Вищий спеціалізований суд україни з розгляду цивільних і кримінальних справ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євтушенко О.І.,Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Харківської області від 13 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом посилаючись на те, що у Харківському відділенні банку він уклав з відповідачем три строкові депозитні вклади: № 005-20430-270813 від 27 серпня 2013 року на суму 1 500,00 євро; № 007-20430-270813 від 27 серпня 2013 року в сумі 4 000,00 доларів США; № 010-20430-191013 від 19 жовтня 2013 року на суму 3 000,00 доларів США. По закінченні строку залучення вкладів, 01 вересня 2014 року, відповідач нарахував йому відсотки, за договором № 005-20430-270813 - 121,30 євро, за № 007-20430-270813 - 363,92 доларів США, а за договором № 010-20430-191013 від 19 жовтня 2013 року, станом на 24 жовтня 2014 року, - 273,68 доларів США

З дати закінчення строків розміщення вкладів позивач неодноразово, протягом трьох місяців звертався до Банку про повернення суми вкладів та нарахованих по ним процентів, які всупереч ч. 2 ст. 1060 ЦК України були переведені Банком на поточні рахунки позивача і у подальшому поверталися йому лише частинами, внаслідок чого станом на 09 грудня 2014 року йому було повернуто лише частину вкладу за договором № 007-20430-270813 від 27 серпня 2013 року: 800 доларів США і 998,20 грн, інші вклади та нараховані на них проценти так і не були повернуті. Внаслідок цього загальна сума не повернутих йому коштів станом на 09 грудня 2014 року складала: 1 635,48 євро за договором № 005-20430-270813 від 27 серпня 2013 року, 3 863,81 доларів США - за договором № 007-20430-270813 від 27 серпня 2013 року, і 3 273,68 - за договором № 010-20430-191013 від 19 жовтня 2013 року.

З огляду на викладене та з урахуванням уточнень позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, яка полягає з неповернутих йому банківських вкладів (депозитів) з нарахованими на них процентами: 1 635,48 євро і 7 137,49 доларів США, а також - неустойку за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання Банком (пені): 300,00 євро і 900,00 доларів США. Крім того позивач просив стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2014 року позовні вимоги залишено без задоволення..

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 травня 2015 рокурішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_6 в рахунок повернення банківських вкладів (депозиту) за договорами: № 005-20430-270813 від 27 серпня 2013 року в сумі 642,83 грн; № 007-20430-270813 від 27 серпня 2013 року в сумі 93 811,75 грн; № 010-20430-191013 від 19 жовтня 2013 року - в сумі 44 938,30 грн, всього - на суму 139 392,88 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки (пені) та моральної шкоди - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2015 року в частині часткового задоволення позову та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в результаті перерахування коштів на поточні рахунки вкладника, вони залишилися його власністю, а діюче законодавство не дозволяє їх стягнення з банку на користь позивача. Крім того, ОСОБА_6 не довів завдання йому моральної шкоди.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позов частково, апеляційний суд виходив з того, що не повернення банком банківських вкладів за договорами № 005-20430-270813 від 27 серпня 2013 року, № 007-20430-270813 від 27 серпня 2013 року, № 010-20430-191013 від 19 жовтня 2013 року та нарахованих за умовами цих договорів процентів за письмовими вимогами ОСОБА_6 є незаконним.

Судами встановлено, що між ОСОБА_6 та ПАТ «Дельта Банк» були укладені строкові договори банківського вкладу (депозиту): № 005-20430-270813 від 27 серпня 2013 року на суму 1 500,00 євро, строком по 01 вересня 2014 року, з поверненням вкладу та нарахованих процентів шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника в цьому ж банку; № 007-20430-270813 від 27 серпня 2013 року в сумі 4 000,00 доларів США строком по 01 вересня 2014 року, з поверненням вкладу та нарахованих процентів шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника в цьому ж банку; № 010-20430-191013 від 19 жовтня 2013 року на суму 3 000,00 доларів США, строком по 24 жовтня 2014 року включно, виплатою по закінченню строку розміщення вкладу та нарахованих процентів готівкою через касу Банку. 01 вересня 2014 року суми вкладів за договорами № 005-20430-270813 від 27 серпня 2013 року, № 007-20430-270813 від 27 серпня 2013 року та нарахованих процентів були повністю перераховані на відповідні поточні рахунки позивача в цьому ж Банку, а вклад та нараховані проценти за договором № 010-20430-191013 від 19 жовтня 2013 року по закінченню розміщення депозиту, 24 жовтня 2014 року були перенесені на рахунок обліку вкладів на вимогу.

Передбачених договорами банківські картки позивач не отримував.

У відповідь на заяви ОСОБА_6 про видачу йому вкладів за вказаними договорами, які були надані по закінченню розміщення цих депозитів, банк послався на тимчасове обмеження видачі готівкової іноземної валюти з депозитів і нарахованих процентів, які в розмірі 15 000,00 грн на добу на одного клієнта, в еквіваленті за офіційним курсом в іноземній валюти були введені обов'язковими для виконання Банком постановами Правління НБУ від 30 травня 2014 року № 328 «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій», від 29 серпня 2014 року № 540 та № 758 від 01 грудня 2014 року«Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України».

На підставі постанови Правління НБУ від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року було прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким в Банку на строк з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року було впроваджено тимчасову адміністрацію та призначено для цього уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України зазначені положення Закону не врахував та не звернув уваги на те, що з 03 березня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку.

Допущені судами неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, судові рішення судів попередніх інстанцій на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 13 травня 2015 року скасувати та справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова