АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №628/1564/14-ц Головуючий І інстанції Скородєлова В.В.
Провадження №22ц/790/1806/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка І.С.,

суддів Кіся П.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 25 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення роздільного користування будинком, що знаходиться у спільній частковій власності фізичних осіб та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права особи на частку в спільному майні з виплатою грошової компенсації,

в с т а н о в и л а:

20 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суд з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_2, в якому просила визначити роздільний порядок користування приміщеннями в житловому будинку за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вул. Давидова Лучицького №50, згідно з II варіантом, запропонованим у висновку судової будівельно-технічної експертизи 10243/13790 від 22 грудня 2014 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначала, що вона та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями за рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі на нерухоме майно, кожному належить по 1/2 частині садиби, яка розташована на приватизованій земельній ділянці площею 0,1895 грн.

Позивач ОСОБА_3 зазначала, що у будинку не проживає, оскільки відповідач чинить їй в цьому перешкоди, а тому, бажає виділити свою частину будинку, щоб вільно нею користуватись та розпоряджатись.

25 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення права особи на частку в спільному майні з виплатою грошової компенсації, в якому просив припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину в спільному майні житловому будинку №50 за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вул. Давидова Лучицького та земельній ділянці, площею 0,1895 га, на якій розташований будинок; визнати за ним право власності на весь будинок з надвірними будівлями, стягнути з нього на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості 1/2 частини вказаного житлового будинку в розмірі 240 329 грн. 50 коп.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_2 зазначав, що спільне володіння та користування зазначеним майном разом з ОСОБА_3 є неможливим, оскільки, у них досить напружені стосунки, він має нову родину, в якій зростає троє дітей, а спільне проживання разом з колишньою дружиною може призвести до руйнування доброї атмосфери, в якій зростають діти та руйнування їх психічного стану, тому, він вимушений звернутися до суду з даним позовом з метою захисту інтересів обох сторін та неповнолітніх дітей, що мешкають в зазначеному житловому будинку.

Ухвалою Купянського міськрайонного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 про припинення права особи на частку у спільному майні з виплатою грошової компенсації обєднаний в одне провадження з позовом ОСОБА_3 про визначення роздільного користування будинком, що знаходиться у спільній частковій власності фізичних осіб.

В судовому засіданні суду першої інстанції сторони підтримали кожен свої позовні вимоги та заперечувати проти позовних вимог іншої сторони.

Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 25 січня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено.

Суд зобовязав провести поділ житлового будинку №50 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вул. Давидова - Лучицького між його співвласниками в натурі відповідно до ІІ варіанту поділу, запропонованого у висновку судової будівельно-технічної експертизи №10243/13790 від 22 грудня 2014 року, а саме:

Виділив позивачці ОСОБА_3 належну їй ідеальну частку в праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок: по житлових будівлях: літ. Е - 1-1 площею 4,5 кв.м. вартістю 4380 грн., 1-2 площею 11,9 кв.м. вартістю 11583 грн., 1-5 площею 11,1 кв.м. вартістю 10804 грн., літ. Е1 -1-1 площею 2,3 кв.м. вартістю 1577 грн., 1-2 площею 5,9 кв.м. вартістю 4045 грн., 1-6 площею 12,2 кв.м. вартістю 8363 грн., разом по житловим: 47,9 кв.м. вартістю 40742 грн., по надвірним спорудам: літ. В - літню кухню вартістю 132753 грн., літ. В1 - приміщення 2 площею 8,3 кв.м. вартістю 12236 грн., приміщення 3 площею 8,5 кв.м. вартістю 12531 грн., приміщення 4 площею 6,0 кв.м. вартістю 8845 грн., літ. И - погріб вартістю 12901 грн., літ. М - альтанку вартістю 5243 грн., №3 (1/2) огорожу вартістю 4176 грн., разом по надвірним: вартістю 188685 грн., усього 48/100 частин вартістю 229437 грн., що менше на 10892,5 грн. від ідеальної частки.

Виділив відповідачу ОСОБА_2 належну йому ідеальну частку в праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок: по житлових будівлях: літ. Е - приміщення 1-3 площею 30,1 кв.м. вартістю 29300 грн., літ. Е1 1-3 площею 19,1 кв.м. вартістю 13094 грн., 1-5 площею 16,5 кв.м. вартістю 11311 грн., разом по житловим: 65,7 кв.м. вартістю 53705 грн., по надвірним спорудам: літ. В1 - приміщення 1 площею 35,1 кв.м. вартістю 51744 грн., літ. К - гараж вартістю 139795 грн., літ. к - ганок вартістю 1802 грн., №3 (1/2) огорожу вартістю 4176 грн., разом по надвірним: вартістю 197517 грн., усього 52/100 частки вартістю 251222 грн., що більше від ідеальної частини на 10892,5 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 10892,5 грн. за зменшення її частки у праві власності на спірний житловий будинок.

Для здійснення зазначеного варіанту поділу житлового будинку між його співвласниками в натурі, зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2:

1. В приміщенні 1-5 встановити перегородку, переобладнавши приміщення площею 6,9 кв.м. та 10,9 кв.м. В приміщенні 10,9 кв.м. влаштувати кухню.

2. В приміщенні 1-3 встановити перегородку, переобладнавши в приміщення площею 10,9 кв.м. та 8,2 кв.м. В приміщенні 10,9 кв.м. влаштувати суміщений санвузол.

3. При вході до приміщення 1-5 напівпідвалу літ. «Е» влаштувати дверний блок, забезпечити заходи по переопиранню конструкцій.

4. В приміщенні 1-3 будинку літ. «Е» віконний блок демонтувати, віконний отвір збільшити до дверного, встановити дверний блок.

5. При вході до приміщення 1-5 напівпідвалу літ. «Е» та приміщень 1-3 будинку літ. «Е» побудувати тамбур зі сходами.

6. В приміщенні 3 літньої кухні літ. «В» провести опалення, використовувати як кухню.

7. Між приміщеннями 1-3 та 1-1, 1-5 та 1-3 напівпідвалу літ. «Е» та приміщеннями 1-1 та 1-3 будинку літ. «Е», між приміщеннями 1 та 3 напівпідвалу літ. «В» демонтувати дверні блоки, закласти дверні прорізи.

8. Між частиною приміщення 1-5 площею 6,9 кв.м. та частиною приміщення 1-3 площею 8,2 кв.м. напівпідвалу літ «Е» влаштувати дверний проріз, встановити дверний блок.

9. Між приміщеннями 1-1 та 1-2 будинку літ. «Е» демонтувати перегородку. Обєднану кімнату використовувати як житлову.

10. Влаштувати окремі системи опалення та газопостачання, водопостачання та каналізації.

11. Влаштувати окремі лази на горище.

Зазначені переобладнання в житловому будинку здійснювати співвласниками за власні кошти з дотриманням будівельних норм і правил, погодивши їх проведення з відповідними підприємствами, установами, організаціями газового господарства, електропостачання та держпожінспекції.

Суд перерозподілив частки у власності на спірний житловий будинок, визнавши за позивачкою ОСОБА_3 право власності на 48/100 його частин замість раніше належної їй ідеальної частки у праві спільної часткової власності на це нерухоме майно, за відповідачем ОСОБА_2 - на 52/100 частини вказаного житлового будинку, замість раніше належної йому ідеальної частки у праві спільної часткової власності на цей об'єкт нерухомості.

У зв'язку з поділом зазначеного житлового будинку між його співвласниками в натурі, право спільної часткової власності на цей житловий будинок, відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України припинено.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання про перерозподіл судових витрат та витрат, що повязані з оплатою проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановить, що суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Судова колегія погоджується з висновками суду, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює.

Судовим розглядом суду першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають право власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку №50 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вул. Давидова Лучицького та по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,1895 га, на якій розташований вказаний будинок (т.1 а.с.6-8). Право власності сторін на житловий будинок зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.71-74).

На імя ОСОБА_2 зареєстровано державний акт серії ЯЛ №078884 від 10 березня 2011року за №00001 про право власності на земельну ділянку площею 0,0999 га за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - :16:008:0007, за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вул. Давидова Лучицького, буд.50 (т.1 а.с.81, т.2 а.с.12).

Згідно висновку, проведеної за клопотанням ОСОБА_3, судової будівельно-технічної експертизи №10243/13790 від 22 грудня 2014 року експертом з урахуванням розташування спірного житлового будинку, планування і розмірів приміщень, його конструктивних елементів, розмірів і конфігурації земельної ділянки, ідеальних часток співвласників будинку, запропоновано два варіанти роздільного порядку користування домоволодінням (т.1 а.с.95-128).

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

З урахуванням зазначених норм законодавства, рівних прав співвласників щодо володіння та користування майном, розташування спірного житлового будинку, планування і розмірів приміщень, його конструктивних елементів, розмірів і конфігурації земельної ділянки, ідеальних часток співвласників будинку та технічної можливості поділу вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі суд першої інстанції вірно дійшов висновків, з якими погоджується судова колегія, щодо задоволення позовним вимог про визначення роздільного користування будинком між сторонами у справі.

При вирішенні питання щодо позовних вимог ОСОБА_2 про припинення права на частину у спільному майні з виплатою грошової компенсації слід враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі, щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відмовляючи в задоволенні позову про припинення права власності ОСОБА_3 на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами з виплатою їй вартості цієї частки, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що таке припинення завдасть істотної шкоди її інтересам, порушить принцип рівності прав співвласників, а правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Обгрунтовуючи як позовну заяву так і апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилається на те, що спільне користування і володіння з ОСОБА_3 вказаним майном є неможливим, оскільки, у них досить напружені стосунки, він має нову родину, в якій зростає троє дітей, а спільне користування будинком разом з колишньою дружиною може призвести до руйнування доброї атмосфери, в якій зростають діти та руйнування їх психічного стану.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані доводи ОСОБА_2 не є підставами для задоволення позову, оскільки, відповідно до ІІ варіанту поділу, запропонованого у висновку судової будівельно-технічної експертизи кожен із співвласників матиме окрему частину житлового будинку з можливістю користуватись окремими кімнатами.

З врахуванням наведеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели або могли привести до неправильного вирішення справи, оскільки рішення судом першої інстанції постановлено відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.С. Кіпенко

Судді П.В.Кісь

ОСОБА_4