АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 760/5994/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Коробенко С.В.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Усика Г.І.

- ГаращенкаД.Р.

при секретарі - Сімаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Чоколівське» про відшкодування збитків, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Чоколівське» про відшкодування збитків задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 31309 грн., в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 2000 грн., а також судовий збір в розмірі 333,09 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 32709 грн., в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 2000 грн., а також судовий збір в розмірі 347,09 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалю Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 26 листопада 2015 року відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду 1-ї інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в основу висновку про вартість відновлювального ремонту від 13.03.2015 року було покладено акт про залиття квартири від лютого 2015 року. Проте, з наявної в матеріалах справи копії акту від лютого 2015 року не можливо встановити площу житлових кімнат, а також перелік речей, які було пошкоджено внаслідок залиття квартири. Крім того, визначена висновком від 13.03.2015 року вартість відновлювального ремонту квартири позивачів є значно завищена. Оскільки під час розгляду справи в суді 1-ї інстанції відповідач участі не брав, то на стадії апеляційного розгляду справи, з метою встановлення дійсної вартості завданих збитків, потрібно провести незалежну судову будівельно-технічну експертизу, висновки якої матимуть визначальне значення для вирішення даної справи.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не з»явились, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутність.

Позивач ОСОБА_6, який також є представником ОСОБА_5 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що вони є безпідставними, а рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6на праві власності в рівних долях належить квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_2. Дана квартира розташована поверхом вище над квартирою АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що 30 січня 2015 року в будинку АДРЕСА_1. Причиною залиття стало пошкодження вентиля до зливного бачка туалету та пральної машини в квартирі АДРЕСА_2.

За результатами залиття квартири АДРЕСА_1 працівниками Комунального підприємства «Чоколівське» було складено відповідний акт.

З матеріалів справи вбачається, що 11 березня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство Експертної Оцінки» з проханням провести дослідження квартири АДРЕСА_1 для встановлення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття.

13 березня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальність «Агентство Експертної Оцінки» було складено висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1, яким встановлено, що вартість проведення відновлювального ремонту становить 62 618 грн.

25 березня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до Солом'янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Чоколівське» про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 62 618 грн, моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в сумі 10 000 грн. та понесених витрат по оплаті вартості висновку спеціаліста в сумі 1400 грн. в судовому порядку.

Задовольняючи частково позовні вимоги та, стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 31309 грн., у відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 2000 грн., а також на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 32709 грн., в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 2000 грн., суд 1-ї інстанції виходив з того, що залиття квартири позивачів сталося з вини відповідача, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону з огляду на наступне.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов'язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). Шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З наданих сторонами доказів судом першої інстанції достовірно встановлено, що у зв'язку з пошкодженням вентиля до зливного бачка туалету та пральної машини в квартирі АДРЕСА_2, яка належить відповідачу, відбулося залиття квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачам.

Факт залиття квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 не заперечується, а тому матеріальна шкода була завдана позивачам з вини відповідача.

Враховуючи зазначене та висновок Товариства з обмеженою відповідальність «Агентство Експертної Оцінки» про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 від 13 березня 2015 року, яким встановлено, що вартість проведення відновлювального ремонту в квартирі позивачів становить 62 618 грн., колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого та законного висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди грошових коштів в розмірі по 31309 грн., кожному.

Обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_6 понесених ним витрат по оплаті послуг оцінювача Товариства з обмеженою відповідальність «Агентство Експертної Оцінки» в розмірі 1400,00 гривень, оскільки вказані витрати підтверджені належними доказами, а саме: договором № 14 від 11 березня 2015 року на створення ( передачу) науково-технічної продукції, актом № 1 здачі-приймання виконаних робіт за вказаним договором від 13 березня 2015 року та квитанцією до приходного касового ордеру № 14 від 11 березня 2015 року про сплату ОСОБА_6 на користь ТОВ « Агенство експертної оцінки» 1400,00 грн.

Відповідно до змісту ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З урахуванням того, що при розгляді справи встановлено склад цивільного правопорушення за наявності якого наступає відповідальність заподіювача шкоди, в тому числі й моральної, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про обґрунтованість вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди, суд 1-ї інстанції правомірно врахував, характер та обсяг страждань, яких зазнали позивачі, характер майнових втрат, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано та законно стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 2000 грн., кожному.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначена висновком від 13.03.2015 року вартість відновлювального ремонту квартири позивачів є значно завищена, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на таке.

Відповідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1, зробленого Товариством з обмеженою відповідальність «Агентство Експертної Оцінки», вартість проведення відновлювального ремонту становить 62 618 грн. При здійсненні вказаного розрахунку оцінювач керувався вимогами Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.10.2003 року, Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 28.10.2004 року, Методикою оцінки вартості майна, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №1891 від 10.12.2003 року та ін.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що висновок оцінювача Товариства з обмеженою відповідальність «Агентство Експертної Оцінки» від 13.03.2015 року щодо вартості відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 є належним, допустимим та достовірним доказом вартості, завданого позивачам матеріального збитку, завданого внаслідок залиття їх квартири з вини відповідача, оскільки він складений з дотриманням вимог діючого законодавства щодо визначення вартості матеріального збитку.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування висновків вказаного звіту. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 25 лютого 2016 року було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 і у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу для визначення розміру матеріального збитку, завданого позивачам внаслідок залиття їх квартири. Проте, експертний висновок наданий не був, так як відповідачем не було проведено оплату вартості експертних робіт та не надано експерту якісної копії акту про залиття.

Безпідставним є також доводи апеляційної скарги про необґрунтованість та незаконність рішення суду першої інстанції, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення у відповідності з вимогами норм матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 відсутні.

Витрати по сплаті судового збору судом стягнуті з відповідача на користь позивача у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :