Провадження №2/760/3927/16
Справа №760/7910/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія", третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та пені-

В С Т А Н О В И В:

27.04.2016 позивачка звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" та просила стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в сумі 17 036, 69 грн. та пеню 607,72 грн.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 10.02.2015 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Міцубіші Грандіс д.н.з. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1, під керуванням водія ОСОБА_3 та Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2.

Пояснено, що ДТП відбулася з вини водія автомобіля Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2, що підтверджується постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2015 в адміністративній справі № 753/3571/15-п.

Позивачка вказала, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2, що керував автомобілем Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_2, на момент настання ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно - страхова компанія» за договором від 06.08.2016, поліс №АІ/368401, код страховика 010.

Позивачкою зазначено, що в зв'язку з тим, що цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_2, застрахована у відповідача, вона звернулася до нього з заявою про страховий випадок, потім із заявою про виплату страхового відшкодування.

Позивачка посилається на ту обставину, що відповідачем було заведено страхову справу ГО №401-15, було прийнято рішення про виплату їй страхового відшкодування у розмірі 17036, 69 грн., про що повідомлено листом від 03.02.2016 вих. № 434.

Як вказала позивачка, не зважаючи на прийняте рішення про виплату страхового відшкодування, відповідач виплату страхового відшкодування у розмірі 17036, 69 грн. на її користь так і не здійснив.

Позивачка пояснила, що листом від 13.04.2016 №1159 ПрАТ «Українська охоронно - страхова компанія» повідомила ОСОБА_1 про неможливість виплати страхового відшкодування у встановлений законом строк через кризову ситуацію в компанії.

Окрім того, позивачка вказала, що заява про виплату страхового відшкодування подана 25.12.2015, 90 днів з дня її подання минуло 25.03.2016, а тому з 26.03.2016 почався строк прострочення виплати страхового відшкодування.

Позивачкою розраховано пеню за прострочення відповідачем виплат страхового відшкодування за період з 26.03.2016 по 25.04.2016 в сумі 607,72 грн.

З урахуванням викладеного, позивачка просила позов задовольнити.

01.07.2016 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він уточнив вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 17 036, 69 грн. та пеню 1706,01 грн.

05.05.2016 ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.

30.08.2016 представник позивачки подав заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, однак в судовому засіданні 30.08.2016 просив задовольнити позовні вимоги, викладені в первісному позові.

Представник відповідача в судове засідання 30.08.2016 не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Третя особа в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, 10.02.2015 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Міцубіші Грандіс д.н.з. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1, під керуванням водія ОСОБА_3 та Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2.

Відповідно до постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2015 в адміністративній справі №753/3571/15-п дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 (а.с. 6,7)

Внаслідок ДТП були завдані механічні пошкодження автомобілю Міцубіші Грандіс д.н.з. НОМЕР_3.

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки автомобілем Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/368401 від 06.08.2014 застрахована у Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія".

Як вбачається, 25 грудня 2015 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про страхове відшкодування (а.с. 8) та відповідачем було прийнято рішення про виплату їй страхового відшкодування у розмірі 17 036, 69 грн., про що повідомлено листом від 03.02.2016 Вих. № 434 (а.с. 9).

Проте, не зважаючи на прийняте рішення про виплату страхового відшкодування, відповідач виплату страхового відшкодування у розмірі 17 036, 69 грн. на користь позивачки, так і не здійснив.

Згідно листа ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" №1159 від 13.04.2016 останнє повідомило ОСОБА_1 про неможливість виплати страхового відшкодування у встановлений законом строк через кризову ситуацію в компанії (а.с. 10).

Однак, як вбачається з матеріалів позовної заяви та не спростовано відповідачем, належна виплату позивачу страхового відшкодування так і не відбувалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 36 цього Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Як зазначалося судом вище, відповідач своїм правом з`явитись в суд і спростувати доводи позивачки не скористався, відтак суд виходить з наявних в матеріалах справи документів, та викладеного вище, приходить до висновку, що позивачка довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню суми виплати страхового відшкодування в розмірі 17 036, 69 грн.

Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь пені, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, відповідач мав не пізніше 25.03.2016 здійснити позивачці страхову виплату, судом було проаналізовано здійснений позивачкою розрахунок пені, та встановлено, що він є арифметично не вірним, оскільки позивачкою при розрахунку не було враховано, що у 2016 році 366 днів, а не 365.

Пунктом 36.5 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Облікова ставка НБУ з 03.03.2016 встановлена 22%, з 22.04.2016 - 19% (а.с. 11).

Згідно проведеного судом розрахунку пені за період з 26.03.2016 по 22.04.2016 (27 днів) та з 22.04.2016 по 25.04.2016 (3 дні) визначено наступну суму:

( 17 036, 69: 100*22*2:366*27) + ( 17 036, 69: 100*19*2:366*3) = 553 грн. + 53,06 грн. = 606,06 грн.

Отже, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня в розмірі 606,06 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки даний спір вирішено на користь позивачки, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачкою, повинні бути відшкодовані відповідачем.

Керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 15, 625, 1191, 1192 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11 , 57-60, 79, 88, 212-214,224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 17 036, 69 грн. та пеню 606,06 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: І. А. Усатова