Справа № 661/5165/15-ц
Провадження № 2/661/213/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :

Головуючого судді Матвєєвої Н.В.

При секретарі Ганжевій В.Г., Сливі І.С.

З участю представника позивачки адвоката ОСОБА_1

Представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні відпустки та додаткові відпустки, як одинокій матері, що виховує дитину віком до 15 років,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що вона працювала у фізичної особи підприємця ОСОБА_4 з січня 2013 року на посаді бухгалтера. 24 листопада 2015 року нею було подано заяву про звільнення з посади бухгалтера з 30 листопада 2015 року за ст. 38 КзпП України у звязку з невиконанням ФОП ОСОБА_4 вимог законодавства України про працю. Враховуючи її заяву та факт ненадання їй тривалий час (більше двох років) щорічної планової відпустки, що є грубим порушенням законодавства про працю, відповідач зобовязаний був звільнити її 30 листопада 2015 року на підставі її заяви, надати копію наказу про звільнення та провести повний розрахунок, що не було зроблено ФОП ОСОБА_4 На день її звільнення відповідач повинен був виплатити їй заробітну плату за період часу з 01 січня 2013 року до 30 листопада 2015 року, компенсацію за невикористані щорічні планові відпустки за 2013-2015 роки за 70 календарних днів та компенсацію за невикористані додаткові відпустки, як матері одиначці, що виховує дитину віком до 15 років, за 30 календарних днів. 22 грудня 2015 року вона направила на адресу відповідача заяву, яку останній отримав 25.12.2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, з вимогою провести розрахунок та надати наказ про звільнення і довідку про заборгованість із заробітної плати із зазначенням середнього заробітку, проте вказаних документів їй не було надано. На день її звільнення відповідач мав нарахувати та виплатити їй заробітну плату за період з 01 січня 2013 року до 30 листопада 2015 року в сумі 34 450,79 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки за 70 календарних днів, що становить 2958,20 грн., компенсацію за додаткові відпустки як одинокій матері за 30 календарних днів в сумі 1267,80 грн.

Просила суд стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 34 450, 79 грн., середній заробіток за весь час затримки по день звернення до суду в сумі 1476,37 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 17 091,25 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки за період з 2013 -2015 роки в сумі 2958,20 грн., компенсацію за додаткові відпустки, як матері одиначці, що виховує дитину віком до 15 років в сумі 1267,80 грн., всього в сумі 57 244,41 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ФОП ОСОБА_4 на її користь щомісячної заробітної плати в сумі 1380 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник збільшили заявлені позовні вимоги на суму середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 4 878,44 грн. по день розгляду справи в суді, в іншій частині позовні вимоги підтримали в тому ж обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала, пояснивши суду, що ОСОБА_3 не перебувала в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4, тому у відповідача не виникло жодних зобовязань відносно позивача, щодо виплати заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні та додаткові відпустки. Підтвердженням відсутності трудових відносин є довідка з Новокаховського міського центру зайнятості відповідно до якої з вересня 2002 року до грудня 2014 року трудовий договір між позивачем та відповідачем не зареєстровано. Позивачка не надавала ФОП ОСОБА_4 трудову книжку для внесення запису про прийом та звільнення з роботи. Позивачка, в своєму листі від 22.12.2015 року, наполягаючи звільнити її з роботи 30 листопада 2015 року на підставі її заяви від 24 грудня 2015 року, вимагаючи надати копію наказу та провести повний розрахунок, не надає доказів про надіслання такої заяви відповідачу. Позивач стверджує про невиплату їй заробітної плати протягом трьох років та ненадання їй щорічної та додаткової відпустки протягом всього часу перебування в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4, проте жодного разу не зверталася до роботодавця з приводу виплати їй заробітної плати, а також до уповноважених органів щодо вжиття відповідних заходів. Водночас, у звязку із встановленням відповідачем фактів вчинення позивачем правопорушень, за ознаками злочинів, передбачених ст. 190,191,353,358 КК України, ФОП ОСОБА_4 звернувся з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів, оскільки позивач допустив дії щодо розтрати майна, яке було йому ввірене, шляхом перерахування грошових коштів без наявності будь - яких первинних документів, які є підставою для списання грошових коштів з банківського рахунку субєкта господарювання.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22 грудня 2015 року ОСОБА_3 надіслала фізичній особі підприємцю ОСОБА_4 заяву, в якій вказала, що нею 24 листопада 2015 року подана заява про звільнення з посади бухгалтера з 30 листопада 2015 року за ст. 38 КзпП України в звязку з невиконанням ФОП ОСОБА_4 законодавства України про працю. Просила надати їй наказ про звільнення, виплатити заборгованість по заробітній платі, надати довідку про заборгованість по заробітній платі, нарахувати та виплатити середній заробіток за період затримки розрахунку та компенсацію за невикористані щорічні та додаткові відпустки. Вказана заява отримана відповідачем 25.12.2015 року. З розрахунку, зробленого позивачкою слідує, що розмір компенсації за невикористані щорічні відпустки за період роботи з 01.01.2013 року по 30.11.2015 року становить 2958,20 грн., компенсація за невикористані додаткові відпустки за 2013-2015 рік 1267,80 грн., середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку складає 1476,37 грн., компенсація у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати становить 17 091,25 грн.

На підтвердження трудових відносин з відповідачем ОСОБА_3 надано суду звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 1-12 місяці 2013- 2014 року, 1-11 місяці 2015 року, які надавалися нею до Новокаховської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, з яких слідує, що фізична особа підприємець ОСОБА_4 сплачував за ОСОБА_3 як за найманого працівника без трудової книжки єдиний соціальний внесок, що вираховувався із мінімальної заробітної плати, на зазначених звітах відсутній підпис ФОП ОСОБА_4, звіти подавалися в електронному вигляді. В зазначеному звіті за 11 місяць 2015 року зазначено про звільнення ОСОБА_3 30 листопада за ст. 38 КзпП Ураїни (поважні причини). Звіт сформований 21.12.2015 року. Із звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2-8 місяці 2013 року, наданих позивачкою, що подавалися нею від імені ФОП ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка, слідує, що фізична особа підприємець ОСОБА_4 сплачував за ОСОБА_3 як за найманого працівника без трудової книжки єдиний соціальний внесок, що вираховувався із мінімальної заробітної плати.

Судом оглянуто оригінал звіту за 11 місяць 2015 року сформований 15.12.2015 року, який визнаний ФОП «ОСОБА_4П.», в якому не зазначено заборгованості по заробітній платі на кінець звітного періоду та зазначено про звільнення ОСОБА_3 за ст. 38 КЗпП України (неповажні причини), зазначений звіт оспорюється ОСОБА_4 в частині існування трудових відносин з ОСОБА_3

З пояснень свідка ОСОБА_4 слідує, що звіт за 21.12.2015 року відправлений не з їх бази, тому не відповідає дійсності.

З розрахунково-платіжних відомостей за січень 2013-листопад 2015 року слідує, що за весь вказаний період ОСОБА_3 як бухгалтеру фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 нараховувалася заробітна плата, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на вказаний період, утримувалися податки та обовязкові платежі, станом на 11 місяць 2015 року заборгованість по заробітній платі складає 34 450,79 грн. Зазначені відомості складала і підписувала ОСОБА_3

На підтвердження факту перебування в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4 , позивачка надала суду звіти про залучення та обслуговування кредиту за договором з нерезидентом станом на 01 лютого 2014 року, на 01 липня 2014 року, на 01 грудня 2015 року складені ОСОБА_3 та підписані і скріплені печаткою ФОП ОСОБА_4, останній звіт складений 30.11.2015 року. Ухвалою слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2016 року, надано дозвіл старшому слідчому на проведення обшуку у ОСОБА_3 з метою відшукання та вилучення документів з питань бухгалтерського та податкового обліку ФОП ОСОБА_4

08 січня 2016 року ФОП ОСОБА_4 звернувся із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3, яка перебувала з ним в цивільно-правових відносинах, але самостійно здійснювала собі нарахування заробітної плати, єдиного внеску на загальнообовязкове державне страхування, подавала щодо себе як найманого працівника, звітність до податкової інспекції та пенсійного фонду, здійснюючи відповідне перерахування грошових коштів. При цьому про вказані факти ФОП ОСОБА_4 не знав та не надавав згоди, жодних документів з цього приводу не підписував. Сума грошових коштів безпідставно перерахованих до пенсійного фонду та державного бюджету склала 23 112, 13 грн.

З пояснень свідка ОСОБА_4 слідує, що ОСОБА_3 працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр», була офіційно працевлаштована, в ФОП ОСОБА_4 вона не працювала, а за усною домовленістю з ним, виконувала роботу по супроводу бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_4 Заяви про прийняття на роботу до ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_3 не писала, наказу про прийняття її на роботу бухгалтером ФОП ОСОБА_4 не було, трудовий договір з нею не укладався та в міському центрі зайнятості не реєструвався. ОСОБА_3 не зверталася з заявами про надання відпустки за роботу у ФОП ОСОБА_4, заяву про звільнення не писала, скарг від неї з приводу оплати її праці не надходило. Він не є спеціалістом у сфері бухгалтерського обліку, тому не контролював належним чином звітність, що складала ОСОБА_3, бо довіряв їй. Вона брала флешкарту з електронними підписами, підписувала звіти від його імені, претензій зі сторони контролюючих органів до ФОП ОСОБА_4 не було, його все влаштовувало. Коли він та його дружина виявила, що ОСОБА_3 безпідставно перераховувала кошти субєктам господарської діяльності при відсутності договірних відносин між ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Премєр», тоді почали перевіряти всю документацію, яку вела ОСОБА_3 і виявили, що вона безпідставно перераховувала за себе податки та обовязкові платежі та нараховувала заробітну плату, з цього приводу він звернувся до правоохоронних органів. Окремих відомостей про нарахування заробітної плати ОСОБА_3 не існувало. Відповідно до табелю обліку робочого часу, який вівся на ТОВ «Премєр» ОСОБА_3 повинна була працювати головним бухгалтером 8 год. щодня, понад вказаний час вона на роботі не затримувалася, доручень стосовно бухгалтерської роботи на ФОП ОСОБА_4 він їй щодня не надавав, вона складала один раз на місяць звітність та відомості по заробітній платі, у робочий час головного бухгалтера ТОВ «Премєр». Окрім, того ОСОБА_3 відмовилася підписувати функціональні обовязки головного бухгалтера ТОВ «Премєр», бо в цей час обслуговувала кінотеатр «Юність», інших підприємців, тому не бажала здійснювати запис до трудової книжки.

З пояснень свідка ОСОБА_6 слідує, що вона працювала на ТОВ «Премєр» бухгалтером, її робоче місце знаходилося в одному кабінеті з головним бухгалтером ТОВ «Премєр» ОСОБА_3, разом з ТОВ «Премєр» існували ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 Перерахуванням грошових коштів по ФОП ОСОБА_4 займалася ОСОБА_3, вона брала флешку у ОСОБА_7, на якій знаходився електронний підпис ФОП ОСОБА_4 і в разі необхідності проводила платіж. Вона також здавала звітність за ФОП ОСОБА_4 у всі державні органи, займалася нарахуванням заробітної плати найманих працівників ФОП ОСОБА_4, надавала консультації з питань бухгалтерського обліку та звітності по ФОП ОСОБА_4

З пояснень свідка ОСОБА_8 слідує, що вона працювала в ТОВ «Премєр» з 2011 до 2015 року, до її повноважень входила кадрова робота, також вона допомагала робити накази по ФОП ОСОБА_4 та оформлювати трудові договори з найманими працівниками. З ОСОБА_3 ФОП ОСОБА_4 трудовий договір не укладав, їй вказівок про оформлення трудового договору не надавав, до табелю обліку робочого часу ОСОБА_3 не була включена, заяв від неї про надання їй відпусток не надходило. Всі накази по працівникам ФОП ОСОБА_4 вона передавала ОСОБА_3, яка працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр» за вказівкою ОСОБА_4

З пояснень свідка ОСОБА_9 слідує, що вона працювала адміністратором готелю ТОВ «Премєр». ОСОБА_3 їй представляли як бухгалтера ФОП ОСОБА_4, за всіма питаннями стосовно діяльності ФОП ОСОБА_4, за яким рахувалися також готельні номери вона зверталася до ОСОБА_3 Деякі квитанції вона видавала від ТОВ «Премєр», деякі від ФОП «ОСОБА_4П.» ОСОБА_3 була головним бухгалтером ТОВ «Премєр», а також бухгалтером ФОП «ОСОБА_5В.», документів про працевлаштування ОСОБА_3 у ФОП ОСОБА_4 вона не бачила. Робоче місце ОСОБА_3 було на третьому поверсі, а потім - на другому, з нею в кабінеті працювала ще один бухгалтер ТОВ «Премєр».

З пояснень свідка ОСОБА_10 слідує, що вона працює в ТОВ «Премєр» з 2013 року, їй відомо, що ОСОБА_3 працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр», але частково виконувала роботу по ФОП ОСОБА_4 : складала звітність, нараховувала заробітну плату працівникам, готувала відомості по заробітній платі. Вона (ОСОБА_10В.) на прохання ОСОБА_4 складала первинну документацію по ФОП ОСОБА_4 Обсяг бухгалтерської роботи ФОП ОСОБА_4 невеликий, займає не багато часу. Після звільнення ОСОБА_3 з ТОВ «Премєр», роботу, що виконувала ОСОБА_3 зараз виконує вона. Всі бухгалтерські документи ФОП «ОСОБА_4П.» знаходяться в одному кабінеті з документами ТОВ «Премєр», де було робоче місце ОСОБА_3, діяльність ТОВ «Премєр» повязана з діяльністю ФОП «ОСОБА_4П.», вони працюють в одному комплексі, ФОП ОСОБА_4 відповідає за боулінг, що знаходиться в одному розважальному комплексі ТОВ «Премєр». Вона також допомагала здійснювати платежі ФОП «ОСОБА_4П.», але не проводила їх по Клієнт-банку, електронний ключ знаходився у ОСОБА_4, в разі необхідності він надавав його ОСОБА_3

З пояснень свідка ОСОБА_11 слідує, що вона працювала бухгалтером в ТОВ «Премєр», та надавала допомогу ФОП «ОСОБА_4П.» та ФОП «ОСОБА_5В.», ОСОБА_3 бачила в кабінеті головного бухгалтера ТОВ «Премєр» майже кожного дня. Їй не відомо про те, що ОСОБА_3 працювала бухгалтером в ФОП «ОСОБА_4П.»

З договорів № 4, №5 від 03.01.2008 року, 03.01.2009 року слідує, що між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладалися договори про надання бухгалтерських послуг, предметом яких було надання послуг по веденню бухгалтерського та податкового обліку замовника, одиницею виміру кількості наданих послуг є звітний календарний місяць, строк дії договорів 1 рік.

З висновку про результати перевірки ФОП ОСОБА_4 з питання безпідставного нарахування заробітної плати ОСОБА_3 за період з 01.02.2013 року до 30.11.2015 року від 22.12.2015 року слідує, що ФОП ОСОБА_4 фактично не є працедавцем по відношенню до ОСОБА_3, так як не укладав трудового договору з фізичною особою ОСОБА_3 і не реєстрував його в центрі зайнятості відповідно до чинного законодавства, тобто заробітна плата ОСОБА_3 нараховувалася неправомірно і безпідставно. Фактичну виплату та отримання ОСОБА_3 заробітної плати встановити неможливо з причини відсутності відомостей на виплату заробітної плати ОСОБА_3 Сума грошових коштів безпідставно перерахована до пенсійного фонду та до державного бюджету склала 23 112,13 грн., вказані факти підтверджені висновком судової економічної експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження.

19.02.2016 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до Новокаховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_3 допомагала складати бухгалтерську та податкову звітність ФОП ОСОБА_4, користуючись довірою, мала доступ до усієї документації, печатки, електронних ключів для подання звітності, намагається у незаконний спосіб, шляхом вчинення обману та донесення до суду неправдивих відомостей стягнути грошові кошти за допомогою створених нею неправдивих документів, створення та видання за дійсні розрахунки по неіснуючій заробітній платі.

22.12.2015 року ОСОБА_3 звернулася до ФОП ОСОБА_4 з завою про виплату їй заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2013 року до 30.11.2015 року, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні відпустки, на що ФОП ОСОБА_4 надано відповідь про існування цивільно правових відносин, якими не передбачено виплати заробітної плати та виникнення права на щорічну відпустку.

З податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них, ФОП ОСОБА_4 за період 2013-2015 року слідує, що вони підписані в графі головний бухгалтер ОСОБА_3, підпис ФОП ОСОБА_4 відсутній.

Зі звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів за період 2013-2015 року, страхувальник ОСОБА_4, вбачається, що в розділі 6 Відомості про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованих особам, вбачається, що вони підписані ОСОБА_3 в графі керівник ОСОБА_4 його підпис відсутній. У зазначених відомостях нарахована заробітна плата ОСОБА_3 за повний календарний місяць виходячи з мінімальної заробітної плати.

З оглянутих в судовому засіданні оригіналів відомостей виплати заробітної плати працівникам ФОП ОСОБА_4 за 2012-2013, 2014-2015 роки слідує, що відомості по заробітній платі за весь період, в тому числі і за 2012 рік складалися і перевірялися та підписувалися ОСОБА_3, її прізвище в зазначених відомостях відсутнє.

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_4, слідує, що дата державної реєстрації фізичної особи підприємця 16.09.2002 року, основний вид економічної діяльності діяльність спортивних клубів.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_9 в частині того, що ОСОБА_3 працювала бухгалтером ФОП «ОСОБА_4П.», оскільки вони спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_11

Відповідно до ст. 21 КзпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст.24 КзпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 235 КзпП України, при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи.

Відповідно до п.2 Постанови КМУ від 3 квітня 1993 р. N 245 із змінами «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час. Тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які працюють у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до п. 2 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи. У разі коли інтереси фізичної особи представляє дорученням уповноважена нею особа, така особа повинна подати на реєстрацію укладений між працівником і фізичною особою трудовий договір до державної служби зайнятості за місцем проживання фізичної особи. При реєстрації трудового договору сторони повинні пред'явити паспорт

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 працювала за сумісництвом головним бухгалтером в ТОВ «Премєр». Позивачка стверджує, що вона також перебувала в трудових відносинах з ФОП «ОСОБА_4П.» та ФОП «ОСОБА_5П.». Проте, суд дослідивши докази в їх сукупності встановив, що трудовий договір між ОСОБА_3 та ФОП «ОСОБА_4П.» не укладався, в центрі зайнятості не реєструвався, штатний розпис в фізичної особи підприємця відсутній, заяв від ОСОБА_3 про прийняття її на роботу бухгалтером ФОП ОСОБА_4 не надходило, посадовий оклад їй не встановлювався, табель обліку робочого часу по ОСОБА_3 відсутній, наказів та розпоряджень стосовно прийняття ОСОБА_3 на посаду бухгалтера ФОП «ОСОБА_4П.» та звільнення з вказаної посади не видавалося, заяв від ОСОБА_3 про надання їй відпусток не надходило, у відомостях про виплату заробітної плати працівникам ФОП «ОСОБА_4П.» ОСОБА_3 відсутня. Позивачка в своїх поясненнях зазначає, що працювала в ФОП «ОСОБА_4П.» протягом робочого часу, відведеного для роботи головного бухгалтера ТОВ «Премєр», зазначити скільки годин вона виконувала роботу для ФОП «ОСОБА_4П.» кожного дня вона не може, її робоче місце знаходилося там, де й робоче місце головного бухгалтера ТОВ «Премєр», свідки допитані в судовому засіданні пояснили, а позивачка цього не заперечувала, що вона виконувала роботу лише зі складання звітності та нарахування заробітної плати в ФОП «ОСОБА_4П.», складанням первинної документації ФОП «ОСОБА_4П.» займалася інший бухгалтер, яка працювала в ТОВ «Премєр» і на прохання директора ОСОБА_4 допомагала по ФОП «ОСОБА_4П.». Графіку роботи для бухгалтера ФОП «ОСОБА_4П.» не встановлено, посадова інструкція не розроблялася. Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що ОСОБА_3 за усною домовленістю допомагала йому як фізичній особі підприємцю складати бухгалтерську та податкову звітність, він не приймав її на роботу бухгалтером ФОП «ОСОБА_4П.», свідок ОСОБА_10 зазначила, що бухгалтерської роботи по ФОП «ОСОБА_4П.» було не багато, на даний час після звільнення з посади головного бухгалтера ОСОБА_3, по ФОП «ОСОБА_4П.» допомагає вона.

Суд вважає, що звітність до фіскальних органів та Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка, в якій зазначено про утримання податків із заробітної плати ОСОБА_3 та єдиного соціального внеску не є беззаперечним доказом перебування ОСОБА_3 в трудових відносин з ФОП «ОСОБА_4П.», як і відповіді Управління ПФУ в м. Нова Каховка Херсонської області та Новокаховської обєднаної державної податкової інспекції про здавання звітів ФОП ОСОБА_4 із зазначенням дати прийняття та припинення трудових відносин з ОСОБА_3, оскільки вказану звітність складала саме вона, на ній зазначений лише електронний підпис ФОП «ОСОБА_4П.» до якого вона мала доступ як головний бухгалтер ТОВ «Премєр», ОСОБА_4, який в судовому засіданні під час допиту в якості свідка зазначив, що жодного разу не підписував електронним підписом зазначену звітність та досконало її не перевіряв, бо довіряв ОСОБА_3, оспорює її в частині зазначення про трудові відносини з ОСОБА_3 Окрім того, свідки пояснили, що електронні ключі ТОВ «Премєр» і ФОП «ОСОБА_4П.» містилися на одній флешкарті.

З приводу незаконного перерахування коштів та утримання податків і нарахування заробітної плати ОСОБА_3 відповідач звернувся до правоохоронних органів, за вказаною завою порушене кримінальне провадження. Окрім, того документальною перевіркою та судово-економічною експертизою встановлено факт незаконного та безпідставного перерахування грошових коштів до пенсійного фонду та до державного бюджету в сумі 23 112,13 грн.

Виходячи з того, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, або фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін, позивачкою не доведено факту постійного виконання трудових обовязків бухгалтера ФОП «ОСОБА_4П.» з підпорядкуванням її правилам внутрішнього трудового розпорядку, а її посилання на допуск її до роботи як підтвердження факту укладення трудового договору спростовується тим, що вона не мала окремого робочого місця, їй не надавалася документація ФОП «ОСОБА_4П.», її не було ознайомлено з будь-якими наказами ФОП «ОСОБА_4П.», їй не надавалися конкретні завдання керівником ФОП «ОСОБА_4П.», вона надавала допомогу по складанню звітності, бо працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр», в приміщенні якого існували та співпрацювали ФОП «ОСОБА_4П.» та ФОП «Алябєва Г.В. », діяльність яких взаємоповязана між собою, бо здійснювалася в межах одного розважального комплексу «Премєр», як і інші працівники ТОВ «Премєр».

Таким чином, суд вважає, що між ОСОБА_3 та ФОП «ОСОБА_4П.» продовжували існувати цивільно-правові відносини, що підтверджуються договорами про надання бухгалтерських послуг від 2008,2009 року, укладеними між ОСОБА_3 та ФОП «ОСОБА_4П.», проте договори не укладалися через працевлаштування ОСОБА_3 головним бухгалтером ТОВ «Премєр», де вона працювала за табелем робочого часу 8 год. щодня, що також спростовує існування трудових відносин між нею та відповідачем.

Окрім того, про наявність між сторонами цивільно-правових відносин свідчить наявність договірних відносин з іншими фізичними особами - підприємцями, за якими ОСОБА_3 за аналогічною схемою надавала послуги по складанню податкової та бухгалтерської звітності, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4 та не заперечуються позивачкою.

Таким чином, суд не встановивши наявності трудових відносин між позивачкою та ФОП «ОСОБА_4П.», не вбачає підстав для стягнення з ФОП «ОСОБА_4П.» на користь ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі, компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної, компенсації невикористаної щорічної основної та додаткової (соціальної відпустки), оскільки зазначені виплати передбачені лише в разі існування трудового договору.

Позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КзпП України є похідною від позовних вимог про стягнення заробітної плати та компенсації невикористаних відпусток, в задоволенні якої судом відмовлено, тому теж не підлягає задоволенню.

З цих підстав позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 21, 24, 235 КЗпП України, п.2 Постанови КМУ від 3 квітня 1993 р. N 245 із змінами «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», керуючись ст. 10-13, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні відпустки та додаткові відпустки, як одинокій матері, що виховує дитину віком до 15 років відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Матвєєва