Провадження №4-с/760/72/16
Справа №760/3437/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві державний виконавець Жорноклей О.А., -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся в суд із вищезазначеною скаргою, в якій просить:

визнати дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві, Жорноклея О.А., щодо не винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №23641067 - неправомірними;

визнати дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Жорноклея О.А. щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2015 року - неправомірними;

визнати дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Жорноклея О.А. щодо нарахування заборгованості ОСОБА_1 по аліментам неправомірними;

зобов'язати державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві належним чином винести постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанні виконавчого листа №2-256/2010, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 07.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та направити зазначену постанову учасникам виконавчого провадження;

зобов'язати державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві скасувати усі виконавчі дії, що були здійснені до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме:

скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 постановою державного виконавця від 11.02.2015;

скасувати нараховану ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4

Скарга обгрунтована тим, що згідно матеріалів виконавчого провадження №236441067, 22.06.2010 ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві було зареєстровано заяву ОСОБА_3 про прийняття до виконання виконавчого листа №2-256/2010, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 07.04.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

Зазначено, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження, що є порушенням ЗУ «Про виконавче провадження».

Пояснив, що заява ОСОБА_3 про прийняття до виконання виконавчого листа датована 22.06.2010 (понеділок), тому постанову про відкриття виконавчого провадження державний виконавець Жорноклей О.А. мав би винести 25.06.2010, однак у порушення вимог законодавства державний виконавець не виніс та не направив вказаний документ боржнику ОСОБА_1, окрім того боржнику було невідомо про наявність вказаного виконавчого провадження, лише 10.02.2016 представник ОСОБА_1, перебуваючи у ВДВС Подільського району дізнався про дане виконавче провадження.

Крім того, посилається на те, що згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07.04.2010 вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В матеріалах виконавчого провадження перебуває розрахунок заборгованості по аліментів ОСОБА_1, згідно якого ? частина аліментів вираховується з середньої заробітної плати.

Скаржник посилається на те, що матеріали справи містять довідку, видану ЖБК «Арсеналець-26» від 13.08.2015, згідно якої ОСОБА_1 отримував мінімальну заробітну плату в розмірі 1218 грн. 00 коп., згідно довідки про доходи, виданої ТОВ «Логістик Навігатор» від 09.06.2016, ОСОБА_1 отримує заробітну плату в розмірі 1504 грн. 23 коп., а тому сплачувати аліменти в розмірі 1 831,33 грн., як це зазначено в розрахунку заборгованості по аліментам, складеним державним виконавцем Жорноклеєм О.А. не в змозі.

Крім того, як зазначено, ОСОБА_1 виконує покладений на нього обов'язок щодо утримання дитини, сплачує 1/4 частину аліментів зі свого дійсного доходу, на підтвердження чого надав копії квитанцій за 2015-2016 рр., крім того, зазначає, що частина квитанцій про переведення грошових коштів втрачена.

Скаржник пояснив, що державному виконавцю також надавались квитанції про сплату аліментів, що підтверджується відповідною заявою та повідомленням про вручення поштового відправлення, однак зазначені документи також відсутні в матеріалах виконавчого провадження.

Крім того, скаржник посилається на те, що 11.02.2015 державним виконавцем Жорноклеєм О.А. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена на підставі заборгованості ОСОБА_1 по аліментам в розмірі 68 041,52 грн. Однак враховуючи ту обставину, що державним виконавцем не було винесено належним чином постанову про відкриття виконавчого провадження, а також враховуючи неправомірність розрахунку заборгованості по аліментів, у зв'язку з використанням недійсних даних щодо заробітку боржника, скаржник вважає, що постанова про арешт майна протиправна та підлягає скасуванню.

Виходячи з вищенаведеного, скаржник вважає, що у діях державного виконавця Відділу ДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві Жорноклея О.А. при відкритті виконавчого провадження вбачається порушення вимог чинного законодавства, що призводить до порушення законних прав та інтересів боржника, у зв'язку з чим просить задовольнити вказану скаргу.

Від Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві надійшло заперечення на скаргу, в якій просили відмовити в задоволенні скарги та просили розгляд скарги здійснити за відсутності представника відділу.

Заперечення обґрунтоване тим, що 23.06.2010 державним виконавцем Новіковою Т.Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 23641067, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження до відома та до виконання. На даний час виконавче провадження № 23641067 перебуває на виконанні у головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савченко Юлії Йосипівни.

З огляду на вищезазначене, заінтересована особа вважає, що дії державного виконавця, зокрема старшого державного виконавця Жорноклей О.А., здійснені у відповідності та в порядку, передбаченому чинним законодавством, посилання скаржника на їх неправомірність не знаходять нормативно-правового підтвердження, а тому є необґрунтованими.

Скаржник в судове засіданні не з'явився, від його представника надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд скарги без участі скаржника та його представника. Скаргу підтримав в повному обсязі, просить її задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до статті 348 Цивільного процесуального кодексу України за кожним рішенням місцевого суду, яке набрало законної сили або допущено до негайного виконання, за заявою особи, на користь якої постановлено рішення, тобто стягувача, видається один виконавчий лист.

Судом встановлено, що на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва у справі №2-256/2010 від 07.04.2010, в 2010 році видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2009 року щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 70).

Встановлено, що в рамках виконавчого провадження №23641067, 11.02.2015 старшим державним виконавцем Жорноклей О.А. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Як вбачається з наданої копії матеріалів виконавчого провадження №23641067, в матеріалах даного виконавчого провадження відсутня постанова про відкриття вказаного виконавчого провадження, а також відомості про те, що вказана постанова направлялася сторонам виконавчого провадження.

Скаржник, звертаючись до суду із вказаною скаргою, посилається на те, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження №23641067, оскільки заява ОСОБА_3 про прийняття до виконання виконавчого листа датована 22.06.2010, тому постанову про відкриття виконавчого провадження державний виконавець Жорноклей О.А. мав би винести 25.06.2010, однак у порушення вимог законодавства державний виконавець не виніс та не направив вказаний документ боржнику ОСОБА_1, у зв'язку з чим боржнику було невідомо про наявність вказаного виконавчого провадження, і лише у лютому 2016 року дізнався про дане виконавче провадження.

Також посилається на те, що матеріали виконавчого провадження містять невірний розрахунок заборгованості по аліментам. Крім того, пояснив, що виконує покладений на нього обов'язок щодо утримання дитини, сплачує 1/4 частину аліментів зі свого дійсного доходу, на підтвердження чого державному виконавцю також надавались квитанції про сплату аліментів, однак зазначені документи також відсутні в матеріалах виконавчого провадження.

Крім того, скаржник посилається на те, що 11.02.2015 державним виконавцем Жорноклеєм О.А. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена на підставі заборгованості ОСОБА_1 по аліментам в розмірі 68 041,52 грн. Однак враховуючи ту обставину, що державним виконавцем не було винесено належним чином постанову про відкриття виконавчого провадження, а також враховуючи неправомірність розрахунку заборгованості по аліментів, у зв'язку з використанням недійсних даних щодо заробітку боржника, скаржник вважає, що постанова про арешт майна протиправна та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до Законів України "Про державну виконавчу службу" та "Про виконавче провадження" державна виконавча служба є органом, на який покладено примусове виконання рішень в Україні.

В даному випадку при вирішенні вказаного спору, суд керується вказаними законами в редакції, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, а саме: станом на червень 2010 року.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про державну виконавчу службу" державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і

неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ЗУ "Про державну виконавчу службу" державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома відділами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення -

п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог строк для добровільного виконання не встановлюється. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Виходячи з вищенаведеного, при прийнятті виконавчого листа №2-256/2010, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 07.04.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, до виконання, державний виконавець Жорноклей О.А. зобов'язаний був відкрити виконавче провадження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та надіслати копії даної постанови сторонам виконавчого провадження, однак, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №23641067, жодної постанови, а також відомості про направлення такої постанови відсутні в матеріалах виконавчого провадження.

Що стосується пояснень ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві стосовно того, 23.06.2010 державним виконавцем Новіковою Т.Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 23641067, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження до відома та до виконання, то вони не приймаються судом до уваги, оскільки жодних доказів на підтвердження вищезазначеного суду надано не було.

Ст. 16 ЦК України закріплює право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вищенаведеного, беручи до уваги відсутність в матеріалах виконавчого провадження постанови про відкриття виконавчого провадження та підтвердження направлення сторонам вказаної постанови, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_1 та визнання дій державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві, Жорноклея О.А., щодо не винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №23641067 неправомірними.

У зв'язку з невинесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, суд відзначає, що всі подальші дії державного виконавця стосовно виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва у справі №2-256/2010, стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, у виконавчому провадженні №236441067, підлягають визнанню неправомірними, а також усі виконавчі дії, що були здійснені до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, підлягають скасуванню.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника є обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

За частиною 1 статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст. 41 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві, Жорноклея О.А., щодо не винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №23641067 - неправомірними.

Визнати дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Жорноклея О.А. щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2015 року - неправомірними.

Визнати дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Жорноклея О.А. щодо нарахування заборгованості ОСОБА_1 по аліментам неправомірними.

Зобов'язати державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві належним чином винести постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанні виконавчого листа №2-256/2010, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 07.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та направити зазначену постанову учасникам виконавчого провадження.

Зобов'язати державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві скасувати усі виконавчі дії, що були здійснені до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме:

скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 постановою державного виконавця від 11.02.2015,

скасувати нараховану ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Усатова І.А.