АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/250/16 Головуючий у 1-ій інстанції - Марцинкевич В.А.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючого судді Музичко С.Г.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М., при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 4062 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 500 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що залиття квартири позивача сталося з вини наймачів квартири в наслідок недбалого ставлення до сантехнічного обладнання,з якими ОСОБА_2 уклала договір оренди.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених підстав та просив її задовольнити у повному обсязі.Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.

У вересні 2015 року сталося залиття квартири позивача внаслідок недбалого ставлення до сантехнічного обладнання мешканців вищерозташованої кв. АДРЕСА_1, яка належить відповідачам, про що 19.10.2015 року було складено відповідній акт. (а.с.7)

Внаслідок залиття квартири була пошкоджена кухня позивача.Згідно звіту №171/15 від 23.11.2015 року складеного оцінювачем ОСОБА_7 вартість відновлювального ремонту становить 4062,00 грн. За проведення дослідження позивачем було сплачено 900 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про заподіяння шкоди майну позивача, на підставі вищевказаного акту. Судом встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_1 є відповідачі.

Відповідно до ст.322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В доводах апеляційної скарги, ОСОБА_2, зазначає, що на момент залиття квартири позивача, відповідач і в квартирі не проживали, оскільки з 01.07.2015 року вона знаходиться в оренді, а тому сплачувати завдану шкоду, має орендар.

Оскільки в даному конкретному випадку, відповідальність за заподіяну шкоду відповідно до встановлених обставин справи та вимог закону несуть власники квартири, тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_2, які є співвласниками цієї квартири, а проживав орендар у ній з їх відома.

Таким чином рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з покладенням обов'язку відшкодування майнової шкоди на обох відповідачів.

Статтею 179 ЖК УРСР визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. Відповідачі, як власники квартири, не забезпечили збереження технічного обладнання квартири належним чином, тому вказані витрати пілягають стягненню з відповідачів на користь позивача по 1692, 47 гривень, без урахування податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає також: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Залиттям квартири позивачу завдано також моральну шкоду, оскільки внаслідок залиття сталися істотні зміни у його життєвих стосунках. Позивач вимушений був тривалий час проживати у квартирі з підвищеною вологістю, проводити ремонтні роботи, витрачати час на захист своїх прав. Виходячи з тяжкості та тривалості моральних страждань, а також з принципу розумності та справедливості колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди у 250 грн. з кожного.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

вирішила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 по 1692,47грн. матеріальної шкоди з кожної.

Стягнути з ОСОБА_2 та з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 по 250 грн. моральної шкоди з кожної.

Стягнути з ОСОБА_2 та з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 по 450 грн. витрати на проведення оцінки з кожної.

Стягнути з ОСОБА_2 та з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір по 1023,12 грн. з кожної.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді