Провадження № 2/522/1630/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 до Єгорової ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - ОСОБА_2 звернулось до суду з позовом до Єгорової ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ВLаЖГА00059399 від 05 серпня 2011 року у розмірі 4 640 гривень 21 коп.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 05 серпня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Єгоровою ОСОБА_3 укладений кредитний договір № ВLаЖГА00059399, відповідно умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 14 500 гривень із процентною ставкою за користування грошовими коштами у розмірі 15% річних та комісія з управління кредитом, від суми кредиту 1,75 %. Термін повернення кредиту 05 серпня 2014 року. Відповідачка порушила зобовязання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. В звязку з чим банк звернувся до суду та просить стягнути заборгованість з позичальника.

Представник позивача в судове засідання не зявився, будучи сповіщеним про час та місце судового засідання належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, просила розглянути справу за її відсутності. Окрім цього, відповідачка надала суду заперечення проти позовних вимог позивача, згідно яких просила відмовити у стягненні плати за пропуск платежів на підставі застосування ч. 2 ст. 258 ЦК України, що передбачає, що спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), початком перебігу спеціальної позовної давності є 6 травня 2014 року і термін її закінчився 5 травня 2015 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 05 серпня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Єгоровою ОСОБА_3 укладений кредитний договір № ВLаЖГА00059399, відповідно умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 14500 гривень із процентною ставкою за користування грошовими коштами у розмірі 15% річних та комісія з управління кредитом, від суми кредиту 1,75 %. Термін повернення кредиту 05 серпня 2014 року.

Згідно розрахунку банку, через невиконання Єгоровою ОСОБА_3 своїх зобовязань по кредитному договору № ВLаЖГА00059399 від 05 серпня 2011 року, станом на 20.08.2015 року, виникла заборгованість у розмірі 4 640 гривень 21 коп., яка складається з: простроченої до повернення сума кредиту 0,00 грн.; прострочених відсотків за користування кредитом 16,92 грн.; комісії за РО 0,00 грн.; плати за пропуск платежів 4 623,29 грн.

Судом встановлено, що відповідачка дізналася про наявність заборгованості у квітні та травні, по телефону. При цьому остання, повідомила представникам банку про захворювання, що стало чинником порушення платежів. Внаслідок захворювання відповідачка отримала інвалідність і є інвалідом 2-ї групи з 09 вересня 2015 року, що підтверджується матеріалами справи.

Окрім цього, встановлено, що відповідачка не отримувала письмових попереджень, що підтверджується відсутністю посилань на них у позові та матеріалах справи.

Відповідачка перестала виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту з 30 квітня 2014 року, за 4 місяці до повного виконання кредитних зобовязань 5 серпня 2014 року.

Згідно кредитного договору, сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, так і строки виконання зобовязань з щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 05 серпня 2014 року.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Вимога позивача є за його назвою «платою за пропуск платежів» або неустойкою, яку останній хоче стягнути на свою користь у розмірі 4 623,29 грн..

Слід відзначити, що ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного 5 числа місяця, а процентів - кожного місяця з 2 по 5 число, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Аналіз умов договору сторін та зміст зазначених правових норм, дає можливість зробити висновок про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.13-14) строк дії договору зазначено з 05.08.2011 року по 05.08.2014 року, останній платіж зроблено 05.05.2014 року, заборгованість за кредитом відсутня.

У звязку з наведеним, початком перебігу спеціальної позовної давності є 6 травня 2014 року і термін її закінчився 5 травня 2015 року, а з позовом позивач звернувся до суду 01.09.2015 року.

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в частині стягнення з відповідачки неустойки у розмірі 4623,29 грн., необхідно відмовити та стягнути з відповідачки тільки прострочені проценти за користування кредитом у розмірі 16,92 грн.

Окрім цього, суд не стягує з відповідачки судовий збір в звязку з тим, що остання є інвалідом 2 групи.

Керуючись ст.ст. 258, 266, 509, 525, 526, 527, 530, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 88, 212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 до Єгорової ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з Єгорової ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», код за ЄДРЮО та ФОП 19017842, прострочені проценти за користування кредитом у розмірі 16 (шістнадцять) гривень 92 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л. М. Чернявська

12.05.2016