Єдиний унікальний номер 227/1608/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1152/2016
Головуючий в 1 інстанції Тітова Т.А.
Доповідач Азевич В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Краснощокової Н.С., Новосядлої В.М.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та про зобовязання підприємства виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Добропільського міськрайонного суду з позовом до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та про зобовязання підприємства виконати певні дії.

Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та прийняти позовну заяву до розгляду з кримінальною справою за ст. 172 ч. 1 КК України.

Обґрунтовуючи доводи скарги зазначає, що суд безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі за ст. 122 ЦПК України за мировою угодою сторін, оскільки така не укладалася. Вказує, що 20.03.2011 року вона залишила робоче місце з поважної причини, тому її звільнення з підстав систематичного порушення трудової дисципліни є незаконним. На її думку, суд, розглянувши справу за її позовом про поновлення на роботі в 2011 році, безпідставно погодився з доводами відповідача та ухвалив незаконне рішення.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не зявилися.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала скасуванню в частині.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2011 року, яке набрало законної сили з 21 грудня 2011 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції вірно виходив з того, що при розгляді цієї справи судом досліджувалися накази про дисциплінарні стягнення №372 від 14 липня 2010 року, №203 від 12 квітня 2010 року, №112 від 04 квітня 2011 року та про звільнення від 18 квітня 2011 року на підставі п.3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Але з висновком суду першої інстанції не можна погодитися в цілому, з огляду на таке.

Як передбачено п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відмова від позову не позбавляє другу сторону права пред'явити такий самий позов до особи, яка відмовилась від позову.

За змістом цієї норми процесуального закону, у поданій позовній заяві мають бути тотожними сторони, предмет та підстави позову з тією справою, яка знаходиться на розгляді в цьому чи іншому суді або із справою, у якій вже ухвалене рішення, яке набрало законної сили.

Тобто тотожними є вимоги у разі, коли залишаються незмінними предмет та підстава позову та сам позивач визначав межі своїх позовних вимог, оскільки всі факти, які мають юридичне значення, вже встановлювалися при попередньому ухваленні рішення, аналізувалися та були досліджені, а тому у даному випадку у прийнятті позовної заяви слід відмовляти.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням від 23 листопада 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 21 грудня 2011 року, Добропільський міськрайонний суд відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до відокремлено підрозділу «Шахта Білицька» Державного підприємства «Добропіллявугілля» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Згідно описовій частині рішення позивач просила визнати незаконними та скасувати накази від 04 квітня 2011 року №112 та від 18 квітня 2011 року №233-к про звільнення її з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

Зі змісту позовної заяви від 14.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати незаконними та скасувати накази, що повязані з її звільненням, а саме: від 12.04.2010 року №203, від 14.07.2010 №372, від 04.04.2011 року №112, від 18.04.2011 року №233-к, поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

Ці вимоги є тотожними з вимогами, які вже були розглянуті судом і по яким було ухвалене рішення від 23 листопада 2011 року. З мотивувальної частини цього рішення вбачається, що наведені вище накази аналізувалися та досліджувалися судом при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову про поновлення на роботі.

Тобто, суд обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за вимогами про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Проте позовна заява містить інші позовні вимоги, які відрізняються від вимог за попередньою справою та мають інший конкретний зміст. Такими матеріальними вимогами є вимоги: про зобовязання відповідача оплатити за роботу за 494 робочих дня, що не повязана з її обовязками сторожа; про зобовязання повернути борг по побутовому вугіллю (36 тон та 6 машин дров) та по 9-ти санаторно-курортним путівкам з 2008 року; стягнення по 6 подарунків від підприємства та від профспілки до Нового року та до 8 Березня; про зобовязання сплачувати довічне утримування у звязку з інвалідністю; про відшкодування вартості виробів із золота та предметів побуту та обстановки, які вона була вимушена продати внаслідок відсутності коштів після звільнення; про зобовязання відповідача провести капітальний ремонт її будинку.

Вказані вимоги не були предметом розгляду за попереднім позовом, тому суд помилково відмовив у відкритті провадження в цій частині, що є підставою для часткового скасування ухвали.

Враховуючи положення ст. ст. 121, 122 ЦПК України, зазначена помилка не може бути усунута апеляційним судом, оскільки питання, повязані з відкриттям провадження у цивільній справі, відносяться до компетенції суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу - частково скасувати та направити питання в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312 ч. 1 п. 3, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2016 року в частині відмови у відкритті провадження за вимогами: про зобовязання відповідача оплатити за роботу за 494 робочих дня, що не повязана з її обовязками сторожа; про зобовязання повернути борг по побутовому вугіллю (36 тон та 6 машин дров) та по 9-ти санаторно-курортним путівкам з 2008 року; стягнення по 6 подарунків від підприємства та від профспілки до Нового року та до 8 Березня; про зобовязання сплачувати довічне утримування у звязку з інвалідністю; про відшкодування вартості виробів із золота та предметів побуту та обстановки, які вона була вимушена продати внаслідок відсутності коштів після звільнення; про зобовязання відповідача провести капітальний ремонт її будинку, скасувати.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: