Справа № 160/542/16-ц
Провадження № 2/160/246/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кідиби Т.О.,

секретар судового засідання - Сташук В.П.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивачів ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1 до Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2016 року позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_1 звернулись в суд з позовом до Війницької сільської ради Локачинського району про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 02 квітня 2001 року помер їх дід ОСОБА_6. Батько - ОСОБА_7 помер 17 квітня 2016 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Паламарчука, 16-Б в с. Павловичі Локачинського району Волинської області.

Як спадкоємці за законом позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 прийняли спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їм було відмовлено нотаріальною конторою у зв'язку із неподачею правовстановлюючих документів на будинок. Просять суд визнати за ними право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Паламарчука, 16-Б в с. Павловичі Локачинського району Волинської області, кожному в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_7 Судові витрати у справі просять залишити за ОСОБА_5

Ухвалою суду від 16 листопада 2016 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3, яка звернулась до суду із позовом як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору до ОСОБА_5, ОСОБА_1 та Війницької сільської ради Локачинського району Волинської про визнання права власності на спадкове майно. Вказаний позов ухвалою суду від 01 грудня 2016 року прийнятий до спільного розгляду із первісним позовом.

Свої позовні вимоги ОСОБА_3 обгрунтовує тим, що 02 квітня 2001 року помер її батько - ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Паламарчука, 16-Б в с. Павловичі Локачинського району Волинської області. На час смерті батько проживав з його сином та її братом - ОСОБА_7 Вона ж з 1979 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, але постійно навідувалась до батька, допомагала йому по господарству. Після смерті брата ОСОБА_7 вона звернулась до Локачинської державної нотаріальної контори для оформлення батьківської спадщини, так як спадкоємець першої черги вибув і спадщини на житловий будинок ніхто не оформив. Однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно батька та запропоновано звернутись до суду для продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Просить визнати за нею ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташовного по вул. Паламарчука, 16-Б в с. Павловичі Локачинського району Волинської області, що належав її батьку ОСОБА_6 на день його смерті.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_5 і ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача - Війницької сільської ради у судовому засіданні 14 грудня 2016 року заперечував по суті заявлених вимог ОСОБА_3 та визнавав позов ОСОБА_5 та ОСОБА_1 У заяві від 14 грудня 2016 року подальший розгляд справи просив проводити без його участі.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні заперечували проти позову ОСОБА_5 та ОСОБА_1, просили визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частки спірного житлового будинку, позаяк вона брала участь у його будівництві та претендує на майно, належне її батьку.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкових справ до майна померлих ОСОБА_6 № 16 та ОСОБА_7 № 191/2016, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підставна та підлягає до задоволення, а у задоволенні позову третьої особи - ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 квітня 2001 року помер ОСОБА_6, що стверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЕГ № 094818 від 02 квітня 2001 року (а.с.4).

Після його смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Паламарчука, 16-Б у с. Павловичі Локачинського району Волинської області, що стверджується витягом з погосподарської книги № 9 за 2001 рік та довідкою Війницької сільської ради від 15 вересня 2016 року № 925 (а.с.6,7). Заповіт від імені померлого не посвідчувався.

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилася 02 квітня 2001 року, при вирішенні питання про її прийняття спадкоємцями застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме - Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР).

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями майна померлого ОСОБА_6 першої черги були його діти: ОСОБА_7 та ОСОБА_3, родинні стосунки яких та спадкодавця підтверджуються копіями свідоцтв про народження останніх та свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 (а.с.44, 73).

Згідно із ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено в ході судового розгляду, син ОСОБА_6 - ОСОБА_7 прийняв спадщину після його смерті шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, адже проживав та був зареєстрований з ним за однією адресою в с. Павловичі по вул. Паламарчука, 16-Б Локачинського району Волинської області, що стверджується довідкою Війницької сільської ради № 925 від 15 вересня 2016 року (а.с.6), показаннями свідка ОСОБА_8

У відповідності до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_3 в управління або володіння спадковим майном батька не вступила, у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подала, що стверджується матеріалами спадкової справи до майна ОСОБА_6 № 16, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину.

Зазначене вбачається також із постанови нотаріуса від 25 жовтня 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне ОСОБА_6, у зв'язку із неподачею нею у встановлені законом строки - до 02 жовтня 2002 року заяви про прийняття спадщини, та запропоновано звернутися до суду для продовження такого строку (а.с.45).

ОСОБА_3 обрала спосіб захисту своїх прав шляхом звернення до суду з позовом про визнання права власності на частку спірного будинку, у судовому засіданні поважних причин пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини не навела, пояснила, що з часу одруження - 1979 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті батька у спірному житловому будинку була декілька раз, доказів фактичного вступу в управління та володіння спірним житловим будинком нею також не подано.

17 квітня 2016 року помер ОСОБА_7, що стверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЕГ № 184639 (а.с.5). Заповіт від імені померлого не посвідчувався.

Згідно із 1258 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємці за законом одержують право на спадкуванняпочергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 першої черги є його діти: син - ОСОБА_5 та дочка - ОСОБА_1, родинні стосунки яких та спадкодавця підтверджуються копіями свідоцтв про народження останніх та свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 (а.с.12,13).

Із матеріалів спадкової справи № 191/2016 до майна померлого ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 прийняли спадщину після смерті батька шляхом подачі у встановлений законом шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини (а.с.92,93).

Згідно із постановою нотаріуса від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 звернулись до нотаріальної контори з заявою, договором про поділ спільного майна, про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Паламарчука, 16-Б в с. Павловичі Локачинського району Волинської області, однак їм було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останніми не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с.8).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_7 належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Паламарчука, 16-Б у с. Павловичі Локачинського району Волинської області, що перейшло в порядку в спадкування від його батька ОСОБА_6, суд дійшов висновку, що право власності на дане майно переходить до позивачів по первісному позову ОСОБА_5 та ОСОБА_1, як спадкоємців за законом і за ними необхідно визнати право власності на 1/2 частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за кожним.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача - Війницької сільської ради на користь позивача ОСОБА_5 слід стягнути понесені останнім судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 950, 27 грн.

У задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки спадщину після смерті батька ОСОБА_6 вона не прийняла, поважних причин пропуску такого строку не навела. Окрім того, нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з неприйняттям спадщини відповідно до закону, а не через відсутність правовстановоюючих документів на будинок. Посилання ОСОБА_3 на те, що вона брала участь у будівництві спірного житлового будинку, що підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_10, не беруться до уваги судом, адже доказів її частки у власності спірного будинку нею не подано.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 392, 1216, 1218 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_5 та ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Паламарчука, 16-Б в с. Павловичі Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, який помер 17 квітня 2016 року в с. Павловичі Локачинського району Волинської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Паламарчука, 16-Б в с. Павловичі Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_7, який помер 17 квітня 2016 року в с. Павловичі Локачинського району Волинської області.

Стягнути з Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору в сумі 950 (дев'ятсот п'ятдесят) грн. 27 коп.

У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба