Справа № 399/164/16-ц
Провадження № 2/399/95/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2016 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Рясної В.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Онуфріївська районна державна адміністрація Кіровоградської області, про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернувся до відповідача із позовною заявою, в якій просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними зареєстрований 25.08.2001 року у відділі АГС Онуфріївського райуправління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 22, встановити місце проживання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із позивачем, встановити місце проживання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з позивачем. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати понесені ним у звязку з розглядом справи.

Свій позов позивач мотивує тим, що 25 серпня 2001 року він уклав шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований у відділі АГС Онуфріївського райуправління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 22. Від даного шлюбу у сторін народились доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. З січня 2016 року сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, тому що за час спільного проживання переконались, що у них немає спільних інтересів окрім дітей, вони не бажають бути разом, кожен живе своїм життям і не переймається проблемами іншого. Відповідач станом на день звернення до суду з позовом відсутня протягом місяця вдома та майже не спілкується з дітьми. Крім того в позовній заяві зазначив, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своїх дітей: не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує їх необхідним харчуванням та доглядом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Крім того, пояснив, що протягом часу, який надавався їм з дружиною на примирення, вони не примирились, просив розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей разом з ним.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала в повному обсязі, погодилась на розірвання шлюбу, а також з тим, що шлюб неможливо зберегти. Щодо визначення місця проживання їх дітей погодилась щоб доньки проживали разом з позивачем.

Представник третьої особи ОСОБА_6 пояснила, що органом опіки та піклування було зроблено обстеження житлово-побутових умов сторін та було зроблено висновок про визначення місця проживання дітей з батьком.

Суд, заслухавши сторони та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 25 серпня 2001 року відділом реєстрації АГС Онуфріївського райуправління юстиції Кіровоградської області, за актовим записом № 22, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ОЛ № 018844 /а.с. 7/.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження /а.с. 8/.

Подружжя фактично розірвали шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, спільне життя сторін не склалося, почуття любові між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні, на примирення не погоджуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що продовжувати подальше спільне життя подружжя не бажає, від застосування заходів щодо примирення позивач відмовилась, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина , спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. При розв"язанні спору суду належить визначити, кому з батьків надати перевагу, хто стане безпосереднім вихователем дитини. При цьому, інший з батьків не втрачає своїх прав та обов"язків. Він стає носієм права на спілкування з дитиною та права брати участь у її вихованні ( ч.2 ст. 157 СК України).

Відповідно до актів обстеження умов проживання позивача від 16 лютого 2016 року та 17 травня 2016 року ОСОБА_1 створив усі умови для проживання та належного виховання неповнолітніх дітей /а.с. 11, 43/.

Відповідно до акту обстеження умов проживання відповідача від 30.06.2016 року належних умов для проживання та належного виховання неповнолітніх дітей не створено /а.с. 44/.

Згідно висновку служби у справах дітей Онуфріївської РДА щодо визначення місця проживання дітей сторін за вих. № 249/3 від 06.07.2016 року неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 за доцільніше визначити місце проживання біля батька /а.с. 45/.

Позивач ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується довідкою з місця проживання /а.с. 10/.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов 'язки щодо дитини.

Статтею 153 СК України закріплено, що батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За таких обставин, законодавцем визначений вік, з якого дитина може самостійно визначати місце свого проживання з одним із батьків.

У судовому засіданні донька сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій 20 червня 2016 року виповнилося 14 років, повідомила, що бажає проживати зі своїм батьком ОСОБА_1

За таких обставин, підстави для прийняття відповідного судового рішення, яким би закріплювалось місце проживання дитини із батьком, відсутні.

Суд наголошує на тому, що дитина, яка досягла 14 річного віку, сама обирає місце свого проживання з батьком чи матір'ю, а у разі вчинення одним із батьків перешкод у цьому порушене право підлягає захисту в судовому порядку, а тому в частині визначення місця проживанн неповнолітньої доньки ОСОБА_4 позов не підлягає задоволенню.

Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Онуфріївська районна державна адміністрація Кіровоградської області, про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 25 серпня 2001 року у відділі реєстрації АГС Онуфріївського райуправління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 22 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (дошлюбне прізвище - Журба) - розірвати.

Місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 визначити з батьком ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 551, 20 гривень.

В решті заявлених вимог відмовити.

Копію рішення про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції у Кіровоградській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 липня 2016 року.

Суддя М.М. Лях