Справа № 161/6585/16-ц
Провадження № 2/161/2696/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Пушкарчук В.П.

при секретарі - Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за надані послуги по теплопостачанню,-

в с т а н о в и в :

Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за надані послуги по теплопостачанню.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що надає послуги по теплопостачанню квартири № 78 буд. 4а, що знаходиться по вул. Сухомлинського в м. Луцьку Волинської області, в якій проживають відповідачі. Громадяни зобовязані щомісячно проводити оплату наданих послуг, а саме до останнього дня місяця за звітним. Свої зобовязання відповідачі належним чином не виконали і за період з 01.11.2012 року по 29.02.2016 року у них виникла заборгованість перед ДКП «Луцьктепло» за опалення в розмірі 8 585,32 грн.

За несвоєчасне внесення плати за послуги відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховано за весь час прострочення інфляційні в розмірі 2 528,49 грн. та три відсотки річних в сумі 336,24 грн.

Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» зверталось до відповідачів з вимогою виконати зобовязання по сплаті послуг по теплопостачанню, однак оплата не була проведена.

Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 8 585,32 грн. на рахунок із спеціальним режимом використання п/р 70 філії Волинське обласне управління АТ «Державний Ощадний банк України»; а також стягнути з відповідачів інфляційні в розмірі 2 528,49 грн. та три відсотки річних в сумі 336,24 грн., а також судовий збір в розмірі 1378,00 грн. на поточний рахунок 11 ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» м. Київ, МФО 380281.

За час розгляду справи представником позивача уточнено позовні вимоги. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Підставою для відмови у позові є сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи, що відповідач зробив заяву про застосування позовної давності, ДКП «Луцьктепло» вимушене зробити перерахунок суми позову, згідно ст. 257 ЦК України. Просив стягнути заборгованість за період з березня 2013 року по лютий 2016 року в розмірі 9 759,11 грн.

В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, суду подала заяву, якою просила відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з неї заборгованості, оскільки за вказаною адресою не проживає, не зареєстрована та не є власником квартири.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Крім того подала заяву, якою просила відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, оскільки за вказаною адресою не проживає з 28.02.2013 року після розірвання шлюбу із ОСОБА_3

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши докази в справі суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а укладання договору про надання послуг є обовязком обох сторін.

Статтею 68 ЖК України передбачено обовязок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які, відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, включають послуги по наданню теплової енергії.

Відповідно ст. 1, ч. 1, 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

17 грудня 2008 року позивачем було укладено з ОСОБА_3 договір № 10795 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води квартири № 78 у житловому будинку № 4А по вул. Сухомлинського.

Із 28.02.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду № 161/88/13- ц.

ОСОБА_2 разом із дітьми:ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають у сестри ОСОБА_1 за адресою: м. Луцьк вул. Чорновола, 2б/60.

ОСОБА_2 не є споживачем послуг, що надає позивач.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та зареєстрована і проживає за цією адресою (а.с. 27-28). За адресою: м. Луцьк вул. Сухомлинського, 4а/78 не була зареєстрована, не проживала, не є власником даної квартири та договорів на отримання комунальних послуг за вказаною адресою не укладала, а відповідно і не є споживачем послуг за вказаною адресою.

ОСОБА_1 не є споживачем послуг, що надає позивач.

Відповідно положень гл. 63 ЦК України та п. 1 вищевказаного договору ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання перед позивачем оплачувати послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води квартири № 78 у житловому будинку № 4а по вул. Сухомлинського. Відповідно п. 28 Договору такий є на сьогодні діючий.

Позивачем не доведено підстави виникнення зобовязань ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перед ДКП «Луцьктепло».

Відповідачі не є споживачами послуг, що надає позивач за договором № 10795 та у вищевказаній квартирі ОСОБА_2 і ОСОБА_1, не проживають.

Боржником за оскаржувані позивачем послуги є ОСОБА_3, що й було підтверджено також Луцьким міськрайонним судом по справі № 161/4180/13-ц провадження № 2-н/161/446/13 (а.с. 33).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 проживає в квартирі № 78 буд. 4а, що знаходиться по вул. Сухомлинського в м. Луцьку.

Позивач в квартиру № 78, що знаходиться по вул. Сухомлинського, 4а у м. Луцьку надає послуги по теплопостачанню, що стверджується розрахунком нарахувань і оплати за послуги з теплопостачання. З даного розрахунку також вбачається, що за період з 01.03.2013 року по 01.03.2016 року у відповідача виникла заборгованість перед ДКП «Луцьктепло» за опалення в розмірі 5 951,47 грн. та гарячу воду в розмірі 1 561,34 грн., що в загальному становить 7 512,81 грн.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, а також оплачувати житлово-комунальні послуги встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобовязує.

Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, даними нормами визначено обовязок власника, як споживача послуг з теплопостачання сплачувати такі послуги.

Виходячи з наведених норм закону та встановлених в справі обставин інфляційні нарахування в розмірі 2 012,93 грн. та три проценти річних в розмірі 233,37 грн. підлягають до стягнення.

Оскільки єдиним власником квартири за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 4а/778 є відповідач ОСОБА_3, тому з нього слід стягнути заборгованість за надані послуги з опалення за період з 01 березня 2013 року по 29.02.2016 року в розмірі 5 951,47 грн. та гарячу воду в розмірі 1 561,34 грн., що в загальному становить 7 512,81 грн., інфляційні нарахування в розмірі 2 012,93 грн. та три проценти річних від простроченої суми заборгованостів розмірі 233,37 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат, підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 527, 541, 543, 625 ЦК України, ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного комунального підприємства «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 7 512,81 (сім тисяч пятсот дванадцять гривень вісімдесят одна копійка) грн. на рахунок із спеціальним режимом використання п/р 70 філії Волинське обласне управління АТ «Державний Ощадний банк України», МФО 303398.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного комунального підприємства «Луцьктепло» інфляційні нарахування в розмірі 2 012,93 (дві тисячі дванадцять гривень девяносто три копійки) грн. та три проценти річних від простроченої суми заборгованостів розмірі 233,37 (двісті тридцять три гривні тридцять сім копійок) грн. на поточний рахунок 11 ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» м. Київ, МФО 380281.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного комунального підприємства «Луцьктепло» 1 256,20 (одну тисячу двісті пятдесят шість гривень двадцять копійок) грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_8