АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4666/16 Справа № 183/1265/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

суддів Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, стягнення збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, стягнення збитків та моральної шкоди, а також із заявою про накладення арешту на майно, яке належить відповідачу по справі, а саме на: кв. 1 в буд.2-а, по вул. Горького в м.Новомосковськ Дніпропетровської області, будівлю автосервісу, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, міський автогаражний кооператив Віраж, буд. 1, автомобіль марки Nissan, модель JUKE, тип транспортного засобу - легковий - Комбі В, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року заяву про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на: кв. 1 в буд.2-а, по вул. Горького в м.Новомосковськ Дніпропетровської області, загальною площею 144,7 кв. м., житловою 77,7 кв.м; будівлю автосервісу, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, міський автогаражний кооператив Віраж, буд. 1, загальною площею 776,5 кв.м., автомобіль марки Nissan, модель JUKE, тип транспортного засобу - легковий - Комбі В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN-SJNFANF15U6191600, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою залишити заяву про забезпечення позову без задоволення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст.152 ЦПК України).

Крім того, відповідно до розяснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №«Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду вказаної справи є визнання договору позики недійсним та стягнення грошових коштів у значних розмірах, а враховуючи те, що між сторонами дійсно існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, районний суд обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову.

Доводи апелянта про те, що обраний судом першої інстанції вид забезпечення позову накладення арешту на майно, на яке вона має право лише на 1/2 частину є незаконним, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи інша 1/2 частина цього майна належить позивачу, а тому права третіх осіб в даному випадку не порушено, а також ці доводи не впливають на законність оскаржуваної ухвали, і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення у звязку з відчуженням цього майна на користь третіх осіб.

За таких обставин, суд першої інстанції не порушив вимоги ст. ст. 151-154 ЦПК України, а тому наявні в матеріалах справи докази та наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, у звязку з чим ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга-відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: