Ухвала

іменем україни

14 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення боргу; за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання договору позики незаконним та неукладеним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення боргу.

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом ОСОБА_5 про визнання договору позики незаконним та неукладеним.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_6 також відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_5 та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_5 задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 солідарно суму боргу в розмірі 399 650 грн.

23 червня 2014 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на рішення апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2015 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року залишено без змін.

07 квітня 2015 року ОСОБА_4 подала до суду апеляційної інстанції заяву про перегляд рішення суду в зв'язку з нововиявленими обставинами. Як нововиявлені обставини вона вказувала на наявність проведеної комплексної стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 27 березня 2015року № 44, відповідно до висновків якої ОСОБА_4 в період з 2009 року по кінець 2010 року страдала психічним розладом у вигляді виявленого «органічного емоційно-лабільного розладу, зі зниженням когнітивних функцій та виявленими афективними порушеннями, у вигляді депресивного та іпохондричного синдромів», який привів до того, що вона з 20 квітня 2010 року по 28 квітня 2010 року абсолютно була позбавлена можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх можливі соціальні та особисті наслідки, вчиняти опір особі, яка здійснює у відношенні неї тиск, якщо таке було встановлено по справі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 червня 2015 року заяву ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, апеляційний суд обґрунтовано виходив з відсутності підстав, установлених ст. 361 ЦПК України, для перегляду указаного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки висновки наданої заявником судово-психіатричної експертизи не спростовують обставини, встановлені апеляційним судом на час перегляду справи в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення боргу.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для її скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України ця ухвала підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана