Справа № 226/1137/16-ц
Провадження № 2-о/226/100/2016
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2016 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового процесу:

заявник ОСОБА_1,

представник заявника ОСОБА_2,

заінтересована особа ОСОБА_3 (відсутня),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог зазначила, що з ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її мати - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на житлову квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 11 січня 2001 року. Заявник та її сестра ОСОБА_3 являються спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4. Однак, ОСОБА_4 заповіла заявнику все належне їй на день смерті майно заповітом посвідченим 08 грудня 2008 року. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заявник не подавала заяву про прийняття даної спадщини, однак вона прийняла дану спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкала разом із спадкодавцем. З 12 травня 2014 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 мешкала разом з заявником за адресою: АДРЕСА_2, оскільки вона хворіла і заявник забрала її до себе для того щоб здійснювати за нею нагляд. Зараз у заявника виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вищевказану житлову квартиру. Однак при зверненні до нотаріуса заявник не змогла документально підтвердити сумісне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Це сталося тому, що ОСОБА_4 фактично мешкала разом із заявником в місті Димитрові, а зареєстрована була у належній їй квартирі в місті Макіївка. Тому заявник просить суд встановити факт, що заявник - ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - ОСОБА_4, з 12 травня 2014 року і по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за адресою АДРЕСА_3.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягала на задоволенні вимог заяви, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у заяві. Позицію заявника також підтримав її представник.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, клопотань про відкладення розгляду справи або поважність відсутності у судовому засіданні від заінтересованої особи до суду не надходило.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона знайома з заявником приблизно 20 років, а також була знайома з її матір'ю, познайомились коли та приїжджала до заявниці в гості. Матір заявника звали ОСОБА_4. В травні 2014 року заявник зі своїм чоловіком привезли ОСОБА_6 з Макіївки. У матері заявника був інсульт та перелом шийки стегна. Сама вона ходити не могла. Мешкала ОСОБА_4 у своєї дочки ОСОБА_1 до серпня 2015 року. Коли вона приходила у гості до заявника, то бачила там ОСОБА_4. Додатково пояснила, що разом з заявником також проживають чоловік, донька та онук. Поховали матір заявника з адреси АДРЕСА_6. Поховали на кладовищі Степове в м. Димитрові.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він був знайомий з заявником приблизно два роки. Заявник відвідує церков, куди також ходить і він. В квітні місяці прийшов чоловік заявника ОСОБА_8 і сказав, що захворіла теща, що потрібно їхати до міста Макіївки. Пробув він там місяць, а потім туди поїхала ОСОБА_1. Після цього заявник зі своїм чоловіком привезли в травні місяці 2015 року матір до міста Димитров. Він допомагав заносити до квартири матір заявника. Мати заявника була хворою, лежача та мешкала в квартирі у заявника. Про все це знає тому, що кожен день привозив до них воду, та бачив там матір заявника. В серпні 2015 року мати заявника померла. Він особисто виносив тіло матері заявника із квартири.

Судом встановлено, що на підставі права власності на нерухоме майно, виданого Управлінням виконкому по обліку, розподілу та приватизації житла м. Макіївка від 11.01.2001 року за НОМЕР_2, ОСОБА_4 є власниками квартири в формі приватної власності, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 10).

Заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтва про її народження, та свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_9 з ОСОБА_10, після реєстрації якого ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с. 7-8). ОСОБА_4 є особою, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції і тимчасово зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7, про що свідчить відповідна довідка від 10 листопада 2014 року № НОМЕР_1 (а.с. 12). ОСОБА_4 померла - ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 9).

За даними державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори, наданими станом на 28.07.2016 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалась, заповіти від імені ОСОБА_4 не посвідчувався (а.с. 33-35).

На час смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року з нею фактично з 12 травня 2014 року до часу смерті проживала ОСОБА_1, що підтверджується довідкою № 66 (а.с. 13) та підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_5.

Відповідно до вимог статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 2 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно вимог частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про доведеність факту сумісного проживання заявника ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що є підставою для задоволення вимог заявника про встановлення юридичного факту постійного проживання спадкоємця та спадкодавця на час відкриття спадщини для подальшої реалізації заявником свого суб'єктивного права на отримання спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 130, 209, 212, 213, 215, 256-259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім'єю разом із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року з 12 травня 2014 року по день смерті ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_8

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Т.О. Коваленко