Справа № 739/365/16-ц
Провадження № 2/739/120/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), що була успадкована нею після своєї матері ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 листопада 1997 року померла її матір ОСОБА_3 Вона належним чином прийняв спадщину останньої. Ще за життя матір набула право на земельну частку (пай), у звязку з чим після смерті на імя матері було видано державний акт на право приватної власності на земельні ділянки від 08 лютого 2006 року. Оскільки вказаний державний акт був виданий після смерті матері, то він рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 січня 2016 року визнаний недійсним. Враховуючи набуття матірю за життя права на земельну частку (пай), яке вона після смерті матері успадкувала та визнання недісним державного акту на право приватної власності на землю, виданого імя матері, а також зважаючи на відсутність на даний час документів, які б підтверджували право матері на земельну частку (пай), вона позбавлена можливості належним чином оформити прийняту спадщину і змушена звернутися за захистом свого права до суду.

У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, при цьому представник позивачки подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 07 листопада 1997 року померла ОСОБА_3 (а.с. 16). Позивач є донькою ОСОБА_3, що підтверджується її свідоцтвом про народження серії VII УР №1396078 від 18 лютого 1971 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕЛ №254888 від 18 червня 1994 року (а.с. 6).

02 грудня 1996 року, тобто ще за життя ОСОБА_3, остання отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0106901, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області від 19 лютого 2016 року та копією з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією (а.с. 9-10). Даним сертифікатом було посвідчено право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) розміром 5,08 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель КПСП «Іскра», розташованих на території Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

08 лютого 2006 року, після смерті ОСОБА_3, на імя останньої, в порушення вимог статті 9 Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) Новгород-Сіверською районного державною адміністрацією Чернігівської області було видано державний акт на власності на земельну ділянку серії ЯБ №630323. Вказаний державний акт рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 січня 2016 року, яке набрало законної сили 26 січня 2016 року, визнано недійсним (а.с.7).

Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України ( в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, з моменту видачі державного акту на імя ОСОБА_3, сертифікат серії ЧН №0106901 від 02 грудня 1996 року, який посвідчував право останньої на земельну частку (пай), що входить до складу спадкового майна, є недійсним.

Після смерті ОСОБА_3 спадщина останньої, відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР, належним чином була прийнята її донькою, тобто позивачкою, яка подала заяву про прийняття спадщини (а.с. 18, 19). При цьому інші спадкоємці ОСОБА_3 за законом її спадщину не прийняли. Отже, до позивачки перейшли всі права та обовязки її матері ОСОБА_3, що належали останній на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема й право на земельну частку (пай).

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) (чинної на час виникнення спірних правовідносин) власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Частиною другою статті 2 вказаного Закону передбачено, що одним із документів, які посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки судом встановлено, що позивачка набула у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,08 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КПСП «Іскра», розташованих на території Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яка належала ОСОБА_3, однак це право не визнається у звязку з недійсністю документа, яким воно посвідчувалося, суд вважає за необхідне захистити дане право позивачки шляхом його визнання, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», пунктом 17 розділу Х Земельного кодексу України, статтями 9, 549 Цивільного кодексу УРСР, статтею 392 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,08 (пять цілих вісім сотих) умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КПСП «Іскра», розташованих на території Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належала ОСОБА_3, яка померла 07 листопада 1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко