Справа № 758/3013/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 (в інтересах ОСОБА_3) про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 02 годині 20 хвилин її донька ОСОБА_3 народила в Клінічному територіальному медичному об'єднанні «Університетська клініка» (м. Сімферополь, вул. Семашко, 8) дитину - сина вагою 2645 гр.

Посилається на те, що місцем реєстрації проживання доньки є місто Донецьк, яке відповідно з розпорядженням КМУ № 1085 від 07.11.2014 року є містом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Вказує на те, що батьком дитини є - ОСОБА_4, громадянин України, місто реєстрації якого є АДРЕСА_1

Зазначає, що вона звернулась з заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві про реєстрацію народженої дитини та отримання свідоцтва про народження, однак їй було відмовлено в реєстрації та видачі свідоцтва про народження посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, оскільки медичне свідоцтво про народження серії 35 № 001065 видана ГБУЗ РК РКБ ім. І.А. Семашко РППЦ м. Сімферополя 21.10.2015 року, є недійсною і не створює правових наслідків, а тому не є підставою для реєстрації новонародженої дитини.

У зв'язку з вищевикладеним, змушена звернутись до суду з цією заявою та просить встановити факт народження дитини, чоловічої статі, дата народження дитини: ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження дитини: м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, мати дитини: громадянка України - ОСОБА_3, дата народження матері: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія НОМЕР_1, виданий Кіровським РВ Макіївського МУ ГУ МВС України в Донецькій області) , батьком дитини є громадянин України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( паспорт серія НОМЕР_2, виданий Алуштинським МВ ГУ МВС України в АР Крим 23.07.2002 року).

В судовому засіданні заявниця та представник заявниці вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтувавши поясненнями просили її задовольнити.

Представники заінтересованої особи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надано заяву, у якій не заперечують проти задоволення заяви та просять суд розглядати заяву у відповідності до вимог чинного законодавства України та проводити судовий розгляд без їх участі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України.

Вислухавши пояснення заявниці, представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку , що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За приписами статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Крім того, згідно ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця зверталась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою щодо реєстрації народженої дитини та отримання свідоцтва про народження, однак їй було відмовлено в реєстрації та видачі свідоцтва про народження посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, оскільки медичне свідоцтво про народження серії 35 № 001065 видане ГБУЗ РК РКБ ім. І.А. Семашко РППЦ м. Сімферополя 21.10.2015 року, є недійсним і не створює правових наслідків, тому не є підставою для реєстрації новонародженої дитини.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що вищезазначені обставини позбавляють заявника можливості зареєструвати місце народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, матір якої на момент її народження є громадянкою України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

З врахуванням вищевикладеного, а також того, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість її вимог про встановлення факту народження дитини, чоловічої статі, ОСОБА_5, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, мати дитини: громадянка України - ОСОБА_3, дата народження матері: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія НОМЕР_1, виданий Кіровським РВ Макіївського МУ ГУ МВС України в Донецькій області), батько дитини: громадянин України - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Алуштинським МВ ГУ МВС України в АР Крим 23.07.2002 року.

На підставі викладеного, п. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 197, 208-209, 212-215, 234 ч. 2 п. 5, 256 ч. 1 п. 7, 257-1, 259 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження дитини, чоловічої статі, ОСОБА_5, дата народження дитини: ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження дитини: м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, мати дитини - громадянка України - ОСОБА_3, дата народження матері: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія НОМЕР_1, виданий Кіровським РВ Макіївського МУ ГУ МВС України в Донецькій області); батько дитини - громадянин України - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Алуштинським МВ ГУ МВС України в АР Крим 23.07.2002 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко