АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1342/16Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_8 банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_8 банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», яке перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_8», що є повним правонаступником, та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 014/1, на виконання умов якого, банк надав позичальнику кредит в розмірі 21250,00 доларів США . Термін повернення кредиту 18.11.2016, що встановлено п. 1.3 договору. Плата за користування кредитними коштами встановлена згідно п. 1.4 договору в розмірі 13,25 % річних.

Згідно п. 2.5.1 договору, позичальник зобовязався щомісячно до дати, встановленої в графіку поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших плат, встановлених в графіку.

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється.

ОСОБА_6 порушила свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Згідно пункту 4.5 договору, за неналежне виконання грошових зобовязань, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого та/або несплачених процентів. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 17.07.2015, становить 107472,40 грн., з них:

- прострочена до повернення сума кредиту 4250,32 доларів США, що еквівалентно 91164,31 грн.;

- прострочені проценти за користування кредитом 390,43 доларів США, що еквівалентно 8374,26 грн.;

- штраф за несвоєчасне погашення кредиту 7933,83 грн.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_9 (поручитель) укладено договір поруки від 21.11.2006, відповідно до якого поручитель зобовязався в разі невиконання та/або порушення боржником ОСОБА_6 зобовязань перед кредитодавцем погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, проценти по простроченому кредиту, штрафні санкції та інші платежі, передбачені кредитним договором (п. 2 договору поруки).

Відповідно до п. 3 договору поруки, поручитель і боржник відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники.

На підставі викладених обставин позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_9, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_8» борг в сумі 107472,40 гривень.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на користь Публічного акціонерного товариства борг за кредитним договором № 014/1 від 21.11.2006 в сумі 107472,40 грн., станом на 17.07.2015, з них:

- прострочена до повернення сума кредиту 4250,32 доларів США, що еквівалентно 91164,31 грн.;

- прострочені проценти за користування кредитом 390,43 доларів США, що еквівалентно 8374,26 грн.;

- штраф за несвоєчасне погашення кредиту 7933,83 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 4 квітня 2016 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 про перегляд заочного рішення та поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_8 (далі ОСОБА_8), правонаступник Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_8 банк» та ОСОБА_6 (далі позичальник) був укладений договір №014/01 за умовами якого банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 21250 доларів США терміном по 18 листопада 2016 року зі сплатою 13.25% річних.

Пунктами 2.5.1, 2.5.2, укладеного договору, встановлено, що позичальник зобовязується щомісячно до дати, встановленої в графіку, наведеному в додатку №1 до цього договору, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших плат, встановлених в графіку. Погашення відповідної частини кредиту, сплата процентів та інших плат за його користування здійснюється відповідно до умов, зазначених в п.2.5.6 цього договору, шляхом договірного списання банком коштів з поточного рахунку позичальника щомісяця в дату, зазначену в графіку.

В забезпечення виконання умов укладеного кредитного договору, 21 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_8 (кредитодавець), правонаступник Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_8 банк», ОСОБА_6 (боржник) та ОСОБА_9 (поручитель) був укладений договір поруки №1, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором боржника за виконання ним в повному обсязі зобовязань, що випливають з кредитного договору №014/1 від 21 листопада 2006 року.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Банк свої зобовязання виконав та надав кредит.

Відповідач ОСОБА_6 взяті за кредитним договором зобовязання не виконувала внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 17 липня 2015 року в сумі 107472.40 гривень, яка складається з простроченої до повернення суми кредиту в розмірі 4250,32 доларів США, що еквівалентно 91164,31 грн.; прострочених процентів за користування кредитом в сумі 390,43 доларів США, що еквівалентно 8374,26 грн.; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 7933,83 грн., що підтверджується розрахунком поданим позивачем.

Таким чином у позивача виникло право достроково вимагати повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Частинами 1,2 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Доводи апеляційної скарги, про те, що позивач не вказав дату нарахування заборгованості, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки така дата зазначена як в позовній заяві так і в розрахунку.

Станом на 17 липня 2015 року (день розрахунку заборгованості), офіційний курс НБУ долара до гривни становив 21.9866 гривень за 1 долар США, відповідно заборгованість відповідача, в перерахунку на гривну становила по кредиту 4250.32Х21.9866=93450.09 гривень, по процентам 390.43Х21.9866=8584.23 гривни, тобто навіть більше ніж нараховано позивачем, а тому прав відповідача не було порушено.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 613 ЦК України встановлено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Апелянт посилаючись на те, що кредитор змінив реквізити і не повідомив її про це внаслідок чого вона не могла оплачувати кредит, не надала доказів того, що вона пропонувала кредитору прийняти виконання нею зобовязання і кредитор від цього відмовився, а відтак кредитор не є таким, що прострочив зобовязання.

Разом з тим, суд першої інстанції стягуючи солідарно судові витрати, не врахував, що за правилами статті 88 ЦПК України, судові витрати не стягуються в солідарному порядку, тому в цій частині рішення суду підлягає зміні.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до зміни.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити частково, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2015 року, в частині розподілу судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення яким:

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_9 на користь держави судовий збір по 537 гривень 36 копійок з кожного.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :