Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/5395/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Шевченко Л.В.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Кравець В.А.,

Желепи О.В.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві в інтересах Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_5, про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування неотриманої доплати за суміщення посад та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві в інтересах Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_5, про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування неотриманої доплати за суміщення посад та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, ухвалити новее рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає нормам матеріального та процесуального права, обставинам справи. Зазначає, що судом було позбавлено позивача можливості всіма дозволеними законом доказами доводити свої позовні вимоги, а саме: в судовому засіданні 19 лютого 2016 року судом відмовлено у витребуванні доказів, оскільки у позивача є труднощі в їх отриманні. Судом не враховано, що з 25 січня 2011 року позивач фактично приступив до виконання обов'язків першого заступника директора РССКП «Київський крематорій» за суміщенням з посадою головного інженера РССКП «Київський крематорій», цей факт позивачу не потрібно було встновлювати повторно, оскільки рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року у справі №760/7894/15-ц встановлено те, що позивач приступив до виконання обов'язків та відноситься до категорії керівників і є першим заступником директора РССКП «Київський крематорій».

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Наказом РССКП «Київський крематорій» №21П від 25 січня 2011 року позивач був призначений на посаду головного інженера РССКП «Київський крематорій» з повною матеріальною відповідальністю та з окладом згідно з штатним розписом (а.с. 88 т. 1).

Наказ №21П виданий директором підприємства ОСОБА_6, який був призначений на посаду директора РССКП «Київський крематорій» з 17 лютого 2010 року розпорядженням Київського міського голови від 15 лютого 2010 року за №81.

На момент призначення позивача головним інженером діяв штатний розпис РССКП «Київський крематорій», введений в дію з 01 січня 2011 року, відповідно до якого посада першого заступника директора не була передбачена (а.с. 159-162 т. 1).

Наказом РССКП «Київський крематорій» від 01 лютого 2011 року №9 у зв'язку з виробничою необхідністю було внесено зміни у штатний розпис підприємства, з 01 лютого 2011 року передбачена посада першого заступника директора (а.с. 155-158 т. 1).

Наказом РССКП «Київський крематорій» від 04 лютого 2011 року №32П на посаду першого заступника директора був прийнятий ОСОБА_7 з 04 лютого 2011 року (а.с. 96 т. 1).

В подальшому, в 2001-2015 рр., відповідачем неодноразово вносилися зміни в штатний розпис, які передбачали наявність двох окремих посад - головного інженера та першого заступника директора ( а.с. 121-154 т. 1).

Наказом РССКП «Київський крематорій» від 15 червня 2015 року № 156-к позивач був звільнений з посади головного інженера у зв'язку з припиненням повноважень посадової особи згідно з п.5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (а.с. 5 т. 1).

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року в справі №760/13609/15-ц визнано незаконним наказ від 15 червня 2015 року №156-к про звільнення позивача з посади головного інженера РССКП «Київський крематорій»; поновлено його на посаді головного інженера РССКП «Київський крематорій», стягнуто з РССКП «Київський крематорій» на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 24 874,14 грн., моральну шкоду 2 000 грн.

Наказом РССКП «Київський крематорій» від 24 вересня 2015 року №247-к позивача поновлено на посаді головного інженера РССКП «Київський крематорій» з 15 червня 2015 року на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року.

27 жовтня 2015 року позивач звернувся до відповідача із службовою запискою - заявою-вимогою про нарахування і виплату заробітної плати у розмірі 1 012 177,50 грн. за суміщення посад головного інженера та першого заступника директора. (а.с. 85-86 т. 1)

Листом від 09 листопада 2015 року №580 відповідач відмовив позивачу у задоволенні зазначеної вимоги з тих підстав, що на підприємстві відсутні будь-які розпорядчі документи, які б підтверджували факт призначення позивача на посаду першого заступника директора (а.с. 87 т. 1).

Наказом РССКП «Київський крематорій» від 01 грудня 2015 року № 288-к позивача звільнено з посади головного інженера у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

15 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 02 серпня 1993 року по 15 червня 2015 року він працював на посаді головного інженера РССКП «Київський крематорій».

Наказом РССКП «Київський крематорій» від 15 червня 2015 року № 156-к був звільнений з посади головного інженера у зв'язку з припиненням повноважень згідно з п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Вважає, що його звільнення відповідно до пункту 6.4 Статуту РССКП «Київський крематорій» повинно було бути погоджене з начальником Головного управління ритуальних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оскільки він, позивач, суміщав посади головного інженера та першого заступника директора РССКП «Київський крематорій».

Під час розгляду справи № 760/13609/15-ц Солом'янським районним судом м. Києва про поновлення позивача на роботі з підстав незаконності наказу щодо припинення повноважень позивач з'ясував, що до Статуту РССКП «Київський крематорій» були внесені зміни, в результаті яких вилучено пункт 6.4.

Вважає, що внесення змін до Статуту в частині вилучення пункту 6.4 Статуту є незаконним, а реєстрація до нього змін та реєстрація Статуту в новій редакції реєстраційною службою ГТУЮ в м. Києві у 2013 - 2014 роках в частині вилучення пункту 6.4 Статуту має бути визнана недійсною, оскільки нова редакція Статуту звужує та погіршує трудові права позивача на працю як головного інженера - першого заступника директора РССКП «Київський крематорій», що не допускається Конституцією України та КЗпП України.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року в справі №760/13609/15-ц було визнано незаконним наказ від 15 червня 2015 року №156-к про звільнення позивач та поновлено його на посаді головного інженера РССКП «Київський крематорій» з 15 червня 2015 року.

Проте наказом від 01 грудня 2015 року № 288-к позивач був звільнений з посади головного інженера у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.40 КЗпП України.

З урахуванням зміни позовних вимог просив ухвалити рішення, яким:

- поновити строк звернення до суду з позовом про визнання незаконним внесення змін до Статуту в частині вилучення пункту 6.4 Статуту РССКП «Київський крематорій» в старій редакції, визнання недійсною реєстрації Статуту РССКП «Київський крематорій» в новій редакції в 2013-2014 роках в частині вилучення пункту 6.4 Статуту, про визнання незаконним та скасування наказу №288-к від 01 грудня 2015 року про звільнення позивача з посади головного інженера - першого заступника директора РССКП «Київський крематорій», про поновлення позивача на посаді головного інженера - першого заступника директора РССКП «Київський крематорій», як такий, що пропущений з поважних, незалежних від позивача причин;

- визнати незаконним внесення змін до Статуту в частині вилучення пункту 6.4 Статуту РССКП «Київський крематорій» в старій редакції, визнати недійсною реєстрацію Статуту РССКП «Київський крематорій» в новій редакції в 2013-2014 роках в частині вилучення пункту 6.4 Статуту наступного змісту: «Заступники директора підприємства призначаються на посаду та звільняються з посади директором підприємства за погодженням з начальником Головного управління ритуальних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)»;

- визнати незаконним та скасувати наказ № 228-к від 01 грудня 2015 року про звільнення позивача з посади головного інженера - першого заступника директора РССКП «Київський крематорій», оскільки наказ не погоджено начальником Головного управління ритуальних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що мало бути зроблено відповідно до пункту 6.4 Статуту РССКП «Київський крематорій», наказ видано неправомочною особою, наказ є необґрунтованим, виданий всупереч колективному договору підприємства;

- поновити позивача на посаді головного інженера - першого заступника директора РССКП «Київський крематорій»;

- стягнути з РССКП «Київський крематорій» заробітну плату за час вимушеного прогулу з 1 по 17 грудня 2015 року в розмірі 5 700 грн., не отриману доплату за суміщення посад та виконання обов'язків першого заступника директора РССКП «Київський крематорій» за цей же період у розмірі 105 899,20 грн., у відшкодування моральної шкоди за незаконне звільнення - 5 000 грн. ( а.с. 187 т. 1)

Відповідач позов не визнав, його представник посилався на те, що позивач ніколи не суміщав посади головного інженера та першого заступника директора, а під час складання його посадової інструкції від 01 січня 2011 року було допущено технічну помилку та вказано, що головний інженер є першим заступником директора. Статутом РССКП «Київський крематорій» в редакції, яка діяла станом на 25 січня 2011 року (дата призначення позивача на посаду головного інженера) погоджувати призначення позивача на посаду головного інженера не було передбачено, будь-яких прав позивача під час погодження нової редакції Статуту РССКП «Київський крематорій» не було порушено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме на відмову суду у задоволенні клопотання позивача про виклик та допит свідків: директора РССКГП ОСОБА_3, першого заступника директора ОСОБА_5, начальника відділу кадрів ОСОБА_8, бухгалтера ОСОБА_9, еколога ОСОБА_10, голови профспілки ОСОБА_11, начальника відділу по роботі з замовниками ОСОБА_12, начальника організаційно - правового відділу ОСОБА_13, інженера ОСОБА_14, секретаря директора ОСОБА_15, яких позивач просив допитати щодо обставин та правомірності внесення змін до п. 6.4. Статуту відповідача, реєстрації його в новій редакції, законності звільнення ОСОБА_2, а також інспектора Держархбудінспекції ОСОБА_23.. щодо обставин перевірки РССКП, ОСОБА_16 - заявника до Держархбудінспекції.

Судова колегія відхиляє вказані доводи апеляційної скарги та вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про виклик свідків, зважаючи на те, що заява про виклик свідків була подана позивачем з недотриманням вимог ст. 136 ЦПК України. Крім того, з урахуванням предмету та підстав позову, обставини, на підтвердження яких позивач просив допитати свідків, не мають правового значення для вирішення даного спору.

Для перевірки доводів апеляційної скарги щодо позбавлення позивача права довести позовні вимоги через відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів колегією суддів було витребувано, а відповідачем надано, документи, а саме: копію акту Державної архітектурно-будівельної інспекції від 15 жовтня 2015 року, копію розпорядження №09 від 18 листопада 2015 року, яким позивача було зобов'язано надати письмові пояснення стосовно порушень, зазначених у акті перевірки Державної архітектурно-будівельної інспекції, копію службової записки позивача від 19 листопада 2015 року, копію акту про відмову позивача від надання письмових пояснень від 20 листопада 2015 року, копію наказу №111-к від 10 квітня 2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, копію розпорядження Київського міського голови від 06 листопада 2015 року №810 про покладення обов'язків директора РССКП «Київський крематорій» на ОСОБА_5, копію наказу №275-к від 06 листопада 2015 року про виконання ОСОБА_5 обов'язків директора підприємства з 7 листопада 2015 року, витяг з ЄДРПОУ, у якому керівником РССКП «Київський крематорій», зазначений ОСОБА_5

Посилання позивача та його представника на те, що ОСОБА_5 незаконно був призначений в.о. директора підприємства, оскільки не має диплому про відповідну освіту, не є підставою для визнання неправомірним наказу про звільнення позивача.

Дослідивши зазначені докази, колегія суддів встановила, що позовні вимоги ОСОБА_2 про те, що наказ про його звільнення від 1 грудня 2015 року є необґрунтованим, був виданий неправомочною особою, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги позивача про неврахування судом тієї обставини, що з 25 січня 2011 року він фактично приступив до виконання обов'язків першого заступника директора за суміщенням з посадою головного інженера РССКП «Київський крематорій», і ця обставина встановлена рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року у справі № 760/7894/15-ц, судова колегія відхиляє, зважаючи на наступне.

Дослідивши зазначені доводи позивача, суд першої інстанції вірно встановив, що у п. 1.2 посадової інструкції головного інженера РССКП «Київський крематорій», що була затверджена 01 січня 2011 року, було вказано, що головний інженер є першим заступником директора підприємства і несе відповідальність за результати та ефективність виробничої діяльності. (а.с. 8-9 т. 1).

Рішенням суду від 22 червня 2015 року, на яке посилається позивач, було також встановлено, що відповідно до п. 1.2 посадової інструкції головний інженер є першим заступником директора ( а.с. 60). Обставини щодо фактичного виконання обов'язків першого заступника директора за суміщенням з посадою головного інженера РССКП «Київський крематорій» не були предметом розгляду в справі № 760/7894/15-ц і судом не досліджувались.

В даній справі судом було встановлено, і ці обставини не спростовані позивачем, що позивач був призначений на посаду головного інженера, у наказі від 25 січня 2011 року №21П не було зазначено про суміщення посад. На момент прийняття позивача на посаду головного інженера посади першого заступника директора згідно з штатним розписом від 01 січня 2011 року не існувало. Посада першого заступника директора була введена штатним розписом від 01 лютого 2011 року, на цю посаду наказом від 04 лютого 2011 року № 32П був прийнятий ОСОБА_7 04 лютого 2011 року була затверджена окрема посадова інструкція першого заступника директора РССКП «Київський крематорій». Наказом від 16 грудня 2014 року №291-к на посаду першого заступника директора був призначений ОСОБА_17 і була затверджена нова посадова інструкція першого заступника директора. З 10 березня 2015 року посаду першого заступника директора обіймав ОСОБА_5 на підставі наказу від 05 березня 2015 року № 75-к. (а.с. 92-94 т. 1)

Накази про прийняття позивача на посаду першого заступника директора відповідачем не видавалися, будь-які документи щодо господарської діяльності підприємства, які б видавалися за підписом позивача, як першого заступника директора, відсутні.

Зазначене підтверджує доводи відповідача про те, що положення пункту 1.2 посадової інструкції про те, що головний інженер є першим заступником директора, є технічною помилкою, про яку позивачу було достеменно відомо.

Крім того, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року, яке набрало законної сили 06 квітня 2016 року, в справі за позовом ОСОБА_18 до РССКП «Київський крематорій» про стягнення заробітної плати було також встановлено, що позивач, працюючи на посаді головного інженера, виконував обов'язки лише головного інженера, і отримував заробітну плату за виконання обов'язків головного інженера.

Посилання позивача в скарзі на те, що підтвердженням того, що він фактично виконував обов'язки першого заступника директора є: його звернення із запискою-вимогою №52 від 28 жовтня 2015 року до директора ОСОБА_3 про відсторонення його від обов'язків директора, прийняття на себе обов'язків директора РССКП «Київський крематорій», наказ від 04 листопада 2015 року по підприємству, який видав позивач, про те, що він приступає до виконання обов'язків директора РССКП «Київський крематорій», а також звернення позивача із заявою-повідомленням від 04 листопада 2015 року, як в.о. директора, головного інженера-першого заступника директора РССКІ «Київський крематорій» до Київського міського голови, Голови КМДА ОСОБА_19, заступника голови КМДА ОСОБА_20, директора департаменту КМДА ОСОБА_21, начальника управління ритуальних послуг КМДА ОСОБА_22 щодо поточної ситуації на підприємстві та до інших органів з різних питань, не свідчать про те, що позивач призначався в установленому порядку першим заступником директора підприємства та фактично виконував обов'язки першого заступника директора.

Не погоджується судова колегія і з доводами позивача про те, що суд не мав права брати до уваги пояснення представника позивача, який не був допитаний судом у якості свідка, оскільки відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі, серед іншого, і пояснень сторін, які за ст. 212 ЦПК України суд оцінює у взаємозв'язку з іншими доказами.

В апеляційній скарзі позивач також зазначає, що судом не були перевірені обставини щодо звільнення позивача, правильність і обґрунтованість винесення наказу № 288-к від 01 грудня 2015 року, який виданий не директором, а першим заступником директора ОСОБА_5, повноваження останнього на здійснення такого звільнення, правильність та наявність відбирання у позивача пояснень, наявність вини в його діях, що стали підставою для звільнення, наявність шкоди в результаті його винних дій та причинний зв'язок між його винними діями та шкодою, завданою ними підприємству, наявність та розмір такої шкоди.

Перевіряючи ці доводи скарги, судовою колегією було встановлено, що наказ № 288-к від 01 грудня 2015 року про звільнення позивача був виданий повноважною особою - в.о. директора підприємства ОСОБА_5, який обов'язки директора виконував на підставі розпорядження №810 від 6 листопада 2015 року Київського міського голови.

Позивачем не заперечувалось тієї обставини, що 18 листопада 2015 року його було ознайомлено з розпорядженням №09 від 18 листопада 2015 року, яким його було зобов'язано надати письмові пояснення стосовно порушень, викладених в акті перевірки Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15 жовтня 2015 року, а також не заперечувалась та обставина, що письмові пояснення ним надані не були.

Із службової записки позивача від 19 листопада 2015 року вбачається, що позивач вказував на те, що не має можливості надати пояснення по факту виявлених порушень, оскільки йому не був наданий акт перевірки, проте на розпорядженні №09 від 18 листопада 2015 року позивачем було вказано про те, що з розпорядженням позивач ознайомлений, акт від 15 жовтня 2015 року отримав о 17-00 год. 18 листопада 2015 року.

За наказом від 01 грудня 2015 року №288-к підставами для звільнення позивача за п. 3 ст. 40 КЗпП України були: акт Державної архітектурно-будівельної інспекції України перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15 жовтня 2015 року, наказ від 10 квітня 2015 року №111-к, наказ від 24 квітня 2015 року №120-к.

Як вбачається з вказаного акту від 15 жовтня 2015 року, при перевірці було встановлено, що позивачем не виконувались його посадові обов'язки, які визначені посадовою інструкцією (а.с. 8-10 т. 1), а саме не виконувались заходи щодо отримання та відновлення технічної документації на приміщення підприємства, проведення їх поточного огляду, періодичного обстеження та належного утримання приміщень ритуального корпусу, кремаційного цеху та підземної галереї, проведення капітального ремонту та відновлення, що призвело до того, що зазначені приміщення перебувають у незадовільному стані та не можуть безпечно експлуатуватись, що є порушенням вимог ст. 39-2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Посилання позивача на те, що зазначені в акті від 15 жовтня 2015 року недоліки виникли не з його вини, а внаслідок невиконання посадових обов'язків начальником та працівниками виробничо-технічного відділу, колегія суддів відхиляє, оскільки з посадової інструкції позивача вбачається, що саме позивачем, як головним інженером підприємства, були допущені вказані в акті порушення.

Наказами від 10 квітня 2015 року №111-к, від 24 квітня 2015 року №120-к позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Наказом №111-к від 10 квітня 2015 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, позивачем у судовому порядку оскаржувався цей наказ, у задоволенні позову було відмовлено, рішення суду набрало законної сили (а. с. 59-63).

Зважаючи на наведене, судова колегія вважає. що у відповідача були підстави для звільнення позивача 1 грудня 2015 року за ст. 40 ч. 1 п. 3 КЗпП України.

Посилання в скарзі на те, що судом не було встановлено наявність шкоди в результаті винних дій позивача та причинний зв'язок між його винними діями та шкодою, завданою ними підприємству, наявність та розмір такої шкоди, не є підставою для визнання звільнення позивача незаконним, оскільки за ст. 40 ч. 1 п. 3 КЗпП України завдання шкоди підприємству внаслідок систематичного невиконання працівником обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, не є обов'язковою умовою для звільнення.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: