Справа № 509/963/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Черкасові Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Новодолинської сільської ради Овідіопольскього району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

21 березня 2016 року, ОСОБА_1В та ОСОБА_2, звернулися до суду з даним позовом, в якому просили суд, визнати за ними в рівних частках по ? частці за кожним право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 23.01.2014 р. на земельну ділянку площею 0,1101 га, кадастровий № :02:001:0710, призначену для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська сільрада, с. Нова Долина, вул. Радісна, 40, яка належала дружині спадкодавця ОСОБА_4, померлій 28.08.2011 р. на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 773478 від 30.06.2010 р., спадщину після смерті якої прийняв але не отримав правовстановлюючого документу на неї, і який залишив нотаріально посвідчений заповіт на їхнє ім`я від 27.02.2013 р. (реєстр. № 1-85), в якому заповідав їм в рівних частках кожному належний йому житловий будинок № 40 по вул. Радісній в с. Нова Долина, Овідіопольського району Одеської області і на який, в нотаріальній конторі 12.08.2014 р. ними було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (реєстр. № 1-739), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю вказаної земельної ділянки у заповіті ОСОБА_3, що стало підставою їхнього звернення до суду з названим позовом.

В судове засідання позивачі не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду надіслали заяви, в яких вони повністю підтримали свій позов, просили його задовольнити та слухати справу за їхньої відсутності (а.с. 24,122).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіславши до суду своє письмове клопотання, в якому визнав позов повністю та просив суд, слухати справу за його відсутності (а.с. 124).

Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 53/2014, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Статтею 1217 ЦК України передбачено спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Як передбачає стаття 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України передбачено спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України.

Згідно із ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 „Про судову практику у справах про спадкування, відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Суд встановив, що 27.02.2013 р. ОСОБА_3 склав нотаріально посвідчений заповіт (реєстр. № 1-85), відповідно до умов якого, належний йому житловий будинок № 40 по вул. Радісній в с. Нова Долина, Овідіопольського району Одеської області заповідав позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному (а.с. 11).

Спадкодавець ОСОБА_3 помер 23.01.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 359497 від 24.01.2014 р. (а.с. 10).

Звернувшись до нотаріуса після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини, позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.08.2014 р. (реєстр. № 1-739) на вищевказаний житловий будинок по ? частці кожний, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на на земельну ділянку площею 0,1101 га, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований вищевказаний спадковий будинок, і яка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 773478 ОСОБА_4, померлій 28.08.2011 р. після смерті якої спадщину прийняв спадкодавець ОСОБА_3, померлий 23.01.2014 р., але не оформив своїх спадкових прав належним чином, не отримавши державний акт на спадкову земельну ділянку позивачам нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що у зазначеному заповіті від 27.02.2013 р. (реєстр. № 1-85), спадкодавець ОСОБА_3 заповідав позивачам лише житловий будинок (а.с. 13,16,17).

З матеріалів спадкової справи № 53/2014 р., заведеної після смерті ОСОБА_3, померлого 23.01.2014 р. вбачається, що спадщину за нотаріально посвідченим заповітом від 21.05.2013 р. (реєстр. № 1-606), який залишив заповідач ОСОБА_3 прийняли та поділили між собою відповідно до нотаріально посвідченого договору про поділ спадкового майна від 03.09.2014 р. (реєстр. № 1-769) ОСОБА_5, яка набула право власності за заповітом на житловий будинок № 23 по вул. Радісна в с. Нова Долина, Овідіопольського району Одеської області та ОСОБА_6, який набув право власності за заповітом на земельну ділянку № 16, площею 6,9823 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська с/р, масив № 5 (а.с. 27,30,39,113-117).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідності його задоволення.

Керуючись ст. ст. 10,11,57-60,209,212,213,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 1217,1218,1225,1233,1234,1236,1247,1268,1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування, суд,

В И Р І Ш И В :

1.Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Новодолинської сільської ради Овідіопольскього району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити ;

2.Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках, по ? частці за кожним право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 23.01.2014 р. на земельну ділянку площею 0,1101 га, кадастровий № :02:001:0710, призначену для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська сільрада, с. Нова Долина, вул. Радісна, 40, яка належала дружині спадкодавця ОСОБА_3, померлого 23.01.2014 р. - ОСОБА_4, померлій 28.08.2011 р. на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 773478 від 30.06.2010 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Гандзій Д.М.