АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1508/16Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення коштів внаслідок невиконання зобовязань,

в с т а н о в и л а :

04 березня 2015 р. ОСОБА_8 (згідно до вхідної реєстрації 04.04.2016 р.) звернувся в суд із позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення коштів внаслідок невиконання зобовязань.

В обґрунтування зазначених вимог вказав, що відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають по відношенню до нього невиконані боргові зобовязання в розмірі 541 600 грн.

Просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кошти в сумі 541 600 грн. При цьому, одночасно в позовній заяві просив накласти арешт, в межах ціни позову, на майно відповідачів: ОСОБА_6, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Вороновича,18, чи інше належне їй майно та ОСОБА_7, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Нова Дмитрівна, вул. Ціолковського, 2 чи на інше належне їй майно.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2016 р. заяву задоволено частково. З метою забезпечення позову ОСОБА_8 накладено арешт на майно: ОСОБА_9 в межах ціни позову, що знаходиться за адресою м. Золотоноша, вул. Вороновича, 18, Черкаської області. та ОСОБА_7 в межах ціни позову, що знаходиться за адресою с. Нова Дмитрівка, вул. Ціолковського, 2, Золотоніського району, Черкаської області. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 11 березня 2016 р. про забезпечення позову, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оскаржили її в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги, в якій просили її скасувати, як постановлену при неповному зясуванні судом обставин, які мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, та постановити нову якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

При цьому зазначили, що оскаржувана ухвала про забезпечення позову була постановлена до відкриття провадження у даній справі, що є порушенням процесуального законодавства.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони вчинення дії, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, призвести до порушення прав учасників процесу.

Проте при розгляді заяви про забезпечення позову судом були порушені норми цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

За частиною 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до розяснень викладених в п. 1 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 р., забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», розяснено, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з цим вжиття заходів забезпечення позову можливе не лише при проведенні попереднього судового засідання, здійсненні процесуальних дій з підготовки справи до судового розгляду чи під час судового розгляду, а й одночасно з відкриттям провадження у справі чи після постановлення такої ухвали. Винятком є заява про забезпечення позову з метою запобігання порушення права інтелектуальної власності, яка може бути подана та підлягає розгляду до подання позовної заяви (ч. 4 ст. 151 ЦПК).

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України допускається забезпечення позову до подання позовної заяви та відкриття провадження у справі тільки з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

З виділених матеріалів справи вбачається, що 04 березня 2015 р. (згідно до вхідного реєстраційного номеру суду 04.04.2016 р. вх. № 3117) ОСОБА_8 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення коштів внаслідок невиконання зобовязань.

Одночасно з зазначеним позовом, позивачем заявлялося клопотання про забезпечення позову, яке ухвалою цього ж суду від 11 березня 2016 р. було задоволено.

Разом з тим провадження у даній справі суддею було відкрито 17 березня 2016 р., що підтверджується наявною копією ухвали про відкриття провадження.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції, на час застосування заходів забезпечення позову, не було процесуальних підстав для їх застосування.

Оскільки заходи забезпечення позову були застосовані судом до відкриття суддею провадження у справі, а позов не стосується порушення права інтелектуальної власності, тому суд першої інстанції порушив порядок встановлений для вирішення цього питання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду про забезпеченню позову підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення коштів внаслідок невиконання зобовязань, скасувати.

Питання про забезпечення позову направити до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :