Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Соха Олена Борисівна,про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 р.ОСОБА_1звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що ІНФОРМАЦІЯ_1 р.помер її батько ОСОБА_4,котрий заповіту не залишив,відкрилася спадщина за законом,яку прийняли позивач та відповідач ОСОБА_2як спадкоємці за законом першої черги,дочка та дружина відповідно,подавши відповідну заяву нотаріусу у встановлений законом строк.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_4входить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

Позивач фактично володіє та користується успадкованим будинком,відповідач ОСОБА_2відмовилась від спадкування цього майна після смерті чоловіка на користь ОСОБА_1

Постановою нотаріуса від 05.04.1014 р.ОСОБА_1було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 з підстав відсутності правовстановлюючих документів на нього.

Посилаючись на те,що в інший позасудовий спосіб вона не може захистити невизнані майнові права, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_5позов підтримав та пояснив,що спірний житловий будинок був побудований ОСОБА_4на відведеній йому земельній ділянці,спадкодавець користувався ним до часу смерті,після відкриття спадщини будинком володіє та користується позивачка.Правовстановлюючі документи на будинок відсутні,проте,на думку представника,технічний паспорт та довідка квартального комітету є достатнім підтвердженням права власності спадкодавця ОСОБА_4на спірне майно та дають право позивачці отримати його у власність на підставі рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2.в судове засідання не з*явилась,надала письмову заяву про повне визнання позову та розгляд справи без її участі.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Соха О.Б.надала письмову заяву розгляд справи без її участі.

Відповідно до ст.169 ЦПК України,суд розглянув справу без участі відповідача та третьої особи.

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача ,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних прав та обов*язків є,зокрема,акти цивільного законодавства,а згідно ст.1220 ЦК України встановлено,що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини.

З матеріалів справи видно,що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_4,відкрилася спадщина за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4,в порядку ст.1223,1261 ЦК України,є позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2як дочка та дружина померлого.

14.09.2013 р.ОСОБА_2та ОСОБА_1звернулися до приватного нотаріуса Соха О.Б.із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4,які міститься у матеріалах спадкової справи № 25/2012 до майна померлого ОСОБА_4

За змістом ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов*язки,які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

05.04.2014 р. спадкоємцям ОСОБА_1та ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого,до складу якого входять частина квартири та земельна ділянка для ведення садівництва.

Також 05.04.2014 р.постановою № 144/02-31 нотаріус відмовив ОСОБА_2та ОСОБА_1.у видачі свідоцтва про право власності на спірний будинок з тих підстав,що правовстановлюючі документи,які підтверджують право власності спадкодавця на це майно,відсутні.

Вирішуючи позов не на користь позивача,суд виходить з наступного.

Під час розгляду спору про визнання права власності на спадкове майно,позивач як спадкоємець,що заявила відповідні вимоги,згідно ст.10,60 ЦПК України,зобов*язана довести підстави виникнення права власності на спірне майно у спадкодавця відповідно до законодавства,яке було чинним на час виникнення права власності,умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об*єкти нерухомості,в тому числі житловий будинок,є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок,то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування.

Позивач та її представник не зазначили у позові та не довели під час розгляду справи доказами правовий режим земельної ділянки,на якій розташований спірний будинок, та її цільове призначення, отримання спадкодавцем дозволів на спорудження будинку на цій земельній ділянці,дотримання під час будівництва вимог державних будівельний,протипожежних,санітарних норм,час завершення будівництва та прийняття будинку в експлуатацію,посвідчення права власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

З матеріалів справи суд встановив,що спірний житловий будинок був побудований на земельній ділянці,не відведеній для цієї мети,без дозволу на будівництво,без оформлення документів,що підтверджують право власності спадкодавця на це майно,відтак,таке будівництво є самочинним.

Право власності на об*єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем ,що має право вимагати визнання такого права,виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою ,що видані на ім*я спадкодавця або спадкоємця,та актів введення будівлі в експлуатацію,якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства,чинного на час завершення будівництва.

У такому спорі інший спадкоємець,який прийняв спадщину,очевидно є неналежним відповідачем,оскільки вирішення питання щодо розпорядження землями відповідних територіальних громад,передача земельних ділянок громадянам у власність або користування із земель комунальної власності є компетенцією відповідної місцевої ради.

Представник позивача посилався як на доказ права власності спадкодавця ОСОБА_4на спірний будинок на довідки квартального комітету № 119 про фактичне проживання ОСОБА_1із ОСОБА_4по АДРЕСА_1 та ведення спільного господарства,однак ці довідки вочевидь не є правовстановлюючими документами на житловий будинок.

Довідку з підписом голови квартального комітету № 119 від 25.03.2016 р.суд як доказ до уваги не приймає,оскільки вона не відповідає вимогам процесуального закону щодо форми та змісту документів,а викладена у ній інформація не входить до повноважень квартального комітету як органу самоорганізації населення.

Акт обстеження домоволодіння АДРЕСА_1 від 25.03.2016 р.,складений та підписаний приватними особами з незрозумілих підстав,є недопустимим доказом та до уваги судом не приймається.

Зміст технічного паспорту,наданого суду не в повному обсязі,а у виді кількох окремих аркушів,містить інформацію щодо креслень плану-схеми спірного будинку,проте права власності на нього спадкодавця не встановлює.

Крім того,заявивши вимоги про визнання права власності на спірний будинок в цілому,позивач посилалася на те,що інший спадкоємець ОСОБА_2відмовилась від спадщини на її користь.

Ці обставини є завідомо неправдивими,оскільки в матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_2про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4,їй видані свідоцтва про право власності в порядку спадкування на інше майно,заява про відмову від спадщини відсутня,про що позивач не могла бути необізнана.

Відповідно до ст.1273 ЦК України,спадкоємець може відмовитись від спадщини протягом строку прийняття спадщини,після закінчення цього строку особа,яка прийняла спадщину,має право розпорядитися усім або частиною майна,отриманого в порядку спадкування,шляхом відчуження її іншому спадкоємцю за цивільно-правовим договором.

Виходячи з наведеного,позивач не має права на спадкування спірного будинку в цілому,оскільки спадщина прийнята також іншим спадкоємцем,який від неї протягом встановленого строку не відмовився.

З цих підстав суд не приймає визнання позову відповідачем ОСОБА_2,як таке ,що протирічить чинному законодавству,а по суті позову, виклад обставин про спір між позивачем та відповідачем щодо спадщини взагалі наповнений лише формальним змістом та спрямований на легалізацію через судове рішення самочинного будівництва.

Представник позивача також в судовому засіданні наголошував на тому,що тривалість володіння спірним майном дає підстави для визнання за позивачем права власності на це майно за набувальною давністю.

Водночас,з таких підстав позов не заявлявся,викладу фактичних обставин набувальної давності та їх доказів не містить.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до ст.88 ЦПК України позивачем не ставилось,при відмові у позові у повному обсязі судові витрати позивачу не компенсуються.

На підставі ст.3,10,11,15,57,60,88,212-215,218,294 ЦПК України,ст.11,1216,1218,1258 ,1261,1273-1275,1278 ЦК України,суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом-відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко