У х в а л а

7 червня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» про визнання дій протиправними, стягнення відсотків за користування чужими коштами та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов'язання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судового рішення, яка не відповідала вимогам ст. 358 ЦПК України, а також із заявою про звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 25 квітня 2016 року було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення; заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення було залишено без руху та надано строк до 10 травня 2016 року для усунення недоліків заяви, а саме для надання документу про сплату судового збору.

10 травня 2016 року ОСОБА_1 повторно надіслав до Верховного Суду України заяву про звільнення його від сплати судового збору за подання цієї заяви про перегляд судового рішення, в якій він, тлумачачи норми права за своїм власним переконанням, указав про відсутність у нього обов'язку сплачувати судовий збір за подання заяви про перегляд судового рішення в цій справі.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 16 травня 2016 року було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення; заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення було залишено без руху та продовжено строк до 30 травня 2016 року для усунення недоліків заяви, а саме для надання документу про сплату судового збору.

30 травня 2016 року ОСОБА_1 утретє надіслав до Верховного Суду України заяву про звільнення його від сплати судового збору за подання цієї заяви про перегляд судового рішення, в якій він, посилаючись на судові рішення Європейського суду з прав людини та Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи, указав про відсутність у нього обов'язку сплачувати судовий збір за подання заяви про перегляд судового рішення у цій справі.

Так, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Одночасно, у статті 1 цього Закону зазначено, що поняття «рішення» за вказаним законом означає: а) остаточне рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; б) остаточне рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України; в) рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України; г) рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України.

А згідно з частиною першою статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

У наведених у заяві ОСОБА_1 справах Україна не була стороною, тому положення вказаних рішень Суду не мають прецедентний характер у даній справі та не можуть бути застосовані до правовідносин щодо обчислення судового збору, його сплати, а також звільнення осіб від його сплати, які регулюються національним законодавством України.

Посилання заявника на Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи також не можуть бути взяті до уваги, адже мають рекомендаційний характер та не є джерелом права в Україні.

Таким чином, недоліки заяви про перегляд судового рішення, які зазначені в ухвалі судді Верховного Суду України від 16 травня 2016 року, ОСОБА_1 у встановлений строк не усунув.

Згідно із ч. 4 ст. 359 ЦПК України у разі невиконання особою, яка подала заяву про перегляд судових рішень, вимог ухвали в установлений строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення підлягає поверненню.

Керуючись статтею 359 ЦПК України

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України судових рішень вважати неподаною і повернути заявникові.

Роз'яснити, що відповідно до частини п'ятої статті 359 ЦПК України повернення заяви з підстав, передбачених частиною четвертою цієї статі, не перешкоджає повторному зверненню в разі належного оформлення заяви, а також дотримання вимог статті 356 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема