Справа № 580/339/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2016 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді - Бакланова Р. В. за участю секретаря Заяц Ю.О.розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вторчермет» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
Ухвалою суду від 22 грудня 2015 року заява представника товариства з обмеженою відповідальністю «Вторчермет» (а.с.123), яка надійшла від представника ОСОБА_2 з м. Суми вул. Соборна 13, задоволена та скасоване заочне рішення.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Вторчермет» у судове засідання призначені на 5 лютого 2016 року не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був своєчасно і належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 143), натомість надіслав пояснення (а.с. 146) та попрохав повідомляти товариство з обмеженою відповідальністю «Вторчермет» за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
З спеціального витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.94-96) встановлено, що місцезнаходження ТОВ «Вторчермет» є Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану 20.
Крім того, представник відповідача не зявився до судових засідань призначених на 25 лютого 2016 року та 17 березня 2016 року, хоча про час і місце розгляду справи був своєчасно і належним чином повідомлений за адресою зазначеною у Єдиному Державному реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.148, 159).
За таких обставин представник відповідача у судове засідання повторно не зявився хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки свого представника.
На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, він вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Під час судового розгляду були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:
Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 15 листопада 2013 року (а.с. 5-6) стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Вторчермет» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 555 грн. 92 коп. заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди в розмірі 100 грн., а також витрати по проведенню судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 2250 грн. 24 коп. Крім того, судом при розгляді вказаної цивільної справи, були встановлені факти того, що 14 грудня 2011 року ОСОБА_1 був звільнений з ТОВ «Вторчеремет» і при звільненні з ним не був проведений повний розрахунок, а саме заробітна плата за липень і грудень 2011 року не була виплачена, натомість в останній робочий день він отримав трудову книжку.

Кінцевою датою проведення розрахунку вважається день перерахування спірної суми заборгованості в розмірі 3380 грн. 95 коп. на рахунок Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ по платіжному дорученню №152 від 09.04.2014 року (а.с. 39) на виконання виконавчого провадження № 42769408 по ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Ч.2 цієї статті передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі -наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Крім того, саме по собі ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати при його невиконанні не звільняє роботодавця від відповідальності згідно зі ст. 117 КЗпП України. Таке роз'яснення цієї норми права надав Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 15 листопада 2016 року (а.с.157-158), яке залишене в силі ухвалою апеляційного суду Сумської області від 18 грудня 2013 року (а.с. 155-156) встановлений факт виконання трудових обовязків у день звільнення.

Відповідачем не було надано доказів того, що при ознайомленні з наказом про звільнення та отриманні трудової книжки ОСОБА_1 не працював у день звільнення, а також не надали доказів того, що останній предявив вимоги про розрахунок в інший день.

Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт виконання трудових обовязків ОСОБА_1 в день звільнення.

Відповідно до п. 20 Постанови від 24 грудня 1999 року № 13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Такі ж положення були викладені і у Правових позиціях Постанов Верховного Суду України від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-39 цс11 та від 21 листопада 2011 року у справі № 6-60 цс11.

Відповідно до Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. З наданої відповідачем довідки № 22 від 09.04.2014 року ( а.с. 38) вбачається, що заробітна плата позивача за жовтень 2011 року складає 613 грн., кількість відпрацьованих за цей період днів - 21. Нарахована заробітна плата за листопад 2011 року 613 грн., кількість робочих днів 22. Відповідно до довідки №24 від 09.04.2014 року ( а.с.40 ) середньоденна заробітна плата за жовтень-листопад 2011 року становить 23 грн. 31 коп.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що розмір середньоденної заробітної плати позивачем розрахований відповідно до вимог вказаного закону.

Враховуючи, що час затримки розрахунку при звільненні становить 566 робочих днів моменту звільнення тобто 14 грудня 2014 року та до 9 квітня 2014 року, середній заробіток за цей час становить 13193 грн., за таких обставин суд визнає обґрунтованими та доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь 13193 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст.117 КЗпП України.

Відповідно до ч.5 статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору за розгляд справи в суді.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 15, 30, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, ст.. ст.. 116-117, 232, 233 КЗпП України суд

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вторчермет» , що зареєстроване за юридичною адресою: 5800, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Червоноармійська, 20 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 13193 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вторчермет» , що зареєстроване за юридичною адресою: 5800, Чернівецька область, м. Чернівці, вул.. Червоноармійська 20 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на р/р 0214 код бюджетної класифікації 22030001- судовий збір, отримувач державний бюджет Лебединського району, ОКПО отримувача 23636456 Банк ГУДКУ в Сумській області МФО 837013.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя Бакланов Р. В.