07.06.2016 Справа № 756/1370/16-ц
Унікальний номер 756/1370/16-ц
Справа № 2/756/2322/16
УХВАЛА

18 травня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Богдан О.О.

з участю секретаря Мірошниченко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» та представника Головного територіального управління юстиції у м. Києві про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію права власності у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання вимоги та повідомлення незаконними, визнання права на невиконання зобов»язань, скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 28.08.2006 року між позивачем та Закритим акціонерним товариством (ЗАТ) «ТАС-ІНВЕСТБАНК» було укладено кредитний договір №660-Ф на споживчі потреби на суму 75000,00 доларів США строком по 27.08.2009 року під 15% річних.

З метою забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором, його сторонами був укладений договір іпотеки №660-ф/ІП-1 від 28.08.2006 року. Предметом даного договору стала належна позивачу на праві власності квартира АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що до нього почали надходити вимоги не від кредитора, а від відповідача, який не довів , що йому передано право вимоги. Вважає, що відповідно до вимог ст. 517 ЦК України позивач як боржник має право не виконувати свого обов»язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов»язанні.

За таких обставин вважає, що його бездіяльність стосовно повернення кредиту на користь відповідача була формою реалізації свого права, передбаченого ст. 517 ЦК України та наявність у нього права на невиконання зобов»язань позбавляє відповідача права вимоги до боржника та , як наслідок, відповідач не мав права реалізувати механізм звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки останній є засобом захисту порушеного права.

Крім того, з цих же підстав позивач вважає, що звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належала йому, здійснено в порушення вимог Закону України «Про іпотеку», оскільки відповідач не має право вимоги та в порушення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки норми даного акту розповсюджуються на правовідносини, що виникли.

Позивач заявив позовну вимогу про визнання за ним права не виконувати зобов»язання по кредитному договору №660-Ф від 28.08.2006 року на користь відповідача, визнати незаконними вимоги відповідача по поверненню кредиту, визнати незаконним повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 12.11.2014 року та визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20668994 від 14.04.2015 року щодо реєстрації права власності на квартиру за відповідачем.

Представник Головного територіального управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з»явився, разом з тим надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності та клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20668994 від 14.04.2015 року щодо реєстрації права власності на квартиру за відповідачем.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні при вирішення даного питання послались на розсуд суду.

Представник вдповідача ТОВ «ФК «Вектор плюс» клопотання підтримала.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення клопотання з підстав, що викладені нижче.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Ч.2 ст. 18 КАС України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, зокрема, однією зі сторін в яких є орган державної влади.

Враховуючи, що державний реєстратор Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві є суб»єктом владних повноважень, спір до нього розглядається в порядку адміністративного судочинства. Місцевому загальному суду така категорія справ не підсудна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20668994 від 14.04.2015 року щодо реєстрації права власності на квартиру №158 по Оболонському проспекту, 13 в м. Києві за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» .

Керуючись ст.ст. п.1 ч.1 ст.205, 15, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання вимоги та повідомлення незаконними, визнання права на невиконання зобов»язань, скасування рішення про державну реєстрацію права власності в частині вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20668994 від 14.04.2015 року щодо реєстрації права власності на квартиру №158 по Оболонському проспекту, 13 в м. Києві за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п»яти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції, що ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Богдан О.О.