Провадження № 2/522/5957/16
У Х В А Л А

09 червня 2016 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Бойчук А. Ю., розглянувши цивільний позов відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса до Головного управління Держпраці в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське шляхо-будівельне управління», за участю третьої особи ОСОБА_1 про скасування акту,

ВСТАНОВИВ:

Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса звернувся до суду з вищевказаним позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське шляхо-будівельне управління», за участю третьої особи ОСОБА_1 про скасування акту.

По своїй суті позов направлений на скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 1 ГПК України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Згідно ст. 12 ГПК України Господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів; справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Спільним листом Верховного Суду України та Вищого господарського суду України від 20 липня 1995 року № 01-8/518 а розяснено, що за загальним правилом підвідомчість спорів визначається законодавчими актами України. Однак, коли в законодавчих актах підвідомчість визначена нечітко, слід виходити із субєктивного складу учасників спору.

За змістом статей 1,12 Господарського процесуального кодексу України спори за участю юридичних осіб відносяться до компетенції господарських судів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що правовідносини виникли між юридичними особами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса до Головного управління Держпраці в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське шляхо-будівельне управління», тому розгляд такої справи згідно ст. 15 ЦПК України і ст. ст.. 1, 2, 12 ГПК України відноситься до компетенції господарського суду, а не суду в порядку цивільного судочинства.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження в справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122 ЦПК України , суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по справі за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса до Головного управління Держпраці в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське шляхо-будівельне управління», за участю третьої особи ОСОБА_1 про скасування акту - відмовити.

Суд розяснює позивачеві, що розгляд такої справи передбачено за правилами господарського судочинства.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення тієї ж особи до суду з таким самим цивільним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. Ю. Бойчук