АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/27/16 Справа № 202/1040/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Мороз В. П. Доповідач - Гайдук В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Ремеза В.А., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року

по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ПАТ «ПУМБ» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Уточнивши позовні вимоги, позивач посилався на те, що між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 6691018 від 30 липня 2008 року, за умовами якого, банк надав, а ОСОБА_2 отримала у кредит грошові кошти в розмірі 24724,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим строком погашення кредиту 30 липня 2015 року. Зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним договором було забезпечено порукою на підставі договору поруки, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 Свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_2 належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 13 травня 2015 року, виникла заборгованість у розмірі 29090,36 дол. США та еквівалент 8954,48 дол. США, яку позивач просив стягнути солідарно з обох відповідачів, а також покласти на них судові витрати по справі (а.с. 2-6, 83-84, 127-129).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року позовні вимоги було задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 6691018 від 30 липня 2008 року та договором поруки № 6691029 від 30 липня 2008 року у розмірі 38044,84 дол. США, що включає: заборгованість за сумою кредиту - 18289,03 дол. США; заборгованість за непогашеними відсоткам - 10801,33 дол. США; пеня - 8707,24 дол. США; штрафи - 247,24 дол. США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» судовий збір у розмірі 3654,00 грн. (а.с. 171-172).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, неповне з'ясування судом обставин у справі, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відхилення позовних вимог в повному обсязі (а.с. 179-184).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яку необхідно стягнути з позичальника та поручителя.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що між Банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 6691018 від 30 липня 2008 року, відповідно до умов якого остання отримала кредит грошові кошти в розмірі 24724,00 доларів США, на придбання автомобіля, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 13,49% на рік (або 7,77% протягом строку дії договору страхування) з кінцевим терміном повернення до 30 липня 2015 року.

Відповідно до п.п. 3.1.3. проценти за користування кредитом повинні сплачуватися позичальником в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в додатку до договору (а.с. 13-17).

Також, 30 липня 2008 року між відповідачем ОСОБА_3 та позивачем був укладений договір поруки № 6691029, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків за кредитним договором № 6691018 від 30 липня 2008 року, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 18-20).

Згідно до розрахунку наданого позивачем, станом на 13 травня 2015 року розмір заборгованості за кредитним договором № 6691018 від 30 липня 2008 року становить: 29090,36 доларів США (з яких: заборгованість по тілу кредиту - 18289,03 доларів США, заборгованість за процентами - 10801,33 доларів США) та еквівалент 8954,48 доларів США (з яких: пеня за порушення строків сплати тіла кредиту за період з 16 червня 2014 року по 13 травня 2015 року - 5699,39 доларів США, пеня за порушення строків сплати процентів за період з 16 червня 2014 року по 13 травня 2015 року - 3007,85 доларів США, щтраф - 247,24 доларів США) (а.с. 130-134).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки, умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

В своїх запереченнях на позов відповідачі просять застосувати строк позовної давності (а.с. 64-70).

Таким чином, оскільки позивач звернувся з даним позовом 23 січня 2014 року (дата поштового відправлення позовної заяви), судова колегія вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо чергових платежів строк сплати яких настав до 23 січня 2011 року, а тому при стягненні заборгованості по кредиту слід враховувати положення ст. 257 та п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Крім того, судова колегія враховує той факт, що 02 вересня 2013 року, згідно до протоколу проведення аукціону № 08/295/13/З-39т-2, затвердженого 02 вересня 2013 року, належний відповідачу ОСОБА_2 автомобіль Opel Astra, 2008 року випуску, було продано за ціною 39800 грн., з яких на користь стягувача (позивача у справі) 05 серпня 2014 року було перераховано 22944,61 грн. (а.с. 71, 89-90, 219).

З перерахованої банку суми 22944,61 грн., 07 серпня 2014 року було утримано 1000 грн. на витрати банку з оцінки майна в межах виконавчого провадження та 2000 грн. на витрати по вчиненню виконавчого напису. Безпосередньо на погашення кредиту 08 серпня 2014 року була спрямована сума в розмірі 19944,61 грн., або 1621,83 доларів США за курсом на дату зарахування (а.с. 158).

Враховуючи, що вказані кошти були зараховані банком протягом двох днів після їх отримання від казначейства, тому доводи апеляційної скарги стосовно зменшення розміру заборгованості на суму курсової різниці коштів від продажу автомобіля є необґрунтованими.

Разом із тим, при визначені заборгованості колегія враховує, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності щодо чергових платежів строк сплати яких настав раніше 23 січня 2011 року в сумі 2191,75 доларів США, оскільки, згідно поштового штемпелю, позивач звернувся до суду 23 січня 2014 року (а.с.44). Такими є платежі, зокрема: строк оплати яких 26 червня 2010 року в сумі 265,06 доларів США; 26 липня 2010 року в сумі 315,85 доларів США; 26 серпня 2010 року в сумі 326,38 доларів США; 26 вересня 2010 року в сумі 326,38 доларів США; 26 жовтня 2010 року в сумі 315,85 доларів США; 26 листопада 2010 року в сумі 326,38 доларів США, 26 грудня 2010 року в сумі 315,85 доларів США, наступний платіж має строк оплати до 26 січня 2011 року, а тому він не виходить за межі позовної давності.

Таким чином, заборгованість по тілу кредиту яка підлягає стягненню становить 16097,28 доларів США (18289,03 - 2191,75).

Розмір нарахованих відсотків за період з 20 квітня 2011 року (період зазначено в позовній заяві) по 20 квітня 2015 року (включно) буде складати 9407,18 доларів США, виходячи з наступного розрахунку:

за період з 20 квітня 2011 року по 05 серпня 2014 року: кількість днів -1203 дні; сума 17719,11 доларів США (19910,86 - 2191,75); відсоткова ставка - 13,49 % річних: 17719,11 * 0,1349 / 365 * 1203 = 7878,19 доларів США;

за період з 06 серпня 2014 року по 20 квітня 2015 року: кількість днів -257 днів; сума 16097,28 доларів США (17719,11 - 1621,83); відсоткова ставка - 13,49 % річних: 16097,28 * 0,1349 / 365 * 257 = 1528,99 доларів США.

Також, судова колегія враховує заяву відповідачів про застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України та вважає за можливе зменшити розмір нарахованої банком пені за період з 13 червня 2014 року по 13 травня 2015 року в сумі 8707,24 доларів США до 1000 доларів США, або 23080,14 грн. (за курсом на день ухвалення рішення судом першої інстанції).

Отже, загальна сума заборгованості яка підлягає стягненню станом на 07 квітня 2014 року (включно) становить 25504,46 доларів США та 23080,14 грн., з яких: тіло кредиту - 16097,28 доларів США; відсотки за користування кредитом - 9407,18 доларів США; пеня - 23080,14 грн.

При цьому, судова колегія вважає, що підстави для задоволення вимог щодо стягнення штрафу відповідно до п. 5.5. кредитного договору відсутні, оскільки одночасне застосування штрафу та пені за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З договору поруки № 6691029 від 30 липня 2008 року вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 6.1), що поручительство припиняється з припиненням усіх зобов'язання позичальника за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскільки умови договору поруки не свідчать про те, що в ньому встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, а вимога про дострокове повернення кредиту ОСОБА_3 отримав ще 28 січня 2010 року (а.с. 220) згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до нього (як до поручителя) могли бути заявлені у межах шести місяців від дня настання цього строку.

У зв'язку з тим, що кредитор не пред'явив вимоги до поручителя протягом шести місяців з цієї дати, порука на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України припиняється, тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 відсутні.

Таким чином, рішення суду підлягає частковому з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, на користь позивача підлягають стягненню з ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. (а.с. 12, 126).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року - скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () заборгованість за кредитним договором № 6691018 від 30 липня 2008 року, яка станом на 13 травня 2015 року становить 25504,46 доларів США та 23080,14 грн.,з яких: тіло кредиту - 16097,28 доларів США; відсотки за користування кредитом - 9407,18 доларів США; пеня - 23080,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () у рахунок відшкодування судових витрат 3654,00 грн.

У задоволені позовних вимог публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 6691018 від 30 липня 2008 року за договором поруки № 6691029 від 30 липня 2008 року відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: