ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7700/16-ц
провадження № 2/753/4628/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ЖБК „Буревісник-9", голови правління ЖБК „Буревісник-9" СІГУЛЕНКОВОЇ ТАМАРИ АНАТОЛІЇВНИ про зобов'язання демонтувати сантехнічні прилади,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зобов'язання демонтувати сантехнічні прилади.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що позивач з 1998 року проживає на 1 поверсі в квартирі АДРЕСА_1. Також на першому поверсі розташоване нежиле приміщення колясочної, яке межує з кімнатою вказаної квартири, де проживає позивачка. За розпорядженням голови правління ЖБК „Буревісник-9" Сігуленкової Т.А. в даній колясочній було споруджено кімнату для слюсарів, сантехніків, двірника та консьєржів, а для зручності облаштовані там унітаз та рукомийник, що не відповідає санітарним нормам та правилам, а також порушує спокій позивача, оскільки постійне користування зазначеними санітарно-технічним обладнанням створює значний шум і вібрацію по стіні. За таких обставин просить зобов'язати відповідача ЖБК „Буревісник-9" демонтувати за власний рахунок санітарно-технічні прилади: рукомийник та унітазний комплект, облаштований у нежилому приміщенні колясочної кімнати на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1, як такі, що влаштовані з порушенням закону.

Представник відповідача ЖБК „Буревісник-9" як і відповідач Сігуленкова Т.А. в одній особі в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що в нежилому приміщенні колясочній на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1 дійсно була облаштована кімната для працівників ЖБК „Буревісник-9" і для зручності поставлені унітаз та рукомийник, оскільки консьєржі працюють цілодобово, а приміщення для справляння природних потреб не передбачено. Крім того, у ЖБК відсутні вільні приміщення для зберігання речей та інвентарю сантехніка, слюсаря та двірника, тому колясочну і було облаштовано для зберігання їх спецодягу, приладів та інструментів. Ніяких документів та дозволів для такого переобладнання ЖБК не отримував, а згода мешканців будинку була надана. І тільки позивачка з цього приводу була проти.

Заслухавши сторони, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.1, ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини.

Як передбачає ч.1, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ч.1-2, ст.16 ЦК Українни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 4) відновлення становища, яке існувало до порушення.

У відповідності до ч.1, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч.1, ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, категорія 1 (а.с.3), а також є інвалідом 2 групи безстроково (а.с.4).

4.03.2003 року ОСОБА_2 уклала договір дарування квартири, за яким подарувала квартиру АДРЕСА_1 своїй доньці ОСОБА_4, який був посвідчений державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №2у-524 (а.с.55). Даний договір був зареєстрований в КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 6.03.2003 року за №1010 (а.с.55, зворот. бік).

Дана квартира є двохкімнатною, ізольованою, жилою площею 28,9 м2, загальною площею 51,3 м2, яка розташована на 1 поверсі 16-типоверхового будинку, що належить ЖБК „Буревісник-9" (а.с.50). Згідно довідки Ф-3 №106, виданої 22.12.2016 року ЖБК „Буревісник-9", в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані власниця ОСОБА_4 та її мати ОСОБА_2, позивач по справі (а.с.56), однак власниця квартирі в ній не проживає з 30.01.2004 року (а.с.57). Таким чином, судом встановлено, що позивач має право користування даною квартирою.

Як вбачається з креслення поповерхового плану 1 поверху вказаного будинку кімната АДРЕСА_1, в якій мешкає ОСОБА_2, межує з нежилим приміщенням, яке складається з коридору площею 1,66 м2 та двох кімнат площею 11,8 м2 та 17,5 м2 (а.с.50). Як пояснила у судовому засіданні представник відповідача ЖБК „Буревісник-9" і вона ж відповідач Сігуленкова Т.А. в одній особі, кімната площею 17,5 м2 є електрощитовою, а кімната площею 11,8 м2 є клясочною і саме остання межує з квартирою №4. Ця кімната була облаштована для працівників ЖБК „Буревісник-9" і для зручності поставлені унітаз та рукомийник, оскільки консьєржі працюють цілодобово, а приміщення для справляння природних потреб не передбачено. Крім того, у ЖБК відсутні вільні приміщення для сантехніка та двірника, тому колясочну і було облаштовано для зберігання їх спецодягу, приладів та інструментів. Ніяких документів та дозволів для такого переобладнання ЖБК не отримував, а згода мешканців будинку була надана. Вказані обставини підтвердили у судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які пояснили, що раніше вказане нежиле приміщення було колясочною, де всі мами залишали свої дитячі коляски, а десь з середини 2000-х років там ЖБК вмонтувало окремі двері і переобладнало приміщення під схов речей та інструментів працівників ЖБК, також вмонтувавши на стіні, яка межує з кімнатою позивача, унітаз та рукомийник, які при користуванні створюють шум, який чутно в квартирі позивача, при цьому згоди на таке переобладнання члени кооперативу не давали, так як загальних зборів не було з 1999 року. Свідок ОСОБА_10 також підтвердила наявність унітазу і рукомийника в колясочній, на облаштування яких мешканці будинку здавали свої кошти.

Як наголошує п.10, ч.2, ст.15 Закону України „Про кооперацію" до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном.

А ч.4, ст.19 Закону України „Про кооперацію" наголошує, що володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу.

Системний аналіз вказаних норм права дає право стверджувати, що члени кооперативу на загальних зборах членів кооперативу приймають рішення щодо володіння, користування та розпорядження майном кооперативу, включаючи і обладнання, переобладнання, технічне переоснащення нежилих приміщень, а їх орган управління, виконуючи таке прийняте рішення, в межах своєї компетенції здійснює реалізацію заходів щодо володіння, користування та розпорядження майном кооперативу.

Згідно ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Ствердження представника відповідача про те, що члени ЖБК „Буревісник-9" надали згоду на загальних зборах членів кооперативу на переобладнання колясочної і облаштування там унітазу та рукомийника для працівників ЖБК „Буревісник-9" не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і не доведені доказами в розумінні ст.57-59 ЦПК України.

За приписами ч.5, ст.137 ЖК України житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту,

прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку.

Як регламентує п.1 „Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій", затверджених Наказом Державного комітету України з питань ЖКГ №76 від 17.05.2005 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за №927/11207, переобладнання -улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Пункти 1.4.1 та 1.4.2 Правил зазначає, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Конкретну заборону містять п.3.1.13 та 3.1.14 Правил - використання допоміжних приміщень для розміщення майстерень, комор та інших завдань не допускається. Розміщення у допоміжних приміщеннях побутових речей, обладнання, інвентарю та інших предметів не допускається.

При цьому п.п.3, п.17 статуту ЖБК „Буревісник-9" вказує, що Житлово-будівельний кооператив зобов'язаний: дотримуватись єдиних правил та норм експлуатації та ремонту житлового фонду і правил користування житловими приміщеннями, утримання житлового будинку та прибудинкової території (а.с.62).

Як вбачається з описаних вище норм, для обладнання унітазу та рукомийника у нежилому приміщенні (колясочній) на 1 поверсі в будинку АДРЕСА_1 необхідно було отримати декларацію (дозвіл) на початок будівельних робіт у відповідному державному органі, що і підтвердила у своїй відповіді Державна архітектурно-будівельна інспекція України (а.с.52-53).

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що відповідач, переобладнуючи нежиле приміщення (колясочну) під приміщення для зберігання речей та інвентарю працівників ЖБК „Буревісник-9" і облаштовуючи там унітаз та рукомийник зобов'язаний був до початку робіт отримати дозвіл у відповідному державному органі. Однак, оскільки це не було здійснено і ЖБК „Буревісник-9" порушив встановлений законом порядок переобладнання приміщень у жилих будинках, тому необхідно зобов'язати ЖБК „Буревісник-9" демонтувати за власний рахунок санітарно-технічні прилади: рукомийник та унітазний комплект, облаштований у нежилому приміщенні колясочної кімнати на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1, таким чином, задовольнивши позов.

Згідно ст.79; 88 ЦПК України при задоволенні позову судові необхідно стягнути з відповідача ЖБК „Буревісник-9" на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст.10; 11; 57-59; 60; 79; 88; 209; 213-215 ЦПК України, на підставі ч.1, ст.55 Конституції України, ст.15; 16 ЦК України, ст.3; 4 ЦПК України, ст.137 ЖК України, ст.15; 19 Закону України „Про кооперацію", п.1; 1.4.1; 1.4.2; 3.1.13; 3.1.14 „Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій", затверджених Наказом Державного комітету України з питань ЖКГ №76 від 17.05.2005 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за №927/11207, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зобов'язати ЖБК „Буревісник-9" демонтувати за власний рахунок санітарно-технічні прилади: рукомийник та унітазний комплект, облаштований у нежилому приміщенні колясочної кімнати на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ЖБК „Буревісник-9" на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :