ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Дзюбича В.Л.
з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.
під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явилася, що не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення про судові витрати у справі у її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про вирішення питання про судові витрати у справі у його відсутності, не заперечивши з приводу ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні факти.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 28.12.2015 року у цивільній справі №607/16190/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1792; стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 (сімсот) гривень, щомісячно, починаючи з 30.09.2015 року та до досягнення дитиною повноліття та стягнуто з ОСОБА_4 в доход держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 22.04.2016 року виправлено описку допущену в четвертому абзацірезолютивної частини рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року у цивільній справі №607/16190/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, яка стосується прізвища відповідача ОСОБА_2, а саме вказано - «Стягнути із ОСОБА_2 в доход держави 487.20 грн. судового збору» замість - «Стягнути із ОСОБА_4 в доход держави 487.20 грн. судового збору».

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції станом на дату звернення позивача із позовом - 30.09.2015 р.), за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справлявся судовий збір - 0.4 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 487.20 гривень.

Із квитанції долученої до матеріалів справи №607/16190/15-ц вбачається, що позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів сплатила 487.20 гривень судового збору лише за вимогу про розірвання шлюбу, оскільки від сплати судового збору, при зверненні із вимогою про стягнення аліментів вона звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Питання щодо стягнення судового збору повинно було б бути вирішено рішенням суду, відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), чого зроблено в повному обсязі не було.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою сторони чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 (сімсот) гривень, щомісячно, починаючи з 30.09.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з ОСОБА_2 в доход держави 487 грн. 20 коп. судового збору, зважаючи на те, що позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу 487.20 грн., а також з огляду на те, що при ухваленні даного рішення було вирішено питання лише про стягнення судового збору з приводу позовної вимоги про стягнення аліментів, тому суд вважає, що з даного приводу слід постановити додаткове рішення, яким, зважаючи на вимоги ч.1 ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 487.20 грн. щодо задоволених вимог про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 220 ч.1 Цивільно-процесуального кодексу України, суд ,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь позивача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5) судовий збір в сумі 487.20 гривень.

Копію додаткового рішення надіслати сторонам по справі.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Головуючий- суддя Дзюбич В.Л.