АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 2-1881/97
Номер провадження:22-ц/791/1774/16
Головуючий в І інстанції Колєсніченко Т.Є.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
за участю секретаря:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 31.03.1997 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 31.03.1997 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зареєстрований 31.03.1978 року Херсонським міськвідділом ЗАГС, актовий запис 280, розірвано.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що лише у жовтні 2015 року вона дізналася, що розлучена зі своїм чоловіком ОСОБА_6 Крім того, зазначає, що ніколи не мала на меті розривати шлюб зі своїм чоловіком, а тим більше звертатися до суду із таким позовом. У 1997 році апелянтка разом зі своїм чоловіком проживали однією сімєю, разом виховували дітей, мали стосунки подружжя хоча і не бездоганні. Також, про перебування сторін у шлюбі, свідчить рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 31.03.1997 року про стягнення аліментів, де визначено, що на момент призначення аліментів, сторони перебували у шлюбі. У звязку з чим, просила рішення суду скасувати та закрити провадження по справі.

ОСОБА_5, у судовому засіданні на задоволенні апеляції наполягала, з підстав зазначених у скарзі.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які зявилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що сторони у справі близько двох років спільно не проживають, подальше сімейне життя подружжя та збереження сімї є неможливим, майновий спір відсутній, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1978 року, мають двох дітей (а.с.47). Відповідач позов визнав. Також судом встановлено, що сторони не проживають разом на протязі 2 років, сім'я розпалась , збереження її неможливе.

Відповідно до ст.. 38,39,40 КЗпШ за життя подружжя шлюб може бути розірваний шляхом розлучення за заявою одного з подружжя або їх обох. Розірвання шлюбу провадиться в судовому порядку, а у випадках, передбачених статтями 41 і 42 цього Кодексу, - органами реєстрації актів громадянського стану.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що сторони припинили сімейні стосунки і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Також з відповіді на запит суду наданої ВДРАЦС Суворовського РУЮ м. Херсона 18.03.2016 року вбачається, що даним відділом проведена державна реєстрація розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, про що складено актовий запис № 723 (а.с.37).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 лише у жовтні 2015 року дізналася, що є розлученою зі своїм чоловіком ОСОБА_6 і що шлюб між ними розірвано за рішенням суду, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки з рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 31.03.1997 року вбачається, що позивачка сама звернулась із позовом до суду, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Інші докази які б спростовували зазначені докази в матеріалах відсутні.

Доводи апелянтки про те, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 31.03.1997 року про стягнення аліментів підтверджується той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, колегія суддів також до уваги не приймає, оскільки процесуальне рішення про стягнення аліментів було прийнято судом за скороченою процедурою, яка діяла на той час без участі сторін. Дане рішення і оформлено постановою. Тим більше і рішення про розірвання шлюбу і постанова про стягнення аліментів були винесені в один день.

Доводи щодо зазначення у рішенні суду про розірвання шлюбу про наявність у сторін двох неповнолітніх дітей хоча на той час хоча неповнолітньою була лише одна дитина, колегія суддів також відхиляє, оскільки як видно із копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 він народився 01.02.1979 року. Таким чином 18 років йому виповнилось 01.02.1997 року, тобто напередодні ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Посилання суду у рішенні на наявність у сторін двох неповнолітніх дітей, колегія відносить до помилки суду.

Відхиляються також і доводи з посиланням на акт обстеження житлових умов оскільки його складено 25.10.2010 року тобто вже після смерті ОСОБА_6, померлого 25.03.2007 року (а.с.36).

Зважаючи на наведене колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 31.03.1997 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий А.Г.Колісниченко

Судді: Л.І.Вербицька

ОСОБА_3