АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5567/16 Справа № 183/4357/15 Головуючий у 1 й інстанції - Юр'єва Т. І. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Єлізаренко І.А., Варенко О.П.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою представника апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 рокуп позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовомдо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на ті обставини, що 4 серпня 2011 року між ПАТ «Платинум банк» та громадянином ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 4/3264BCL на суму 11 368 грн., строком до 16 серпня 2014 року.

За умовами вищевказаного кредитного договору сума кредиту становить 11 368 грн., строк, на який наданий даний кредит становить 36 місяців, з помісячним поверненням згідно графіку платежів встановленого Додатком №1 до кредитного договору. Проте, Відповідач порушував умови указаного графіку, через що, сплачені ним платежі погашали заборгованість в порядку, визначеному ст. 534 ЦК України.

У подальшому, право вимоги за кредитним договором №4/3264BCL від 04.08.2011 року набуло ТОВ «Кредекс фінанси» на підставі договору факторингу № 1/15- ФКю від 08травня 2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та реєстру боржників.

Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу 1/15 - ФКю від 08 травня 2015 року (Реєстр боржників) Позивач - ТОВ «Кредекс фінанси», як новий кредитор у зобов'язаннях з Відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 4/3264BCL від 04.08.2011 року, що укладений між первинним Кредитором ПАТ «Платинум банк» та Відповідачем, набув право грошової вимоги до Відповідача в сумі 11853, 90 грн., з яких:

-9 774.70 грн. - заборгованість за основною сумою боргу;

-1 000.90 грн. - заборгованість за відсотками;

-0 грн. - заборгованість за комісією з обслуговування кредиту;

-1 078.30 грн. - заборгованість за пенею.

За період з 04.08.2011 року по 04.07.2015 року за вказаним кредитним договором Відповідачем всього сплачено 4 535 грн.

Останній платіж Відповідачем здійснений 25.06.2012 року, а нарахування відсотків і інших платежів зупинено 18.06.2012 року - під час відступлення права вимоги від ПАТ «Платинум банк».

Тому, Позивач просив стягнути з Відповідача непогашену заборгованість перед Позивачем в сумі 11 853.90 грн. та суму сплаченого судового збору - 243, 60 грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс-фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 4/3264BCL від 04 серпня 2011 року станом на 04 липня 2015 року в сумі 10 775,60 грн. ( десять тисяч сімсот сімдесят п'ять гривні 60 коп.) , з яких: 9 774,7 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1 000,90 грн. - заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс-фінанс» сплачений судовий збір у сумі 243, 60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

У судовому засіданні встановлено, що 04.08. 2011 року між ПАТ «Платинум банк» (надалі - первинний Кредитор) та громадянином ОСОБА_2 (надалі Відповідач) був укладений кредитний договір № 4/3264BCL на суму 11 368 грн., строком до 04.08.2014 року.

У подальшому, ТОВ «Кредекс фінанс» (надалі - Позивач) набуло право вимоги за кредитним договором № 4/3264BCL від 04.08. 2011 року на підставі договору факторингу № 1/15- ФКю від 08травня 2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та реєстру боржників.

ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 4/3264BCL від 04.08. 2011 року на підставі договору факторингу №2 від 08 жовтня 2012 року , що був укладений з ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та реєстру набутих боржників.

ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором № 4/3264BCL від 04.08. 2011 року на підставі договору факторингу № 20120619-Г від 19 червня 2012 року, що був укладений з ПАТ «Платінум банк», котрий являється первинним кредитором.

Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу 1/15 - ФКю від 08 травня 2015 року (Реєстр боржників) Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача в сумі 11 853,90 грн., з яких:

-9 774,70 грн. - заборгованість за основною сумою боргу;

-1 000,90 грн. - заборгованість за відсотками;

-0 грн. - заборгованість за комісією з обслуговування кредиту;

-1 078,30 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, враховуючи положення ст.ст. 1077, 1078 ЦПК України, що ТОВ «Кредекс фінанс» є новим кредитором у зобов'язаннях з Відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 4/3264BCL від 04.08. 2011 року, що укладений між первинним Кредитором ПАТ «Платинум банк» та Відповідачем.

За умовами вищевказаного кредитного договору № 4/3264BCL від 04.08. 2011 року сума кредиту становить 11 853,90 грн., строк, на який наданий даний кредит становить 36 місяців, з помісячним поверненням згідно графіку платежів встановленого Додатком №1 до кредитного договору.

Також, судом було вірно встановлено, і зазначене не було спростовано Відповідаем і у суді апеляційної інстанції, що Відповідач порушував умови вказаного графіку платежів.

Так, за період з 04.08.2011 року по 04.07.2015 року за кредитним договором Відповідачем було всього сплачено 4 535 грн., з яких:

-на користь ПАТ «Платінум банк» - 4 535 грн.;

-на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» - 0 грн.;

-на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» - 0 грн.;

-на користь ТОВ «Кредекс фінанси» - 0 грн.

При цьому, останній платіж Відповідачем здійснений 25.06.2012 року, а нарахування відсотків і інших платежів зупинено 18.06.2012 року - під час відступлення права вимоги від ПАТ «Платинум банк».

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Враховуючи те, що Відповідачем не виконуються положення кредитного договору: неповерненні та несплачені у встановлені кредитним договором строки суми кредиту, процентів та інші виплати і керуючись п.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, позивач має право вимагати дострокового погашення кредиту Позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти, пеню відповідно до умов кредитного договору).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Посилання відповідача на відсутність доказів, отримання ним письмового повідомлення про відступлення права грошової перемоги у факторові, як на підставу відмови у задоволенні позову судом не приймаються до уваги, тому що відповідно до положень ст.1082 ЦПК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта, або фактора письмове повідомлення про відступлення права вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконує цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що відповідач не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, останній платіж Відповідачем здійснений 25.06.2012 року, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість, яку відповідач повинен сплатити.

Доводи апелянта, що він сплатив частково заборгованість у сумі 4 535 грн., яка не враховані при розрахунку заборгованості, є безпідставними, тому що вказана сума на користь ПАТ «Платинум Банк» врахована, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, ПАТ «Платинум Банк» підтвердив, факт відступлення право вимоги за кредитними договорами до ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», які згодом були відступлені ТОВ «Кредекс-фінанс». При цьому банк, як первісний кредитор, надав перелік відступлених кредитних договорів, із зазначених ідентифікуючих ознак, до яких відноситься і спірний кредитний договір.

Заборгованість за кредитним договором в частині заборгованості за основним боргом та за відсотками нарахована позивачем правильно і перевірена судом.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно стягнуто з Відповідача на користь Позивача - суму заборгованості по кредитному договору № 4/3264BCL від 04.08. 2011 року у розмірі 10 775, 60 гр., з урахуваннім того, що строк дії вищевказаного договору закінчився 06 серпня 2014 року та у відповідності до вимог ст. 256 ЦК України щодо позовної давності, якою визначено, що це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. А сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

Враховуючі вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував строк позовної давності до вимог стягнення пені за вищевказаним кредитним договором, оскільки останній платіж відповідачем здійснений 25.06.2012 року, розрахунок пені у сумі 1078,30 грн. станом на 05.10.2012 року. У зазначеній частині рішення суду не оскаржується

Твердження скаржника про не отримання ним письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, як на підставу відмови в задоволені позовної заяви не заслуговує до уваги, оскільки відповідно до положень ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Між тим, боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Крім того, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Крім того, відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість то неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі, що у свою чергу кореспондується з висновком Верховного Суду України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

Крім того, посилання апелянта щодо не надання доказів на підтвердження передачі права грошової вимоги відносно позичальника ОСОБА_2, є помилковим, адже в додатках до позовної заяви містяться листи ПАТ «Платинум Банк» № 50-04-03/13663 від 08.06.2015 року, як первісного кредитора та лист ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» № ФК/383 від 04 червня 2015 року в яких надано перелік відступлених кредитних договорів в тому числі і за оскаржуваними кредитними договорами, із зазначенням ідентифікуючих ознак, зокрема: П.І.Б позичальника, номеру кредитного договору, дати укладання кредитного договору, ідентифікаційного коду, кредитора, кому відступлено право вимоги, номеру договору факторингу та дати договору факторингу (додаток № 12 та № 13 до позовної заяви) та в матеріалах справи містяться договори факторингу № 1/15 ФКю від 08 травня 2015 року та № 2 від 08 жовтня 2012 року із зазначенням інформації про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 4/3264BCL від 04 серпня 2011 р.

Доводи апеляційної скарги щодо надання позивачем ксерокопій документів завірених лише мокрою печаткою, колегія суддів вважає такими, що підлягають відхиленню. Так, ст.64 ЦПК України визначено, що письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. У суді як першої, так і апеляційної інстанції не заявлялось будь яких клопотань щодо неналежності відповідного доказу та зобов»язання сторони надати оригінали документів, що надані до суду у копіях, які посвідчені печаткою підприємства. А зазначеною статтею визначено щодо певного права суду, а не його обов»язку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції, у оскаржуваній частині, залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді І.А.Єлізаренко

О.П.Варенко