АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1465/15 Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 22-ц/789/299/16 Доповідач - Хома М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - Хоми М.В.

суддів - Демкович Ю. Й., Козак І. О.,

секретар - Танцюра О.В.

з участю представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, представника відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_5 - ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до Бучацької міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та третьої особи УДСО при УМВС України в Тернопільській області про визнання незаконними та скасування рішень Бучацької міської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року позивачі звернулись в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що вони проживають у будинках №31 та 33 по вул. Галицька у м.Бучачі. Рішенням Бучацької міської ради від 18.06.2013 року №1226 з прибудинкової території будинку №33 по вул. Галицька була вилучена земельна ділянка площею 0,0028 га та переведена у землі, не надані у користування, та передана у власність ОСОБА_6 для індивідуального гаражного будівництва. ОСОБА_6 оформив право власності на зазначену земельну ділянку та згідно договору дарування від 20 січня 2014 року подарував її ОСОБА_5 Рішенням Бучацької міської ради від 28 січня 2014 року СПД ОСОБА_5 надано дозвіл на встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на зазначеній земельній ділянці прощею 0,0028 га по вул. Галицькій, 33 у м.Бучачі. ОСОБА_5 спорудив на цій земельній ділянці двоповерховий торгівельний павільйон висотою 5,320 м. Позивачі зазначають, що вказані рішення Бучацької міської ради, договір дарування та Державний акт ОСОБА_5 на спірну земельну ділянку площею 0,0028 га по вул. Галицькій, 33, спорудження на цій земельній ділянці торгівельного павільйону порушують їхні права, так як зазначена земельна ділянка була у спільному користуванні жителів будинків №31 та №33 по вул. Галицькій, незаконно вилучена з прибудинкової території та надана ОСОБА_6

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вказують, що рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки спірна земельна ділянка є прибудинковою територією будинків №31 та №33 по вул. Галицькій в м. Бучач, а тому помилковим є висновок суду про недоведеність того, що спірна земельна ділянка перебувала на законних підставах в користуванні мешканців вказаних будинків. Крім цього, судом не враховано, що відстань між сходами будинку №33 по вул. Галицька в м. Бучач та спорудженим на спірній земельній ділянці торгівельним павільйоном становить 174 см, що унеможливлює заїзд до будинку автомобілів екстрених служб, чим і порушуються права мешканців.

Оскільки рішення оскаржується лише трьома позивачами із десяти, тому колегія суддів відповідно до вимог ст.303 ЦПК України переглядає законність та обгрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та вимог, заявлених ними у суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачами того факту, що спірна земельна ділянка площею 0,0028 га м.Бучач по вул.Галицькій,33, перебувала на законних підставах в користуванні мешканців багатоквартирних житлових будинків за адресою м.Бучач, вул.Галицька,31,33, а тому Бучацькою міською радою цілком правомірно було вилучено дану земельну ділянку із користування комунального підприємства та передано ОСОБА_5, який є власником нежитлової будівлі - гаража, розміщеного на цій земельній ділянці.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення виконавчого комітету Бучацької міської ради №178 від 30.09.1976 року, за багатоквартирним будинком №33 по вул. Леніна (тепер вул. Галицька) у м.Бучачі закріплена земельна ділянка площею 350 кв.м.

Будинок №33 по вул. Галицій у м.Бучачі перебуває на балансі житлово-експлуатаційної організації - Бучацького ККП.

Рішенням Бучацької міської ради №1226 від 18.06.2013 року земельну ділянку площею 0,0028 га по вул. Галицька, 33 вилучено з користування Бучацького ККП, переведено у землі, не надані у власність та користування, та передано цю земельну ділянку ОСОБА_6 для індивідуального гаражного будівництва.

Після виготовлення правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку, ОСОБА_6 згідно договору дарування від 12 січня 2014 року подарував її ОСОБА_5

Рішенням Бучацької міської ради №7 від 28 січня 2014 року надано дозвіл СПД-ФО ОСОБА_5 на встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності у відповідності до схеми привязки тимчасової споруди по вул. Галицька, 33 на власній земельній ділянці.

Листом №81 від 29 лютого 2016 року Бучацька міська рада підтвердила, що земельна ділянка площею 0,0028 га, яка рішенням Бучацької міської ради №1226 від 18.06.2013 року вилучена з користування Бучацького ККП та передана у власність ОСОБА_6, відносилась до загальної площі земельної ділянки, що закріплена за будинком №33 по вул. Галицькій, тобто була прибудинкової територією. Після надання спірної земельної ділянки площею 0,0028 га ОСОБА_6, розмір прибудинкової території будинку №33 по вул. Галицькій зменшився із 350 кв.м. до 322 кв.м.

Отже, висновок суду про те, що позивачами не доведено, що спірна земельна ділянка площею 0,0028 га у м.Бучачі по вул. Галицька, 33 перебувала на законних підставах у користуванні мешканців багатоквартирних житлових будинків, не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ч.3 ст. 42 ЗК України, порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

За таких обставин, рішення Бучацької міської ради про вилучення частини прибудинкової території будинку №33 по вул. Галицькій, розміром 28 кв.м. без відому співвласників квартир даного будинку та надання дозволу СПД-ФО ОСОБА_5 на встановлення на ній тимчасової споруди для провадження підприємницької порушує права позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які є власниками квартир у зазначеному будинку та проживають у них.

Висновок суду про те, що Бучацька міська рада цілком правомірно вилучила спірну земельну ділянку із користування комунального підприємства та передала ОСОБА_5, який є власником нежитлової будівлі, розміщеної на цій земельній ділянці, є помилковим, враховуючи такі агрументи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 був власником тимчасової споруди металевого гаража, який у подальшому подарував ОСОБА_5 Гараж певний час був розміщений по вул. Галицька, 33. Вирішуючи спір про визнання за ОСОБА_6 права власності на зазначений металевий гараж, суд апеляційної інстанції в ухвалі від 23.04.2015 року погодився із думкою суду першої інстанції про наявність підстав для визнання за ОСОБА_6 права власності на металевий гараж, але разом з тим зазначив, що спірний гараж не є капітальною спорудою, у нього відсутній фундамент, тобто він не є нерухомим майном, тому для його встановлення не обовязкове виділення у власність земельної ділянки. При цьому судом було враховано, що металевий гараж з прибудинкової території забрано.

Ст.120 ЗК України передбачає перехід права власності на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухоме майно, що розміщене на цій земельній ділянці.

Отже, сам факт перебування рухомої речі - металевого гаража у власності ОСОБА_6 не є достатньою підставою для надання йому у власність земельної ділянки із земель, що відносяться до прибудинкової території багатоквартирного будинку, без відому співвласників квартир цього будинку.

Доводи відповідачів та їх представника про те, що свіввласники квартир будинку по вул. Галицька, 33 у м.Бучачі, в тому числі позивачі, не зареєстрували право власності чи право користування прибудинковою територією, тому їх права не порушені, колегія суддів вважає безпідставними, так як рішенням виконавчого комітету Бучацької районної ради №178 від 30.09.1976 року земельна ділянка площею 350 кв.м. закріплена за будинком №33 по вул. Галицькій як прибудинкова територія, в тому числі спірних 0,0028 га, наданих ОСОБА_6

Тобто, зазначена земельна ділянка площею 350 кв.м., в тому числі спірних 28 кв.м., перебуває у законному користуванні співвласників квартир будинку №33 по вул. Галицькій, а відсутність Державного акту на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не позбавляє співвласників квартир цього будинку права користування прибудинковою територією.

Доводи відповідачів про те, що спірна земельна ділянка правомірно вилучена у користувача цієї ділянки Бучацького ККП, також є безпідставними. Рішення про надання прибудинкової території Бучацькому ККП відсутнє, дане підприємство лише обслуговує будинок №33 по вул. Галицькій та прибудинкову територію цього будинку. Земельна ділянка у розмірі 350 кв.м. закріплена вищезгаданим рішенням виконавчого комітету Бучацької районної ради №178 від 30.09.1976 року як прибудинкова територія саме за будинком №33, а не за Бучацьким ККП. Будь-які інші рішення в Бучацькій міській раді щодо прибудинкової території будинку №33 по вул. Галицькій, відсутні. Тому рішення про вилучення земельної ділянки від Бучацького ККП, якому ця земельна ділянка не надавалась, не має правового значення і не свідчить про правомірність надання вилученої земельної ділянки ОСОБА_6

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вилучення частини прибудинкової території та надання її ОСОБА_6, який у подальшому згідно договору дарування подарував її ОСОБА_5, та надання дозволу ОСОБА_5 на встановлення на цій земельній ділянці тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, порушують права позивачів як мешканців та власників квартир у будинку №33 по вул. Галицькій у м.Бучачі.

Тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, визнати незаконними та скасувати рішення Бучацької міської ради №1226 від 18.06.2013 року Про затвердження ОСОБА_6 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального гаражного будівництва в м.Бучач, вул. Галицька, 33 та №7 від 28 січня 2014 року Про надання дозволу СПД-ФО ОСОБА_5 на встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності м.Бучач, вул. Галицька, 33, які прийняті з порушенням норм чинного законодавства, в тому числі й ст. 42 ЗК України, та порушують права позивачів.

Враховуючи, що ОСОБА_6 неправомірно, на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування передано у власність земельну ділянку частину прибудинкової території багатоквартирного будинку, яку він згідно договору дарування подарував ОСОБА_5, тому договір дарування не може вважатись таким, що укладений з дотриманням вимог ч.1 ст. 203 ЦК України.

Сам факт укладення договору дарування особою, яка на час його укладення вважалась власником земельної ділянки, не свідчить про законність цього договору.

За таких обставин на підставі ч.1 ст. 203, ст.215 ЦК України договір дарування земельної ділянки площею 0,0028 га по вул. Галицькій, 33 у м.Бучачі Тернопільської області, укладений 12 січня 2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу ОСОБА_15, зареєстрований у реєстрі за №182, слід визнати недійсним.

Посилання ОСОБА_5 та представника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Монастириського районного суду та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду колегія суддів оцінює критично, так як зазначені судові рішення не впливають на обставини у справі, яка розглядається. Вказаними судовими рішеннями встановлено, що органи місцевого самоврядування не можуть змінювати чи скасовувати власні попередні рішення після їх виконання, тому було задоволено позов ОСОБА_5 та скасовано рішення Бучацької міської ради від 19.11.2014 року №1858, яким скасоване попереднє рішення Бучацької міської ради №7 від 28 січня 2014 року Про надання дозволу СПД-ФО ОСОБА_5 на встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності м.Бучач, вул. Галицька, 33. Однак, позовні вимоги про оскарження рішення №7 від 28 січня 2014 року у вирішеній судами справі не заявлялися, обставини щодо його правомірності судами не розглядалися і рішення з цього приводу не виносилися. Тому зазначені судові рішення не впливають на вирішення позовних вимог у даній справі.

Що ж стосується позовних вимог про визнання недійсним Державного акту ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку площею 0,0028 га по вул. Галицькій, 33 у м.Бучачі, то колегією суддів встановлено, що такий державний акт ОСОБА_5 не видавався, а тому не може бути визнаний недійсним державний акт, якого не існує.

У разі набуття права власності за цивільно-правовою угодою, воно посвідчується не державним актом, а відповідною цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки.

З врахуванням наведеного, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним Державного акту ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку площею 0,0028 га по вул. Галицькій, 33 у м.Бучачі слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати незаконним і скасувати рішення Бучацької міської ради №1226 від 18.06.2013 року Про затвердження ОСОБА_6 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального гаражного будівництва в м.Бучач, вул. Галицька, 33.

Визнати незаконним і скасувати рішення Бучацької міської ради №7 від 28 січня 2014 року Про надання дозволу СПД-ФО ОСОБА_5 на встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності м.Бучач, вул. Галицька, 33.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0028 га по вул. Галицькій, 33 у м.Бучачі Тернопільської області, укладений 12 січня 2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу ОСОБА_15, зареєстрований у реєстрі за №182.

У задоволенні позовних вимог про визнання недійсним Державного акту ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку площею 0,0028 га по вул. Галицькій, 33 у м.Бучачі відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_16