АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1625/16 Справа № 208/5040/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Івченко Т. П. Доповідач - Глущенко Н.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ 6 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна О.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Сахарова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування втраченого доходу у зв'язку з ушкодженням здоров'я, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (далі ТОВ «СК «Кредо») про відшкодування втраченого доходу у зв'язку з ушкодженням здоров'я, посилаючись на те, що 25.04.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої він зазнав тілесних ушкоджень.

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.07.2014 року ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, де він-позивач ОСОБА_2 визнаний потерпілим.

Внаслідок ДТП, що сталася за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (як потерпілого), позивачу заподіяно тілесні ушкодження, а саме: закритий осколковий перелом лівої вертлюгової впадини з підвивихом голівки лівого стегна, тупа травма грудної клітини з переломом 2-го ребра праворуч, що віднесені до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень. Всі ці ушкодження викликали тривалий розлад здоров'я.

В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на лист КЗОЗ «ЦПМСД № 3» від 21.11.2013 року № 158/1-02, згідно до якого він знаходився на лікуванні в період з 25.04.2013 року по 21.11.2013 року і термін його тимчасової непрацездатності склав 211 днів.

Згідно висновків МТ МСЕК № 1 від 09.01.2014 року та від 02.12.2014 року позивач, в наслідок отриманої в ДТП травми, має стійкий розлад здоров'я і його визнано інвалідом 3 групи на період з 27.11.2013 року по 01.12.2015 року.

За таких обставин, як вважає позивач, загальний строк його непрацездатності склав 945 днів.

Позивач вважає, що він, як фізична особа-підприємець, у зв'язку з ушкодженням здоров'я в ДТП і тривалому строку непрацездатності, втратив дохід від підприємницької діяльності, який, згідно ч. 2 ст. 1198 ЦК України, за 945 днів склав суму 447381,90 грн. і ця сума повинна бути йому відшкодована, в силу ст. ст. 1,5,6,22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - відповідачем ТОВ «СК «Кредо»,оскільки на момент ДТП між ТОВ «СК «Кредо» і ОСОБА_3 був укладений і діяв договір страхування цивільно-правової відповідальності.

Виходячи з наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь втрачений дохід в сумі 447381,90 грн. / а. с.1-3 /.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.12.2015 року ОСОБА_2 відмовлено в його позовних вимогах в повному обсязі / а. с. 98-99 /.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_2 і звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить це рішення від 03.12.2015 року скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог, посилаючись на те, воно є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права / а. с. 101-104 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду - змінити в частині підстав обґрунтування відмови ОСОБА_2 в його позовних вимогах про відшкодування втраченого доходу у зв'язку з ушкодженням здоров'я, з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.07.2014 року ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, де позивач ОСОБА_2 визнаний потерпілим.

Внаслідок ДТП, що сталася за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (як потерпілого), позивачу заподіяно тілесні ушкодження, а саме: закритий осколковий перелом лівої вертлюгової впадини з підвивихом голівки лівого стегна, тупа травма грудної клітини з переломом 2-го ребра праворуч, що віднесені до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень / а. с. 8-10 /.

Відповідно до листа КЗОЗ «ЦПМСД № 3» від 21.11.2013 року № 158/1-02, позивач ОСОБА_2 проходив лікування, у зв'язку з отриманою 25.04.2013 року в ДТП травмою, в період з 25.04.2013 року по 21.11.2013 року, тобто наявність терміну тимчасової непрацездатності особи склав 211 днів / а. с. 4 /.

Згідно висновків МТ МСЕК № 1 від 09.01.2014 року та від 02.12.2014 року позивач, в наслідок отриманої в ДТП травми, мав стійкий розлад здоров'я і його визнано інвалідом 3 групи з 27.11.2013 року по 01.12.2015 року / а. с. 5- 6 /.

Отже, період непрацездатності позивача склав 945 днів.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, відповідно до Полісу № АС/0652223 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.01.2013 року, застрахована в ТОВ «СК «Кредо», і ця страхова компанія взяла на себе зобов'язання щодо виплат страхових сум, у наслідок виникнення страхового випадку (на одного потерпілого), за вимогами: спричинення шкоди, заподіяної життю і здоров'ю потерпілого - 100000 грн.; спричинення шкоди майну потерпілого - 50000 грн.; розмір франшизи 500 грн. / а. с. 124 /.

Згідно страхових актів та платіжних доручень ТОВ «СК «Кредо» виплатило позивачу ОСОБА_2 страхове відшкодуванняв сумі 20661,26 грн., де: 4974,60 грн. - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (мопеду); 15686,66 грн. - за ушкоджене здоров'я (затрати на лікування, шкода за стійку втрату працездатності і моральна шкода) / а. с. 58-60, 68-71, 78-83 /.

Обґрунтовуючи підставність позову та посилаючись на приписи ст. 1198 ЦК України, позивач просив суд відшкодувати йому суму втраченого ним, як фізичною особою-підприємцем, заробітку (доходу) за період з 25.04.2013 року по 01.12.2015 року (945 днів непрацездатності).

Статтею 1198 ЦК України встановлено порядок визначення доходу, втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичною особою-підприємцем.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 1198 ЦК України - розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, визначається на підставі даних органу державної податкової служби.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що розмір доходу, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, обчислюється з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, у сумах, нарахованих до вирахування податків.

За змістом вказаної норми розмір втраченого доходу, що підлягає відшкодуванню, визначається із річного доходу фізичної особи-підприємця, одержаного в попередньому, до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, господарському році, поділеного на дванадцять, а якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців.

Таким чином доходом, з якого має вираховуватися сума втраченого доходу фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, у розумінні вказаної норми є дохід з якого має вираховуватися прибутковий податок.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 (який є винним в скоєнні ДТП, в результаті якої було ушкоджено здоров'я позивача), відповідно до Полісу № АС/0652223 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.01.2013 року, застрахована в ТОВ «СК «Кредо», і ця страхова компанія взяла на себе зобов'язання щодо виплат страхових сум, у наслідок виникнення страхового випадку (на одного потерпілого), за вимогами: спричинення шкоди, заподіяної життю і здоров'ю потерпілого - 100000 грн.; спричинення шкоди майну потерпілого - 50000 грн.; розмір франшизи 500 грн. / а. с. 124 /.

Отже, в силу умов вище зазначеного договору страхування від 31.01.2013 року та ст. ст. 1,5,6,22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - страхова компанія повинна відшкодувати позивачу страхову суму за шкоду заподіяну життю і здоров'ю, якою зокрема є і втрата доходу фізичної особи-підприємця внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, але в межах суми такого страхового відшкодування, що встановлена договором від 31.01.2013 року, тобто в межах 100000 грн.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 17.08.2010 року є фізичною особою підприємцем, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій / а. с. 125-128 /.

Відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК України - кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Звернувшись до суду з позовом ОСОБА_2 просив суд стягнути зі страхової компанії на його користь втрачений ним дохід, як фізичною-особою підприємцем, за період з 25.04.2013 року по 01.12.2015 року (945 днів непрацездатності).

Як пояснив суду апеляційної інстанції сам позивач, що підтверджується і відповідними довідками Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДЕС у Дніпропетровській області від 22.03.2016 року, від 18.03.2016 року та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій витягом з / а. с.135,138,125-128 /, - не зважаючи на свій стан здоров'я після ДТП, він не припиняв свою підприємницьку діяльність.

Крім того, згідно довідок Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДЕС у Дніпропетровській області від 22.03.2016 року та від 18.03.2016 року дохід фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за період: з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року склав 178416 грн.; з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року склав 268431 грн.; з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року склав 623400 грн. / а. с. 135,138 /, тоді як згідно довідки Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДЕС у Дніпропетровській області від 07.06.2013 року дохід фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року склав 172800 грн. / а. с. 7 /, тобто судом не встановлено, що позивачем було втрачено дохід, як фізичною-особою підприємцем, оскільки він продовжував займатися у спірний період підприємницькою діяльність та мав дохід, який зростав, а не зменшувався.

Отже, ОСОБА_2 не надав суду доказів того, що ним в період з 25.04.2013 року по 01.12.2015 року був втрачений дохід, як фізичною-особою підприємцем.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, а отже висновок суду першої інстанції про відмову йому в позовних вимогах є правильним, але не з підстав заявлених до неналежного відповідача (як вказав суд першої інстанції в рішенні від 03.12.2015 року), а з підстав їх недоведеності, тобто рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.12.2015 року підлягає зміні в частині підстав обґрунтування відмови ОСОБА_2 в його позовних вимогах про відшкодування втраченого доходу у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03 грудня 2015 року, в частині підстав обґрунтування відмови ОСОБА_2 в його позовних вимогах про відшкодування втраченого доходу у зв'язку з ушкодженням здоров'я, - змінити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: