АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/1793/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія: договірні
У Х В А Л А

МЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2016 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Шаповал Н.М., Кіся П.В.,

за участі секретаря Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2014 року позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з уточненим 06.07.2015 р. позовом та просило :

- звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 06.06.2006р. №CNL700/397/2006 у розмірі 3 863 128,14 грн., у тому числі: основна сума боргу за тілом кредиту 830 541,62 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором 3 032 586,52 грн., шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором від 06.06.2006р. №PCNL700/397/2006, а саме: 5-кімнатну квартиру №4, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Маршала Бажанова, буд.3, що належить ОСОБА_5, з наданням всіх повноважень продавця (у тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримування будь-яких документів, довідок, витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах Державної реєстраційної служби України, БТІ, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо) за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження.

- передати предмет іпотеки - 5-кімнатну квартиру №4, розташовану за адресою: м.Харків, вул. Маршала Бажанова, буд.3, що належить ОСОБА_5 в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до його реалізації з метою збереження предмета іпотеки з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладення договорів на охорону із спеціалізованими підприємствами. Стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

До суду апеляційної інстанції представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подано заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також, зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідачів в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи, оскільки, через їх неявку колегія суддів неодноразово відкладала розгляд справи. Колегія суддів також враховує, що відповідачі не отримують на пошті рекомендовану кореспонденцію.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановить, що суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Судова колегія погоджується з висновками суду, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, - безпідставні.

Судовим розглядом встановлено, що 06 червня 2006 року між АКБ «Райффазенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ « ОТП БАНК » та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно з яким ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 100 000,00 доларів США строком до 06.06.2016р. зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі.

Того ж дня, 06.06.2006р. з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед Банком за вказаним кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки від 06.06.2006р. №PCNL 700/397/2006, згідно умов якого предметом іпотеки була 5-кімнатна квартира №4, загальною площею 116,3 кв.м., розташована за адресою: м. Харків, вул. Маршала Бажанова, буд.3, яка належить ОСОБА_2 - 79/100 частини квартири та ОСОБА_3 - 21/100 частини квартири (а.с.14-16).

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010р. ПАТ «ОТП БАНК» відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором, укладеним між Банком і ОСОБА_2, та Договором іпотеки, укладеним між Банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.306-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У відповідності до правового висновку у справі за №6-2684цс15 Верховного Суду України, де зазначено, що згідно зі статтею 5 Закону України від 14 травня 1992 року №2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №2343-XII) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника (пункт 6 частини першої статті 23 Закону №2343-XII.

Особа, до якої перейшло право власності на майно, що було предметом іпотеки, але реалізоване в межах ліквідаційної процедури з припиненням обтяження, не набуває статусу іпотекодавця і на таке майно не може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтями 38, 39 Закону України від 5 червня 2003 року №898-IV «Про іпотеку».

Судовим розглядом встановлено, що іпотечне майно - квартира №4, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Маршала Бажанова 3, була реалізована, відповідно до договору купівлі-продажу від 13.10.2010р., в рамках ліквідаційної процедури, передбаченої Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у справі про визнання банкрутом ОСОБА_2, якій належало 79/100 частин спірної квартири, та у справі про визнання банкрутом ОСОБА_3, якому належало 21/100 частин спірної квартири (а.с.58-68).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.11.2012р. затверджено наданий суду звіт ліквідатора та визнано погашеними вимоги кредиторів: ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «ОСОБА_9 ОСОБА_10», ПАТ «Альфа Банк», ПАТ «ОТП банк», що заявлені до ФОП ОСОБА_3 після визнання боржника банкрутом та незадоволені за недостатністю майна банкрута, погашеними (а.с.58-62).

Ухвала Господарського суду Харківської області від 05.11.2012р. не скасована судами вищих інстанцій та набрала чинності, отже, вимоги ПАТ «ОТП ОСОБА_9», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», до іпотекодавця ОСОБА_3 є погашеними.

Реалізація спірної квартири №4, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Маршала Бажанова 3, у порядку ліквідаційної процедури, відбулася 13.10.2010 р.

Відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ПАТ «ОТП ОСОБА_9», який на той момент володів правами вимоги за іпотечним говором №РЬС 700/397/2006, був залучений до справи у якості кредитора, йому було відомо які дії вчинялись ліквідатором, у тому числі про реалізацію спірної квартири в порядку ліквідаційної процедури.

ПАТ «ОТП ОСОБА_9» не оспорив договір купівлі-продажу від 13.10.2010р. предмета іпотеки - спірної квартири, погодившись із реалізацією іпотечного майна представник ПАТ «ОТП ОСОБА_9» звернувся - арбітражного керуючого із заявою про перерахування на користь ПАТ «ОТП ОСОБА_9» стягнуті кошти, отримані від реалізації іпотеки (а.с.63).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.12.2013р. затверджено наданий суду ліквідаційний звіт, припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2, провадження у справі припинено. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.2014 р. частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк». Ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.12.2013 р. скасовано, провадження по справі припинено (а.с.110-115).

Згідно договору купівлі-продажу від 13.10.2010 р. Продавець - ліквідатор банкрута ФОП ОСОБА_2 та ліквідатор банкрута ФОП ОСОБА_3 арбітражний керуючий ОСОБА_10 передав у власність Покупцю - ОСОБА_4 квартиру №4, що розташована за адресою: Харків, вул. Бажанова Маршала, будинок №3 (а.с.64-68).

Вказаний договір купівлі-продажу від 13.10.2010 р. ніким не оспорений та є дійсним.

В подальшому за договором купівлі-продажу від 24.04.2013 р. спірна квартира була придбана ОСОБА_5, а 08.10.2013 р. передана в іпотеку іпотеко держателю - ОСОБА_6 (а.с. 168-170).

Отже предмет іпотеки реалізований в порядку виконання судового рішення при провадженні у справі про банкрутство та відповідно до норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», реалізація квартири відбувалась після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно п.6 ч.І ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Встановлені обставини справи щодо реалізації предмету іпотеки сторонами не оспорюються, та узгоджуються з вищевказаним правовим висновком Верховного Суду України у справі за № 6-2684цс15 від 30.03.2016року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки і не дістали обєктивного підтвердження.

Наведені в рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам, та навів у рішенні мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуємого судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_11

ОСОБА_12