Справа № 541/1666/16-ц
Номер провадження 2/541/836/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 листопада 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі Непокупній Л.М.

з участю прокурора - Степанько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом першого заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про накладення заборони на відчуження нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

20.07.2016 року перший заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про накладення заборони на відчуження нерухомого майна.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Пояснив, що відповідачка ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_1. Відомості про батька малолітньої ОСОБА_1 внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 14.04.2014 року відповідачку ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав по відношенню до дочки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено дитині опікуном бабусю ОСОБА_3 третю особу по справі. Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 21 травня 2014 року ОСОБА_1 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Малолітня ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. За цією ж адресою значиться зареєстрованою мати дитини відповідачка ОСОБА_2 При позбавленні відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав судом не було вирішено питання про заборону відчуження житла право на користування яким має дитина. Відповідачка ОСОБА_2 є власницею 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, На належну їй частину квартири накладено арешт ВДВС Миргородського міськрайонного управління юстиції. Вказане свідчить про існування реальної загрози примусового відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2, а відтак і загрозу порушення прав дитини. Для забезпечення прав малолітньої ОСОБА_1 просить суд накласти заборону на відчуження 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, що належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2 та стягнути з відповідачки на користь позивача понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилася. Відповідно до положень ст.ст. 77, 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки.

Представник третьої особи виконавчого комітету Миргородської міської ради, як органу опіки та піклування в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист про проведення розгляду справи у відсутності представника.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, але направила на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов прокурора нею підтримується, а справу вона просить розглянути у її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матірю малолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року відповідачка ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої дочки ОСОБА_1 та опікуном малолітньої дитини призначено її бабусю третю особу ОСОБА_3 (а.с. 8-9).

З інформації Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради вбачається, що малолітня ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради №378 від 21 травня 2014 року надано ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.13).

З інформації Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області вбачається, що станом на 07.07.2016 року у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 В той же час, в ході зведеного виконавчого провадження №35190428 було винесено постанову про арешт 1/3 частини квартири АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_2, який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №13248080 від 14.11.2012 року (а.с.14-15).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 11 березня 1998 року квартира АДРЕСА_5 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.22).

Частиною 1 статті 248 СК України передбачено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч.1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

Крім того, відповідно до ч. 3ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.

Згідно ч. 1ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини» ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Згідно з ч. 4ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що рішенням Миргородського міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року відповідачку ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав по відношенню її малолітньої дитини ОСОБА_1, а питання щодо накладання заборони на відчуження житла право на користування яким має дитина одночасно з позбавленням матері батьківських прав не заявлялося та не вирішувалося, суд з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі та накласти заборону на відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по справі, виключно за подачу позову до суду в сумі 551 грн. 20 коп. Сплачений прокурором судовий збір при апеляційному оскарженні ухвали Миргородського міськрайонного суду від 26.07.2016 року (а.с.30) не підлягає до відшкодування з відповідачки на користь позивача, оскільки вини відповідачки в понесених прокурором витратах по оплаті даного судового збору немає.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 88, 208; 214; 215; 224; 225; 226 ЦПК України, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» ст. 248 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов першого заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури задовольнити.

Накласти заборону на відчуження 1/3 частини квартири №4 розташованої по вул. Гоголя буд. 88 в м. Миргороді Полтавської області, що належить на праві власності на підставі Свідоцтва на право власності на житло ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, до досягнення ОСОБА_5 07 травня 2006 року повноліття, тобто до 07.05.2024 року.

Повідомити нотаріуса про накладення заборони на відчуження майна шляхом надіслання копії рішення, що набрало законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь прокуратури Полтавської області понесені витрати зі сплати судового збору при подачі позову до суду в сумі 551 грн. 20 коп. (пятсот пятдесят однієї гривні двадцять копійок).

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області на протязі 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_6