Справа № 331/6414/15-ц
Провадження № 2/331/89/16
УХВАЛА

14 вересня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

при секретарі Бойко М.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача , в якому просив визнати недійсним заповіт, складений 26.01.2015 року ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований 26.01.2015 року в реєстрі нотаріальних дій за № 70 , зареєстрований у спадковому реєстрі 26.01.2015 року за № 57030137 , з тих підстав, що він вчинений ОСОБА_5 у момент, коли вона через наявні психічні розлади не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

В судовому засіданні від представника відповідача надішло клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, з тих підстав, що на його думку є недоліки та протиріччя у висновку експерта № 239 . Проведення експертизи просив доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.

Позивач та його представник заперечували проти задоволення клопотання , зазначивши, що висновок експерта є повним та обґрунтованим, крім того його було роз»яснино в судовому засіданні експертом ОСОБА_7.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла 03 лютого 2016 року.

В амбулаторній картці ОСОБА_5 відсутні будь-які відомості щодо наявного у неї стійкого психічного розладу, остання на обліку у психіатра не перебувала.

Як вбачається з виписки з історії хвороби № 4660 (а.с.85 т.1) в період лікування з 13.10.2014 року по 28.10.2014 року ОСОБА_5 була оглянута психіатром та їй було поставлено діагноз помірний когнітивний розлад та рекомендоване медикаментозне лікування.

Крім того, встановлено, що 23.01.2015 року, тобто за три дні до складання заповіту, остання була виписана з неврологічного відділення ДЗ «Відділкова клінічна лікарня станції Запоріжжя-2 в задоволільному стані, психіатром не оглядалася і вказані рекомендації були відсутні (а.с.86 т.1).

Також, згідно встановлених обставин, ОСОБА_5 06 жовтня 2014 року зверталася до суду з позовом про виділ в натурі долі в квартирі, де її інтереси представляв позивач на підставі нотаріально посвідченої довіреності .

Згідно висновку проведеної по справі посмертної судово-психіатрічної експертизи № 239 від 17.05.2016 року, ОСОБА_5 під час складання заповіту 26.01.2015 року виявляла ознаки психічного розладу у вигляді органічного маячного розладу, а тому на час складання заповіту не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Зазначений висновок здійснено зокрема на підставі наданих за клопотанням експерта додаткових матеріалів.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_7 суду пояснила, что при наданні висновку, нею були прийняті до уваги всі матеріали , що знаходилися в історіях хвороби, зокрема посилання на доповідні чергових медичних сестер без прізвищ, а діагноз поставлений ОСОБА_5 у висновку експерта , на її думку відповідає діагнозу визначеному психіатром ОСОБА_8 у вигляді помірного когнітивного розладу.

За змістом ст.ст.133, 143, 144 ЦПК України, ст.1 Закону України «Про судову експертизу» для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає судову експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, про що виносить ухвалу. Кількість та зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі.

Відповідно ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обовязковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Частиною 2 статті 150 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

За змістом норм ст.21 Закону України «Про психіатричну допомогу», п.1, 5, 7, 8 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 жовтня 2001 року №397 (надалі Порядок), судово-психіатрична експертиза у цивільних справах призначається судом відповідним рішенням та може проводитись посмертно. Предметом експертизи є визначення психічного стану осіб, яким призначено експертизу, у конкретні проміжки часу і відносно певних обставин, що становлять інтерес для суду. Обєктом експертизи, зокрема, є матеріали цивільної справи, медична документація та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться посмертна судово-психіатрична експертиза.

Пунктом 6 вказаного Порядку встановлено, що повторною є експертиза, яка призначається, якщо висновок первинної експертизи суперечить матеріалам справи, викликає сумніви щодо його правильності і визнаний органами дізнання, слідчим, прокурором, судом необґрунтованим. Призначення повторної експертизи повинно бути мотивоване, а її проведення доручається іншому більш кваліфікованому складу експертів.

За змістом п. 9 Порядку , експертизи мають призначатися відповідно до зони, яка обслуговується певною експертною установою (підрозділом). При повторній експертизі або в разі неможливості чи недоцільності проведення експертизи в експертній установі (підрозділі) за зоною обслуговування особа або орган, які призначають експертизу, указавши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої експертної установи (підрозділу).

Підсумовуючи вищевикладене, приймаючи до уваги встановлені судом суперечності між матеріалами справи та висновком експерта, а також враховуючи обовязковість призначення судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану особи за наявності клопотання хоча б однієї із сторін по справі (ст.145 ч.1 п.2 ЦПК України), з огляду на те, що відповідач має сумніви у правильності висновку експертів, які на його думку повязані з його недостатньою обґрунтованістю, та тим, що висновок суперечить іншим матеріалам справи, суд приходить до висновку, що для повного і всебічного зясування обставин, необхідних для розгляду даної цивільної справи по суті, та перевірки дійсності тверджень учасників розгляду справи необхідним є задоволення клопотання сторони відповідача про призначення по даній цивільній справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Проведення цієї експертизи слід доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоровя України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 133-135, 143-145, 150, 202, 203, 208-210 ЦПК України, ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу», п.1, 5, 7, 8 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 жовтня 2001 року №397, ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», суд

Керуючись ст. ст. 130, 143, 144, п.5 ст. 202 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним повторну судово психіатричну (посмертну) експертизу проведення якої доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоровя України ( 04080 , м. Київ, вул. Фрунзе, 103) .

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1. В якому стані знаходилась ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час укладання заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 зареєстрованого 26.01.2015 року за № 70 на користь ОСОБА_4?

2. Чи могла ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за своїм психічним станом 26.01.2015 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

3. Чи знаходилась ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час укладання заповіту 26.01.2015 року у будь-якому хворобливому стані, який би позбавляв її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

4. Чи відповідає прижиттєвий діагноз ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 «Церебральний атеросклероз. 3ст., помірний когнітивний розлад, з маячними, тривожно маячними переживаннями» поставленому у висновку посмертної експертизи «наявність органічної патології у вигляді дисцикулярної енцефалопатії судинного генезу зі зниженням когнітивних функцій (огляд виключає деменцію) та стійкими маячними ідеями»?

5. Чи підтверджується прижиттєвий діагноз ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо її психічного стану, викладений у історії хвороби № 4660 та № 118 даними, викладеними у амбулаторній карті ОСОБА_5 з ДЗ "Відділкова клінічна лікарня станції Запоріжжя 2"?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Направити експертам копію ухвали , матеріали цивільної справи, амбулаторну медичну картку ОСОБА_5, медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 № 118, медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 № 4660, матеріали цивільної справи 331/7988/14 ц .

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Витрати по сплаті вартості експертизи покласти на відповідача ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1).

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 5 днів .

Суддя:

14.09.2016