У Х В А Л А

31 травня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» про зобов'язання застосування тарифів у відповідному розмірі та перерахування оплати за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Верховного Суду України від 10 травня 2016 року заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення залишена без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст. 358 ЦПК України, зокрема, заявниці слід було сплатити судовий збір, і надано строк до 27 травня 2016 року для усунення недоліків.

30 травня 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1 за змістом якої вона не погоджується із ухвалою Верховного Суду України від 10 травня 2016 року, оскільки, на її думку, вона звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», крім того, заявниця доповнила заяву клопотанням про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про судовий збір» та постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки відповідач як виконавець послуг порушив права та інтереси позивача (ОСОБА_1.), як споживача цих послуг, а крім того, вважає несправедливою вимогу в необхідності сплати судового збору, оскільки це позбавляє позивача як споживача доступу до правосуддя, а також позивач, який є споживачем, буде знаходитись в нерівному положенні з відповідачем, який може захищати свої права без сплати судового збору.

Клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Порядок звернення до суду за судовим захистом регулюється нормами ЦПК України. Заявники мають дотримуватись цих норм процесуального закону.

Процедура перегляду Верховним Судом України рішень касаційної інстанції регулюється нормами Глави 3 ЦПК України.

Підстави подання заяви про перегляд судових рішень до Верховного Суду України визначені у ст. 355 ЦПК України, а заява подається з додержанням вимог статей 357 та 358 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. За подання і розгляд заяви з підстави, встановленої п. 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, судовий збір не сплачується.

З 1 вересня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня №484-VIII. Вказаний закон значно змінив положення Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Зміни торкнулися і пільг щодо сплати судового збору, які встановлені ст. 5 Закону України «Про судовий збір». По-перше, зменшена кількість суб'єктів, яким надаються пільги. По-друге, пільги стали надаватися незалежно до якої судової інстанції ці суб'єкти звертаються.

Зокрема, до набрання чинності Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнялися згідно пункту 7 державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. З набранням чинності Законом України «Про судовий збір» відповідно до пункту 7 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Посилання заявниці на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист справ споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з урахуванням змін внесених до Закону України «Про судовий збір», статтю 5 викладено в іншій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

За змістом підп. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховними Судом України складає 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За змістом вищезазначених норм судовий збір за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України сплачується відповідно до положень Закону в редакції, чинній на момент звернення до суду саме із заявою про перегляд судових рішень, а не із позовною заявою, іншою заявою чи скаргою.

Реквізити для сплати судового збору; отримувач коштів - УК у Печерському районі, 22030102 р/о №0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

Крім того, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 358 ЦПК України до заяви додаються копії Заявнику слід подати документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору з відміткою про його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подану без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заяву про перегляд судових рішень на підставі вимог ст. 359 ЦПК України вважаю за необхідне залишити без руху і надати термін для усунення недоліків,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Надати ОСОБА_1 строк до 17 червня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк