У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Попович О.В., СавченкоВ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про повернення безпідставно набутих грошових коштів, стягнення штрафу та трьох процентів річних; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про стягнення збитків, завданих невиконанням договірних зобов'язань, за касаційною скаргоюОСОБА_8, який діє від імені ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 17 травня 2012 року між нею та ОСОБА_5 укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, відповідно до умов якого вона передала ОСОБА_5 аванс у розмірі 604 725 грн, що еквівалентно 75 000 доларам США. Сторони домовились укласти основний договір купівлі-продажу будинку до 15 липня 2012 року за ціною 150 000 доларів США. Зазначає, що для проведення в будинку ремонтних робіт ОСОБА_5 були передані грошові кошти у розмірі 161 575 грн 50 коп., про що останнім надано розписки, а саме: 26 травня 2012 року вона передала відповідачу 60 000 грн на виготовлення кухні та балкону;

07 червня 2012 року - 25 000 грн на виготовлення кованої огорожі; 14 червня 2012 року - 3 500 доларів США на проведення земельних робіт; 26 червня 2012 року - 48 600 грн відповідно до акта виконаних робіт та переліку використаних будівельних матеріалів та 18 серпня 2012 року додатково сплачено 12 000 грн за отримання повторного витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. 04 грудня 2012 року між

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу спірного домоволодіння, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грамс О.В. та зареєстрований за реєстровим № 2663. Посилаючись на те, що договір купівлі-продажу між нею та ОСОБА_5 укладено не було, а тому грошові кошти отримані останнім без достатньої правової підстави, а також враховуючи те, що відповідач продав свій будинок разом зі зробленим за її кошти ремонтом, який неможливо відокремити від самого будинку, просила суд, із урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з ОСОБА_5 на її користь: безпідставно набуті кошти у розмірі 1 044 677 грн 43 коп.; штраф за невиконання умов попереднього договору купівлі-продажу у розмірі 1 740 816 грн 85 коп.; 3 % річних у розмірі 57 134 грн 85 коп.

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що внаслідок відмови ОСОБА_4 від виконання договірних зобов'язань йому завдано збитки, які остання має йому відшкодувати. Посилаючись на наведене, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь 1 434 840 грн 17 коп.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині обґрунтування відмови в задоволенні первісного позову змінено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 вересня 2015 року рішення апеляційного суду в частині вирішення позову ОСОБА_4 скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 про повернення суми авансу та стягнення 3 % річних скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аванс у сумі 870 408 грн 37 коп., що станом на 12 травня 2014 року еквівалентно

75 000 доларів США, та 3 % річних за період з 27 листопада 2012 року по 13 травня 2014 року у розмірі 38 131 грн 04 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, який діє від імені

ОСОБА_5, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині повернення суми авансу та стягнення 3 % річних та ухвалюючи в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що оскільки основного договору між сторонами укладено не було, то передана відповідачу грошова сума в розмірі 604 725 грн, що станом на 17 травня 2012 року становила 75 000 доларів США, є авансом, який підлягає поверненню. При цьому правильно зазначив, що зобов'язання за попереднім договором припинені з 27 листопада

2012 року, тобто з цього часу виникло зобовязання з повернення авансу та по 13 травня 2014 року включно, а тому відповідно до приписів

ч. 2 ст. 625 ЦК України ОСОБА_5 зобов'язаний сплатити 3 % річних за вказаний період.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження апеляційного суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, який діє від імені ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
О.В. Попович В.О. Савченко