається, в рішенні зазначено декілька порушень, які були вчинені на думку позивача ОСОБА_5, як керівником ДПОПР України.

В рішенні зазначено, що 21.11.2014 року первинні профспілки Всеукраїнської профспілки «ФПАРРіЗ України» одержали повідомлення з боку директора ДПОПР України ОСОБА_5 про можливе переміщення або звільнення працівників у зв'язку із скороченням штатів. Дане повідомлення не містило інформацію про причини наступних звільнень, кількість категорії працівників, яких це може стосуватись, та про терміни проведення звільнень, що є прямим протиріччям ч.3 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п. 4.3.6 Галузевої угоди.

Частина 3 статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначає, що у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Пункт 4.3.6 Галузевої угоди містить аналогічне положення.

Як зазначено в оспорюваному рішенні, прийнявши рішення про скорочення штатів ОСОБА_5. здійснив прийом на роботу до Головного підприємства більш 40 людей ззовні, у тому числі після направлення профспілкам повідомлення про скорочення штатів, що є порушенням права працівника, передбаченого п.3 ст.42 КЗпП України, а також порушенням п.4.3.8 Галузевої угоди. ВП «ФПАРРіЗ України» направила запит із проханням надати інформацію про кількість прийнятих сторонніх працівників, їх кваліфікацію та досвід роботи, одержала немотивовану відмову, яка порушила право профспілок, передбачене п.28 п.45 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Пунктом 4.3.8 Галузевої угоди передбачено обов'язок роботодавця не приймати на роботу нових працівників у разі використання режимів неповної зайнятості на Підприємстві та якщо передбачається масове скорочення працівників аналогічних професій, за виключенням окремих випадків, коли виникла потреба в працівниках певної професії.

Наказом №328 від 19.11.2014 року ДП Обслуговування повітряного руху України з 24.11.2014 року введено в дію відповідно до затвердженої оновленої організаційної структури Украероруху штатні розписи (т.1 а.63-64)

Зазначений наказ оскаржувався проте не скасований.

Поданням (дата не зазначена або 21.11.2014 року), яке адресоване Президенту ФПАРРіЗ ОСОБА_2 та головам первинних профспілкових організацій ДП Обслуговування повітряного руху України повідомлено про наступне переміщення або звільнення з роботи працівників за скороченням штату та прохання надати згоду на переміщення, зміну істотних умов праці та скорочення штату, додатком було надано наказ №328 від 19.11.2014 року (т.1 а.с.50, 51)

Листом від 01.12.2014 року за №525, який 03.12.2014 року надійшов до ДП обслуговування повітряного руху України президент ВП «ФПАРРІЗ України» яким профспілка заперечила скорочення та наполягала на скасуванні наказу №328 від 19.11.2014 року та зазначила, що у іншому випадку профспілка вимушена буде оскаржити зазначений наказ в суді (т.1 а.44).

На зазначений лист перший заступник директора ДП обслуговування повітряного руху України ОСОБА_7 надав відповідь та повідомив, що відсутні підстави інформувати про причини звільнення, оскільки станом на 18.12.2014 року адміністрація жодного працівника не звільняла з причин реорганізації, скорочення чи оптимізації штатної чисельності (т.1 а.58-59)

У відповідності до ч.1 ст.45 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавці, їх об'єднання зобов'язані в тижневий термін надавати на запити профспілок, їх об'єднань інформацію, яка є в їх розпорядженні, з питань умов праці та оплати праці працівників, а також соціально-економічного розвитку підприємства, установи, організації та виконання колективних договорів і угод.

З копії запиту вбачається (№524 від 01.12.2014 року), президент ВП «ФПАРРіЗ України ОСОБА_2 просив надати інформацію на підставі ст..45 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» про прийнятих на роботу до підприємства з 01.08.2014 року працівників, які не працювали до цієї дати із зазначенням дати приймання їх на роботу, посади, останньої посади за попереднім місцем роботи, місця попередньої роботи та підтвердження кваліфікаційного рівня (т.1 а.114)

Листом від 08.12.2014 року за №1.17-409 перший заступник директора ДП обслуговування повітряного руху України ОСОБА_7 відмовив у наданні зазначеної інформації, оскільки вона не підпадає під перелік інформації визначеною ст..45 Закону (т.1 а.113).

Також в оспорюваному рішенні зазначено, що п.2.2 наказу Украероруху №378 від 31.12.2014 року передбачається перегляд норм чисельності персоналу служб ЗНС РСН. Такий перегляд норм праці без погодження з профспілками суперечить ст.86 КЗпП України, а подання на погодження по даному питанню до профспілок, які представляють персонал ЗНС, не було.

Як вбачається з копії наказу №378 від 31.12.2014 року, в п.2.2 було запропоновано переглянути та надати пропозиції щодо внесення змін та доповнень до діючих розрахунків нормативної чисельності працівників Служби ЗНС в РСП, які затверджені наказом Украероруху від 21.02.2011 №64 «Про введення в дію Типової організаційної структури Служби зв'язку, навігації та спостереження та Тимчасових нормативів чисельності служби ЗНС» (т.1 а.с.21)

В судовому засіданні не було надано доказів, що такий перегляд нормативної чисельності працівників відбувся та відбулось їх затвердження.

Частина 1 статті 86 КЗпП України передбачає, що запровадження, заміна і перегляд норм праці провадиться власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).

Відповідач не є первинною профспілковою організацією, тому у ОСОБА_5 не було обов'язку погоджувати з ним перегляд норм праці. Також суду не було надано доказів, що норми праці були змінені.

Крім того, однією із підстав в оспорюваному рішенні зазначено, що в порушення розпорядження №5 Украероруху про введення режиму економії з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року, директор Украероруху ОСОБА_5. прийняв наказ про виплату за інтенсивність диспетчерському складу за липень-серпень минулого року у розмірі 2,5 млн. грн. у порушення п.5.25 Колективного договору, оскільки виділення суми на фінансування даних витрат у рамках Колективного договору зроблено не було.

Суд не мав можливості дослідити пункт 5.25 Колективного договору оскільки його текст не був наданий.

Наказами №23/о та №24/о від 21.01.2015 року установлено доплату за інтенсивність праці за липень 2014 року працівникам, які здійснюють диспетчерське обслуговування повітряного руху на загальну суму 1 667 000,00 грн., за серпень 2014- в розмірі 873 874,00 грн. (т.1 а.201, 202)

Розпорядженням №5 від 27.01.2015 року «Щодо здійснення заходів з оплати праці у зв'язку з погіршенням фінансового стану підприємства», що підписаний директором ДП Обслуговування повітряного руху України ОСОБА_5 призупинено в період з 01.01.2015 року до 30.06.2015 року виплати та доплати (т.1 а.54-55) .

Листом від 23.09.2014 року президент ВП «ФПАРРІЗ України» звернувся до в.о. директора ДПОПР України ОСОБА_5 та зазначив, що відсутні підстави для фінансування доплати за інтенсивність диспетчерському складу по п.5.25 КД у 2014 році. Так як знизились інтенсивність польотів більш ніж у двічі та відсутнє спільне рішення профспілок та адміністрації (т.1 а.42).

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2015 року у справі за адміністративним позовом Всеукраїнської професійної спілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Міністерства інфраструктури України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Авіадиспетчерське об'єднання профспілок, Авіадиспетчерська професійна спілка, Федерація профспілок авіадиспетчерів України, Професійна спілка робітників по забезпеченню управління повітряним рухом, Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних фахівців» про визнання протиправними дії та скасування наказів відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постанова набрала законної сили.

Як вбачається з копії постанови, Всеукраїнська професійна спілка «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» оскаржувала визнання незаконними дій відповідача-1 щодо невиконання ним п. 4.3.4 Галузевої Угоди на 2013-2015 роки між відповідачем-2, Фондом державного майна України, Федерацією роботодавців транспорту України та профспілками цивільної авіації України, що виявилися в виданні наказу Украероруху від 19 вересня 2014 року № 255 «Про введення в дію оновленої організаційної структури»;

- визнання незаконними дій відповідача-1, щодо невиконання ним пунктів 4.3.4, 4.3.8 Галузевої Угоди на 2013-2015 роки між відповідачем-2, Фондом державного майна, Федерацією роботодавців транспорту України та профспілками цивільної авіації України та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», що виявилися в видані наказу Украероруху від 19 листопада 2014 року № 328 «Про введення в дію штатних розписів, відповідно до оновленої організаційної структури Украероруху»;

- визнання незаконними дії відповідача-2 щодо погодження Організаційної структури відповідача-1, як такі, що порушують п.п. 4.3.4, 4.3.6, 4.3.8 Галузевої угоди на 2013-2015 роки;

- скасувати наказ відповідача-1 від 19 вересня 2014 року № 255 «Про введення в дію оновленої організаційної структури», як такий, що порушує Галузеву угоду на 2013-2015 роки між відповідачем-2, Фондом державного майна, Федерацією роботодавців транспорту України та профспілками цивільної авіації України;

- скасувати наказ відповідача-1 від 19 листопада 2014 року № 328 «Про введення в дію штатних розписів, відповідно до оновленої організаційної структури Украероруху», як такий, що порушує Галузеву угоду на 2013-2015 роки між відповідачем-2, Фондом державного майна, Федерацією роботодавців транспорту України та профспілками цивільної авіації України та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Постановою встановлено, що колегія суддів погоджується з твердженням відповідача-1 про виконання ним вимог пп.пп. 4.3.4, 4.3.6, 4.3.8 п. 4.3 Галузевої угоди на 2013-2015 роки в межах спірних правовідносин.

Також в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що рішеннями судів були поновлені працівники на посадах, що додатково свідчить про порушення трудового законодавства з боку позивача. Проте суд не може взяти до уваги зазначенні пояснення, оскільки вони не стосуються підстав звернення до суду з позовом. Крім того, Всеукраїнська профспілка «Федерації профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» у власному рішенні не зазначала про порушення прав конкретних працівників.

Отже, оскільки в судовому засіданні не встановлено порушень ОСОБА_5 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», трудового законодавства, Галузевої угоди та Колективного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування рішення засідання Пленуму Центральної Ради Всеукраїнської профспілки «Федерації профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» від 19.02.2015 року про розірвання трудового договору (контракту) з директором Державного підприємства обслуговування повітряного руху України ОСОБА_5.

Водночас, з огляду на положення ст. 33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 в частині скасування вимоги відповідача про розірвання трудового договору, оскільки вона є дією спрямованою на виконання прийнятого рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст..ст.3, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Всеукраїнської профспілки «Федерації профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України», треті особи - Міністерство інфраструктури України, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України про скасування рішення та вимоги про розірвання трудового договору - задовольнити.

Скасувати рішення засідання Пленуму Центральної Ради Всеукраїнської профспілки «Федерації профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» від 19.02.2015 року про розірвання трудового договору (контракту) з директором Державного підприємства обслуговування повітряного руху України ОСОБА_5.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Всеукраїнської профспілки «Федерації профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя: Н.Г.Притула