РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07.10.2016 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Масендич В.В.

секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_1, про визнання припиненим договір поруки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивує тим, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 26.06.2008 року було укладено кредитний договір №611/35-36/158, згідно умов якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1. кредит у розмірі 5000 доларів США зі сплатою 21,0% річних та комісій на термін до 25.12.2009 року. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором кредиту не виконала. Станом на 30.12.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем згідно даного кредитного договору складає 7 229,52 доларів США, що станом на дату розрахунку відповідно до офіційного курсу НБУ складає 171 995,43 грн.

Крім цього, в забезпечення виконання зобов'язання був укладений договір поруки №611/35-36/159 від 26.06.2008р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2. Просить позов задоволити та стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 171 995,43 грн. та сплачений судовий збір у розмір 2 225,91 грн.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_1, про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір №611/35-36/158 від 26.06.2008р., згідно умов якого ПАТ «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 5000 доларів США на термін до 25.12.2009 року. Для забезпечення даного кредитного договору між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір поруки №611/35-36/159 від 26.06.2008р. Банк звернувся із позовом до суду з приводу стягнення заборгованості 18.04.2016р. Із позовної заяви та доданого розрахунку заборгованості вбачається, що 08.12.2008р. ОСОБА_1 почала порушувати графік погашення кредиту. Позивач, ОСОБА_2, як поручителю, не присилав вимоги про те, що позичальник не виконує своїх зобов'язань по кредиту, як це вимагається договором позики. Пунктом 6.1 договору поруки встановлено, що договір діє до виконання у повному обсязі зобов'язань за договором кредиту і цим договором. Однак, повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» про виникнення заборгованості за кредитним договором із вимогою виконання умов договору поруки, у зв'язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, не надсилав. Відтак, позивач за зустрічним позовом зазначає, що з урахуванням наведеного, кредитор не вправі вимагати виконання зобов'язання від поручителя на підставі договору поруки, так як порука є припиненою в силу ч.4 ст. 559 ЦК України.

Крім цього представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано на адресу суду заяву про відмову в задоволенні первісного позову у зв'язку із спливом строків давності, оскільки як вбачається із розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 здійснила останню оплату за кредитним договором у грудні 2012 року, а банком подано позовну заяву до суду 18.04.2016р. тобто з пропуском трирічного терміну позовної давності.

В судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю на адресу суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та представника.

На підставі ч. 1ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в первісному позові слід відмовити, а зустрічний позов задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 26.06.2008р. укладено кредитний договір №611/35-36/158, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5 000 доларів США із сплатою 21% річних та комісій із кінцевим строком погашення кредиту 25 грудня 2009 року.

Згідно розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи, останньою датою погашення простроченої заборгованості ОСОБА_1 здійснено 07.06.2010 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №611/35-36/158 від 26.06.2008р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 26.06.2008 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач направляв на адресу ОСОБА_1 повідомлення-вимогу № 09.6.2-06/33 від 20.08.2009р. про повернення заборгованості, проте таке залишилось без задоволення.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 536 того ж Закону за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

На підставі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як передбачено ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

На підставі ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Вищенаведене також відображено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 червня 2014 року у справі №6-61цс14, де зазначено, що за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

Крім того, у відповідності до п. 31 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязанння не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не педявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Крім цього, вищенаведене також має своє відображення у Правовому висновку Постанови Верховного Суду України у справі №6-2662цс15 де зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.

Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Відтак, з наведеного вище, вбачається, що в первісному позові Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід відмовити, оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» пропустив трирічний строк позовної давності, оскільки строк кредитного договору встановлений до 25 грудня 2009р., боржником ОСОБА_1 була здійснена остання оплата по погашенню кредиту 07.06.2010р., а позовна заява подана до суду 25.04.2016р. Крім цього, з огляду на вищевикладене та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_1, про визнання припиненим договору поруки, слід задоволити, оскільки первісним позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» поручителю в строк шість місяців не було надіслано вимоги про наявність та погашення заборгованості, у зв'язку з чим в силу вимог ч.4 ст. 559 ЦК України такий договір поруки №611/35-36/159 від 26.06.2008р. укладений між ПАТ «Украсоцбанк» та ОСОБА_2, є припиненим.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В первісному позові Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_1, про визнання припиненим договір поруки - задоволити.

Припинити договір поруки №611/35-36/159 від 26.06.2016р. укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 на виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором №611/35-36/158 від 26.06.2008 року.

Судовий збір сплачений Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за первісним позовом в розмірі 2 225,91грн. (дві тисячі двісті двадцять п'ять гривень 91 коп.) залишити за первісним позивачем.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м.Київ, вул.Ковпака, 29, ) та ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) судовий збір сплачений позивачем за зустрічним позовом у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 коп.)

Заяву про перегляд цього заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Франківського районного суду м. Львова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Масендич В.В.