Справа № 202/2774/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Коломоєць Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 у якій, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2500.00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати із подання позовної заяви.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач є батьком їхньої спільної дитини ОСОБА_3, який народився 04.02.2014 року.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і ніколи не надавав, участі у вихованні дитини не приймає, контактів із нею та сином уникає.

Постійного місця роботи та регулярних доходів відповідач не має.

Інших дітей відповідач не має, аліментів нікому не платить.

З метою захисту прав сина та забезпечення виконання відповідачем свого обовязку по сплаті аліментів вона вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримала предявлений позов та посилаючись на викладені у ньому обставини позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги визнала частково та зауважила на спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Зауважила, що відповідач має на утриманні хвору матір, постійно не працює, має мінливі та нерегулярні доходи. Окрім того, представник відповідача зауважила, що відповідач також не уникатиме участі у додаткових витратах на утримання дитини.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3, який народився 04.02.2014 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживають разом. Малолітній ОСОБА_3 мешкає разом із позивачкою, перебуває на її утриманні.

Разом із тим, відповідач мешкає разом із своєю матір'ю, яка є інвалідом ІІ групи, та яка перебуває на утриманні відповідача.

Оскільки дитина проживає із позивачкою, вона несе витрати по утриманню та вихованню сина, однак не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб. Допомогу на утримання дитини у розмірі встановленому законом відповідач не надає, що ним та його представником у судовому засіданні спростовано не було.

Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Згідно із ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач періодично працює, у звязку з чим має мінливий, нерегулярний дохід, який залежить від кількості і обсягу роботи.

Позивач не надала суду доказів про розмір її доходів.

Враховуючи встановлені обставини у їх сукупності, а саме те що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, та не заперечує проти сплати аліментів але не в такому розмірі, що заявлений позивачкою, мотивуючи це недостатнім розміром доходів, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх часткового задоволення і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 29.04.2016 року до моменту досягнення дитиною повноліття.

Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним і працює.

Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Відповідно по ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи стягувати з 29 квітня 2016 року і до моменту досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук