Справа №521/5188/16-ц
Провадження №2/521/2775/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 березня 2016 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Леонов О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Дергеокадастру в Одеській області, Одеського міського управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Одеської міської ради про зобовязання не чинити перешкод у приватизації, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання не чинити перешкод у приватизації.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 14.03.2016 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду.

Перевіривши виконання вимог ст. 119, 120 ЦПК України суддя вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання не чинити перешкод у приватизації, подана без дотримання вимог передбачених ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ст. 128 ЗК України громадяни набувають право власності із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

В силу ст. 152 ЗК України та ст. 391 ЦК України власник земельної ділянки має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (с.16 ЦК України).

Тому відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Порушене право може бути захищено у спосіб, хоча і не передбачений зазначеною нормою, законом чи договором, але такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням.

Прохальна /резолютивна/ частина позовної заяви неконкретизована, відсутні чіткі позовні вимоги. В позові не зазначені належним чином кордони землекористування сторонами, не вказані докази в підтвердження цих кордонів. В позові не зазначено, коли були встановлені межі земельної ділянки, відповідно до яких слід встановити ці межі.

Згідно зі ст.107 ЗК України основою для відновлення /встановлення/ меж є дані земельно-кадастрової документації.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010р. відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Пунктом 4.3 Інструкції передбачено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно з п.4.4 Інструкції у разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. У разі коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема зі встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Тобто позовна заява не містить відомостей про технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За змістом ст. 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено й висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

У позовній заяві не зазначено, як пов'язано вимогу позивача із способами захисту прав на земельну ділянку, визначеними ЗК України, та чи поновить обраний позивачем у позовній заяві спосіб захисту порушене право ОСОБА_1, за захистом якого вона звернувся до суду в обраний нею спосіб.

За вищевказаних обставин подальший рух позовної заяви неможливий.

На підставі наведеного, позивачу слід уточнити свої позовні вимоги, оскільки, непогодження меж земельної ділянки є формою реалізації своїх прав відповідачем, а обраний позивачем спосіб захисту перебуває у площині добровільного волевиявлення відповідача та не забезпечений механізмом державного примусу до зобов'язання погодити чи підписати акт узгодження меж.

Таким чином, заява не відповідає вимогам встановленим законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» N 2 від 12.06.2009 року, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

У випадку, якщо позивач виконає усі вимоги, передбачені ст. 119 ЦПК України у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися поданою у день первісного звернення до суду.

Суддя розяснює, що у випадку, якщо позивач не виконає усі вимоги, передбачені ст. ст. 119, 120 ЦПК України у встановлений судом строк, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню заяви із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 120, 121 Цивільного процесуального Кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Дергеокадастру в Одеській області, Одеського міського управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Одеської міської ради про зобовязання не чинити перешкод у приватизації, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів, з дня її винесення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: