Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/794/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Степаненка О.М., за участю секретаря Романової О.Г., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами, так відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2008 року. В кінці жовтня 2015 року вона запропонувала відповідачу знятись із реєстрації з будинку добровільно, на що відповідач не відреагувала, не виписалась, заволоділа домовою книгою та зникла. Вказані обставини стали підставою для звернення до правоохоронних органів.

Відмова ОСОБА_2 добровільно знятись із реєстрації призвело до створення позивачу перешкод у здійсненні її права користування та розпорядженням своїм майном, оскільки їй довелось сплачувати суму додаткових витрат на комунальні платежі за зареєстровану крім неї особу. Також, через реєстрацію ОСОБА_2 вона втратила пільги щодо сплати комунальних послуг (оформлення субсидії). Це призвело до оплати комунальних платежів за період листопад грудень 2015 в сумі 4149,66 грн., які можна було б уникнути, якщо б відповідач добровільно знялась із реєстрації. Такі витрати позивач вважає майновою шкодою в розумінні ст. 22 ЦК України.

Так як відповідач добровільно відмовилась виписуватись, 29.10.2015 вона змушена звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Така, на її думку, неправомірна поведінка відповідача стала причиною погіршення її здоровя, і як результат витрат на ліки в сумі 4962,09 грн.

Просила стягнути із відповідача на її користь витрати по сплаті комунальних платежів за період листопад грудень 2015 в сумі 4149,66 грн., а також витрати на придбання ліків в сумі 4962,09 грн. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди та стягнення суми витрат за січень 2016 просила залишити без розгляду (заява від 24.03.2016 представника за довіреністю ОСОБА_3І.).

В судовому засіданні представник позивача за дорученням адвокат ОСОБА_4 вимоги підтримала, просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник за договором адвокат ОСОБА_5 позов не визнали, вважають вимоги необґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами.

Суд, заслухавши доводи учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилалась на положення статті 1166 ЦК України, звертаючи увагу суд на неправомірну поведінку відповідача ОСОБА_2, яка полягає у небажанні добровільно виписатись (знятись із реєстрації) із адреси м. Черкаси, провул. Вишневий, 12, а також незаконне утримання у себе домової книги, відсутність якої унеможливила оформити субсидію для позивача, що стало причиною оплати комунальних послуг в сумі 4149,66 грн., які позивач розцінює як збитки.

Відповідно до частини 2 пункт 1 статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За диспозицією статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, зобов'язання з відшкодування шкоди є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб'єктивних особистих немайнових та майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин, а тому шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей паспорту громадянина України на імя ОСОБА_2, остання була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.11.2008 по 09.03.2016.

Питання щодо незаконності реєстрації ОСОБА_2 серед обґрунтування вимог позивач не ставить.

Не може бути розцінені як доказ «неправомірної» поведінки висновки Придніпровського районного суду, які ухвалені в рішенні від 18.12.2015, про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, так як підставою для них став встановлений судом факт непроживання відповідача за вказаною адресою певний період.

Не можуть бути взяті до уваги як докази «неправомірної поведінки» відповідача ОСОБА_2 висновки уповноваженої особи Черкаського відділу поліції від 05.11.2015, 12.02.2016, із-за відсутності інформації в них щодо предмета позовних вимог.

Не доведено позивачем факт її звернення до відповідних органів для оформлення субсидії та відмови цих органів в її оформленні по причині відсутності домової книги.

Також судом встановлено, що відповідно до листа Управління соціального захисту населення Придніпровського району від 21.03.2016 №951/28-2/04 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні як отримувач соціальної допомоги у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового полива з 01.12.2015 по теперішній час. Така субсидія призначена ОСОБА_1 за її зверненням від 10.12.2015. Відомостей, що остання намагалась раніше звернулась для її оформлення лист не містить, як і не містить інформації про неможливість оформлення субсидії без домової книги.

Таким чином судом не встановлена неправомірність в діях або бездіяльності ОСОБА_2 під час оформлення субсидії, а також зняття її з реєстраційного обліку, що вказує на відсутність підстав для задоволення вимог щодо стягнення витрат по сплаті комунальних платежів за період листопад грудень 2015 в сумі 4149,66 грн.

Недоведеність неправомірної поведінки ОСОБА_2 унеможливлює дослідженню причинного звязку з погіршенням здоровя ОСОБА_1 Так, із записів у медичній документації ОСОБА_1 неможливо встановити з чим повязані скарги останньої на важкість в нижніх кінцівках (запис від 08.12.2015), скарги на сліпоту на обидва ока (запис від 29.12.2015).

Таким чином суд не вбачає підстав і для відшкодування витрат на придбання ліків в сумі 4962,09 грн.

Також судом встановлено, що 24.03.2016 представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про залишення без розгляду вимогу про стягнення моральної шкоди та стягнення суми витрат за січень 2016.

Відповідно до ч. 1 п. 5 статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Суд, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства вважає за необхідне вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди та стягнення суми витрат за січень 2016 залишити без розгляду.

Приймаючи до уваги, що позивач є інвалідом І групи, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 12, 60, 61, 79, 86, 88, 146, 169, 209, 212, 213, 215, 223, 294-296 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, зокрема стягнення витрат по сплаті комунальних платежів за період листопад грудень 2015 в сумі 4149,66 грн., а також витрат на придбання ліків в сумі 4962,09 грн., відмовити.

Вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди та стягнення суми витрат за січень 2016 залишити без розгляду.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_6