АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді Пилипчук Л.І.

суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

секретар: Філоненко О.В.,

за участю: позивачки ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Ошеки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 20 січня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернулася в суд із зазначеним позовом, який змінила та уточнила заявами від 09.11.2015 та від 08.12.2015 року.

Посилалася на те 21.11.2014 року близько 15 год на пішоходному переході по вул.Фрунзе у м.Полтаві внаслідок наїзду автомобіля ДЕУ Ланос, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, який вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 05.03.2015 року визнаний виним за ч.1 ст.286 КК України, їй спричинені середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. Внаслідок винних дій ОСОБА_3 їй завдана матеріальна шкода, пов'язана з витратами на лікування, в розмірі 4 872,00 грн., втрачено заробіток внаслідок тимчасової непрацездатності та додаткові витрати на санаторно-курортне лікування в сумі 67 032 грн., а також моральна шкода , яку вона оцінила в 500 000 грн. /а.с.1-3, 30-31, 43-44/ Вказані суми відшкодування просила стягнути з ОСОБА_3 та СТзДВ «ГАРАНТІЯ», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 20 січня 2016 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,- задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4680,17 грн., в рахунок відшкодування моральної школи 50 000 грн., а всього 54680,17грн.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено за безпідставністю.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування втраченого заробітку, відшкодування додаткових витрат відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 в частині вимог до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» - залишено без розгляду./а.с.85/

Відповідач ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вважає, що суд безпідставно не з'ясував обставин щодо повідомлення страховика про страховий випадок, в якому розмірі визначено та чи виплачено страхове відшкодування, тоді як відповідно до ст.1194 ЦК відповідач мав би відшкодувати потерпілій лише ту частину збитків, яка перевищує страхове відшкодування.

Зазначає, що при вирішенні питання про розмір відшкодування матеріальної шкоди суд не перевірив, чи придбані за призначенням лікаря зазначені в чеках медикаменти, вартість яких стягнута як матеріальна шкода.

Вважає, що при вирішенні позову в частині стягнення моральної шкоди не зазначено жодного доказу цієї шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 05 березня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним в тому, що 21 листопада 2014 року близько 15 год., керуючи автомобілем ДЕУ Ланос , д.н.з.НОМЕР_2, рухаючись по вул.Фрунзе від вул.1100-річчя Полтави в напрямку вул.Пушкіна в м.Полтава, виїхав на заборонений сигнал світлофора на регульований пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою і дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід», розташований на перехресті з вул.1100-річчя Полтави, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5, яка переходила проїзну частину по вул.Фрунзе на регульованому пішохідному переході на зелений сигнал світлофора для пішоходів, зліва направо по напрямку його руху.

В результаті наїзду пішоходу ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого компресійного перелому тіла Тн 12 хребця та зниження висоти диску Тн 12-ЛІ хребців; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я./а.с.14-17/

Вироком апеляційного суду Полтавської області від 17 березня 2016 року вирок Октябрського райсуду м.Полтави від 05.03.2015 року скасовано в частині призначення покарання та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_3 призначено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. В іншій частині вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 05 березня 2015 року залишено без змін. /а.с.113-115/

Згідно частини 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Частково задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 4680,17 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди, місцевий суд виходив з доведеності вини відповідача у заподіянні шкоди, доказів витрат на лікування та врахував фактичні обставини, за яких потерпілій заподіяно моральних страждань.

Відповідно до ч. ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Такий розмір моральної шкоди є розумним, справедливим та співмірним із пережитими позивачкою моральними стражданнями, яких вона зазнала від заподіяння середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень внаслідок наїзду на неї транспортного засобу на регульованому світлофором пішохідному переході. При цьому суд першої інстанції правомірно врахував обставини заподіяння тілесних ушкоджень, їх тяжкість та тривалість фізичних страждань, те, що позивачка значний час була прикута до ліжка, потребувала сторонньої допомоги, а її стан вимагав додаткових зусиль до організації свого життя.

Рішення в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 4 680,17 грн. витрат на лікування підлягає зміні в частині розміру такої шкоди з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно довідок 4-ої міської клінічної лікарні №10х від 21.01.2015 року та №1395(н) від 03.02.2015 року ОСОБА_5 перебувала на амбулаторному лікуванні у зв'язку із травмою, що сталася 26.11.2014 року, та їй призначалися ліки, перелік та кількість яких вказана в цих довідках.

Позивачкою на підтвердження витрат на придбання ліків надані чеки з різних аптечних установ міста : ксерокопії чеків на а.с.4-5, 30 (оригінали чеків знаходяться в матеріалах кримінальної справи), та чеки на а.с.52-53.

Колегія суддів вважає безпідставними заперечення представником відповідача щодо неналежності цих чеків як доказів понесених позивачкою витрат на лікування з посиланням на придбання деяких ліків зі знижкою для пенсіонера, тоді як позивачка такою не є, зі знижкою або без неї, придбання ліків в одній аптеці з інтервалом в часі в декілька хвилин та інше. При цьому колегія враховує, що позивачка тривалий час перебувала на лікуванні та їй призначалися лікарські засоби, тягар витрат на придбання яких був покладений саме на неї.

Заперечуючи вказані чеки як доказ витрат на ліки, представник відповідача не надав доказів іншої вартості ліків, що призначалися потерпілій.

Перевіривши відповідність зазначених у чеках про придбання ліків призначеним лікарем згідно довідок, колегія суддів приходить до висновку про доведеність витрат, що були необхідні для лікування, на суму 4279 грн. Зокрема, колегія суддів не приймає до уваги чеки на суму 56,06грн. від 24.11.2014, 27,91грн. від 23.11.2014, 152,43 (каплі глазні) від 24.11.2014, 97,22грн. від 11.12.2014, 53,28грн. від 23.11.2014 /а.с4-5/; 21,60грн.від 01.02.2015, 252,55 грн. від 10.02.2015 /а.с.11/

Доводи апеляційної скарги про можливість отримання позивачкою страхового відшкодування від страховика чи від МТСБУ не заслуговують на увагу, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (правовий висновок ВСУ № 6 - 2808 цс 15 від 21.01.2016р.).

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення в частині стягнення матеріальної шкоди, зменшивши її до 4279 грн., а в іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 п.п. 3, 4, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 20 січня 2016 року змінити в частині стягнення матеріальної шкоди, зменшивши суму матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, з 4680,17 грн. до 4279 грн./ чотирьох тисяч двісті сімдесяти дев'яти грн./

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді /підписи/ С.Б.Бутенко

О.О.Панченко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук