Єдиний унікальний номер 448/707/16-ц
Провадження № 2/448/294/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
12.08.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:
головуючого - судді Борисенко В.В.
при секретарі - Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Заявлені вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного вищевказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 5254 грн. 44 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредит з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Вказував, що відповідач власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами (що викладені на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк») складають між ним та банком кредитний договір.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак при поданні позовної заяви, до долучених матеріалів ним було додано клопотання з проханням розглянути дану справу без його участі. Крім того в такому клопотанні ним зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення.
Відповідача було своєчасно і належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, однак такий в суд не з'явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Враховуючи наведене та беручи до уваги думку представника позивача, який не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) № б/н від 13.12.2012 року, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1, згідно якої останній отримав кредит в розмірі 5254 грн. 44 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами (що викладені на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк») складають між ним та банком Кредитний договір.
Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.
Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту (п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг).
У відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Надавши суму кредиту відповідачу ОСОБА_1, позивач виконав зобов'язання за вказаним договором, що підтверджується матеріалами справи.
Суд погоджується з проведеним стороною позивача розрахунком заборгованості, що включає: 5202 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом; 2731 грн. 84 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3745 грн. 80 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Однак не знаходить підстав для стягнення з відповідача суми штрафу, який просить стягнути позивач, оскільки у відповідності до п.2.2 Генеральної угоди, на який посилається й сторона позивача, вбачається, що «згідно ст.ст.212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строку погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не наступив. Сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник повинен сплатити банку штраф в розмірі 1009 грн. 75 коп.».
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 18.07.2011 року; Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 13.12.2012 року; розрахунком заборгованості за договором № б/н від 13.12.2012 року станом на 25.04.2016 року, а також іншими матеріалами справи.
На час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору позичальник - відповідач ОСОБА_1 не погасив.
Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, тобто положення про договір позики, де зі ч.2 ст.1050 ЦК України вбачається, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.
Згідно ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків.
У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п.1.1.7.12 укладеного між сторонами Договору передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Крім того у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати - судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.525, 526, 530, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, суд -
Позов задоволити - частково.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ.В. Борисенко