"30" вересня 2016 р.
Справа №642/6247/16-ц
Провадження №2-о/642/148/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Вікторова В.В.

при секретарі Лозоватої А.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Ленінський районний у м.Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті 28 листопада 2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник є сином ОСОБА_2, яка померла 28.11.2014 року в м.Сімферополь АР Крим після тривалої хвороби, викликаної ішемічним інсультом, який стався в березні 2014 року. Після смерті ОСОБА_2 ним були отримані наступні документи: лікарське свідоцтво про смерть №550 від 28.11.2014 р. видане комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Сімферополь» за формою №106/о; свидетельство о смерти, выданное отделом регистрации смерти г.Симферополя Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым от 31 декабря 2014 года; справка обоненского отдела МУП «КИЕВСКИЙ ЖИЛСЕРСИС» о регистрации граждан по адресу АДРЕСА_1. Однак ці документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно йому для оформлення спадщини. ОСОБА_1 звернувшись до Ленінського районного у м.Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану отримав відмову в державній реєстрації смерті його матері та видачі відповідного свідоцтва про смерть.

В судове засідання заявник не зявився, надав суду заяву, з проханням розглядати справу у його відсутності, зазначивши, що доводи заяви підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити.

Зацікавлена особа Ленінський районний у м.Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану про дату та час слухання справи також повідомлений був належним чином, в судове засідання представник не зявився, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначається як тимчасово окупована територія.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є матірю ОСОБА_1, мешкала на тимчасово окупованій території України, за адресою: АР Крим м.Сімферополь, вул.Одеська, буд.3/2 кв.8.

28 листопада 2014 року ОСОБА_2 померла після тривалої хвороби, викликаної ішемічним інсультом, який стався в березні 2014 року.

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 550 від 28.11.2014 р. виданого Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Сімферополь», 28 листопада 2014 року вдома за адресою: м.Сімферополь, вул.Одеська, буд.3/2 кв.8 померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, причина смерті дифузний кардіосклероз.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та /або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому Законом України, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5(у редакціїнаказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого.

Ленінським районним у м.Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану заявнику було відмовлено в державній реєстрації смерті матері.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх та належних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256- 259 ЦПК України, ст. ст.. 17, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Ленінський районний у м.Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: село Розбишівка Гадяцького району Полтавської області, померла 28 листопада 2014 року, місце смерті: місто Сімферополь, Автономної Республіки Крим.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення .

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В.В.Вікторов