Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1064/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Український В.В.
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

Іменем України

31.05.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Фомічова С.Є.

суддів - Голованя А.М.

Карпенка О.Л.

при секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРОСЦБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2015 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за Договором кредиту.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто заборгованість за Договором кредиту від 28 липня 2006 року № 428/015-ФО1 в сумі 243 503, 37 грн., а також 2 435, 03 грн. на відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд. Зокрема вказує на те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому не міг надати заперечення проти позовних вимог.

Посилаючись на постанови Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року № 6-145цс14 та від 16 вересня 2015 року № 6-190цс15 зазначає, що генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій видана Національним банком України 05 жовтня 2011 року, в той час, коли кредитний договір укладений 28 липня 2006 року, вважає, що зазначені ним обставини є підставою для направлення справи на новий розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 та його адвоката Ромаданової Г.Г., які підтримали доводи апеляційної скарги, Кузнєцова О.В. - представника позивача ПАТ «УКРОСЦБАНК», який заперечував проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.1 статті 631 ЦК України).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Судом з'ясовано та підтверджується матеріалами справи, що 28 липня 2006 року між ПАТ «УКРОСЦБАНК» і ОСОБА_3 укладено Договір кредиту № № 428/015-ФО1, за умовами якого банк надав відповідачу (позичальникові) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в розмірі 14 000 доларів США зі сплатою 13 % річних на споживчі потреби - на ремонт та реконструкцію приміщення з поверненням кредиту відповідно до графіку та кінцевим терміном погашення 27.07.2016 року (а.с.15-21).

03 грудня 2010 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до вказаного Договору кредиту, згідно якої сторони підтвердили залишок за кредитом та нарахованими процентами, встановили нову процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 15,89% річних, встановили новий кінцевий термін повернення кредитної заборгованості до 30.06.2021 року (а.с.23-26). Погашення за кредитом повинно здійснюватися згідно графіку погашення кредиту, викладеного у п.1.1 договору кредиту (а.с.15).

За умовами договору позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п. п. 2.4., 2.5. цього договору. Повернути в повному обсязі кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями згідно з графіком, визначеним п.1.1. цього договору.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником терміну сплати процентів, визначених п. 2.4. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасної повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором.

Таким чином, станом на 03 липня 2015 виникла заборгованість у відповідача за кредитним договором у гривневому еквіваленті складає 243503,37 грн., яка складається з наступного: 160403,88 грн. - заборгованість за кредитом, 63979,25 грн. - заборгованість за відсотками; 7503,12 - пеня за несвоєчасне погашення кредиту;11617,11 пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

За таких обставин колегія суддів судової палати вважає, що суд першої інстанції вірно визначившись з нормами права, які регулюють дані правовідносини і ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування не має. Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: