Справа № 465/2616/15 Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М.
Провадження № 22-ц/783/4348/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Вишинська Ольга Марянівна, про визнання іпотечного договору недійсним та скасування заборони на відчуження квартири,

встановила:

У березні 2016 року відповідач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду із заявою, в якій просив відповідно до частини п'ятої статті 1057-1 ЦК України накласти арешт на заставне майно - квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, яке було предметом іпотеки за оспорюваним позивачем ОСОБА_4 в даній справі договором іпотеки від 13.05.2008 року, укладеним між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», (іпотекодержателем) та ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (іпотекодавцями) в забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_4 перед ВАТ «Універсал Банк» (кредитодавцем) за кредитним договором (Генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL4391) від 13.05.2008 року.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16.03.2016 року, постановленою в порядку розгляду заяви про забезпечення позову в даній справі, у задоволенні заяви ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ПАТ «Універсал Банк», просить її скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити та накласти арешт на заставне майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Апелянт вказує на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 1057 -1 ЦК України , суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави, і такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов'язання по поверненню кредитодавцю коштів за кредитним договором. Вважає, що суд, відмовляючи у задоволенні такої заяви, неправильно застосував норми чинного законодавства та ототожнив різні за своєю правовою природою норми статей 151-154 ЦПК України та норму статті 1057-1 ЦК України. Зазначає, що вирішення заяви залежить від вирішення по суті спору в даній справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 1057-1 ЦК України, визнаючи недійсним договір застави, який забезпечував виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави. Такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором.

Отже, заява кредитодавця підлягає вирішенню судом під час ухвалення рішення по суті спору щодо визнання договору застави (іпотеки) недійсним.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена в порядку, визначеному ЦПК України для розгляду заяви про забезпечення позову, до ухвалення рішення по суті спору, предметом якого є визнання недійсним укладеного між сторонами іпотечного договору, чим порушено порядок вирішення заяви відповідача, поданої на підставі ч.5 ст.1057-1 ЦК України, а тому підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали по суті вирішення заяви відповідача ПАТ «Універсал Банк», оскільки справа по суті спору вже розглянута судом.

Враховуючи наведену вище норму ч.5 ст.1057-1 ЦК України й те, що своїм рішенням від 26.12.2016 року, ухваленим по суті справи за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання іпотечного договору недійсним, апеляційний суд відмовив у задоволенні вказаного позову ОСОБА_4, правових підстав для задоволення заяви відповідача про накладення арешту на заставне майно - предмет іпотеки, немає, а тому у задоволенні заяви ПАТ «Універсал Банк» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 16 березня 2016 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» у задоволенні заяви про накладення арешту на заставне майно - квартиру АДРЕСА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Копняк С.М.