печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

01 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі - Греку А.Г.,

розглянувши у судовому засіданні заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості», третя особа: ОСОБА_2 про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

28.03.2016 відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

31.03.2016 до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом зобов'язання виконуючого обов'язки директора ДП «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» видати наказ про зупинення дії наказу останнього від 03.02.2016 № 8-к.

За приписами ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Відповідно до роз'яснень,викладених в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

У позовній заяві позивач просить суд скасувати наказ ДП «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» від 03.02.2016 № 8-к.

Позивач просить суд зобов'язати відповідача видати наказ, яким зупинити дію оскаржуваного наказу, до вирішення спору по суті. При цьому зазначає, що спірний наказ не є рішенням про звільнення,а тому обмеження встановленні п. 5 вказаної Постанови Пленуму не підлягають застосуванню.

Разом з тим, такі посилання позивача не заслуговують на увагу, оскільки оскаржуваний наказ направлений на подальше звільнення, тобто гіпотетичне задоволення заяви про забезпечення позову по своїй суті зводиться до заборони відповідачу звільнити позивача, а відтак в разі задоволення такої заяви фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Крім того, обраний позивачем спосіб забезпечення позову вказує на наявність ознак іншого спору між сторонами, з вимогою про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява щодо забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості», третя особа: ОСОБА_2 про скасування наказу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С. В. Вовк