Справа № 136/2006/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" грудня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого - судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 18.12.2013 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району 14.02.2000 року, зареєстрованим в реєстрі за №12, відповідно до якого спадкодавець розпорядилась усім своїм майном, заповівши його на ім'я позивача ОСОБА_1. Інший спадкоємець, який має право на обовязкову частку у спадщині ОСОБА_3 відмовився від неї, подавши заяву відповідного змісту. До складу спадкової маси, поміж іншого майна, увійшов житловий будинок із погосподарськими будівлями та спорудами, розташований в с. Попівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Незалежності (колишня Леніна), 16. Позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину шляхом подачі заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус йому відмовив, мотивуючи відмову тим, що даний будинок належить до суспільної групи колгоспний двір, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, тому встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю нотаріусу не представляється можливим. Ураховуючи те, що спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини, а таке його право оспорюється, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, проте представник надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а розгляд справи здійснювати у його та позивача відсутності.

Представник відповідача сільський голова Попівської сільської ради Липовецького району в судове засідання також не з'явився, в заяві, яку адресував суду вказав про визнання позову, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглянути без участі представника сільської ради.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке.

18.12.2013 року померла ОСОБА_2, на що вказує свідоцтво про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів Спадкової справи, які були витребувані судом було з'ясовано, що за життя ОСОБА_2 вчинила заповіт 14.02.2000 року, відповідно до якого заповіла усе належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, позивачу ОСОБА_1 (а.с.6). Вказаний заповіт був посвідчений 14.02.2000 року секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №12.

09.08.2001 року ОСОБА_2 зробила особисте розпорядження відповідно до якого заповіла належний їй на праві особистої власності сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Поділля» серія ВН №0108332 своєму синові ОСОБА_4 Заповіт був посвідчений секретарем Попівської сільської ради 09.08.2001 року та зареєстрований в реєстрі за №51.

Згідно правил ст.1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Судом встановлено, що за життя спадкодавця заповіти не змінювались та не скасовувались, а заповіт, що був складений пізніше скасував попередній лише частково.

Аналізуючи матеріали Спадкової справи судом встановлено, що своїм правом на спадкування скористався позивач ОСОБА_1 та син спадкодавця ОСОБА_4, будучи спадкоємцями за заповітом та подавши в межах шестимісячного строку заяву нотаріусу за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини. Син спадкодавця - ОСОБА_3, будучи спадкоємцем, що має право на обов'язкову частку у спадщині, від неї відмовився, про що надав заяву відповідного змісту.

04.11.2016 року постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області позивачу було відмовлено у видачі на його ім'я Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок із погосподарськими будівлями та спорудами, розташований в с. Попівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Незалежності (колишня Леніна), 16. Відмова нотаріуса була мотивована тим, що даний будинок належить до суспільної групи колгоспний двір, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється нотаріусу можливим.

У п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року за №7, зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що 23 серпня 2015 року в місті Вінниця ОСОБА_4 помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції складено відповідний актовий запис № 87 та видано свідоцтво про смерть серія І-АМ № 330737 ( а. с. 5).

Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 04.07.1990 року, житловий будинок за адресою: с. Попівка, Липовецького району Вінницької області, вул. Незалежності (колишня Леніна), 16, належить до суспільної групи колгоспний двір, головою якого вказано ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно до довідок виданих виконавчим комітетом Попівської сільської ради Липовецького району №02-10/354, 02-10/356 від 11.11.2016 року, за ОСОБА_2 Савівною зареєстровано право власності на житловий будинок, що розташований в с. Попівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Незалежності (колишня Леніна), 16. Вказаний житловий будинок мав статус колгоспного двору, членом та головою якого станом на 15.04.1991 року була лише ОСОБА_2, інших членів колгоспного двору не було, а.с.9-10.

За правилами ст.ст. 120, 121, 123 ЦК УРСР у редакції, чинній до 16 грудня 1993 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Аналізуючи здобуті у справі докази судом встановлено, що членами колгоспного двору в житловому будинку №16, який розташований в с. Попівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Незалежності (колишня Леніна), станом на 15.04.1991 року була лише ОСОБА_2, яка не втратила права в майні. Після смерті ОСОБА_2 спадщину успадкував позивач в порядку визначеному законодавцем, однак таке його право не визнається.

За правилами ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами в контексті правових норм предмета регулювання спору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Крім цього, відповідач позов визнав.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1223, 1267, 1268, 1270, 1296, 1297, 1298 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 158, 169, 174, 209-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом посвідченим секретарем Попівської сільської ради 14.02.2000 року та зареєстрованим в реєстрі за №12, на житловий будинок «А», загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 22,8 кв. м. та господарські будівлі, що розташований в с. Попівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Незалежності (колишня Леніна), 16, після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 18.12.2013 року в селі Попівка Липовецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5