Справа № 2-809/12
Провадження №:6/138/26/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 м. Могилів - Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області,

у складі: головуючого судді Жикевич Т.Б.,

за участю секретаря Алєксєєвої І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу ВДВС Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду з вказаним вище поданням, яке мотивовано тим, що у нього на виконанні перебувають виконавчі провадження № 44628728 та № 37709163 щодо примусового виконання виконавчих листів № 2-1073 виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області від 21.11.2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 160 000,00 грн. та № 809/12 виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області від 21.12.2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 244 500,00 грн. Виконавчі провадження відкрито державним виконавцем за заявою стягувачів 07.12.2011 та 23.04.2013. Боржнику було надано строк для самостійного виконання рішень суду, однак самостійно рішення суду не виконані уся сума коштів по погашенню заборгованості згідно рішень суду станом на 14.06.2016 не сплачено. Боржник рішення суду виконує частково, оскільки з її пенсії стягується 20% в рахунок погашення боргу. Інших доходів чи майна боржник не має. До державного виконавця звернувся представник стягувача ОСОБА_3 із заявою, в якій просив направити до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 В подальшому, державним виконавцем було перевірено місце проживання боржника та складено акт державного виконавця від 18.05.2016, згідно якого, зі слів сусідів, боржник має намір вихати за межі України.

В судове засідання державний виконавець не зявився. Суду надано заяву про проведення розгляду подання за відсутності представника виконавчої служби.

Дослідивши подання та додані до нього документи, матеріали цивільних справ № 2-1073/11 та № 2-809/2012 суд, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог державного виконавця, враховуючи таке.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Разом з тим, відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд встановив, що на виконанні в відділі ДВС Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції знаходяться виконавчі провадження щодо примусового виконання виконавчих листів № 2-1073 виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області від 21.11.2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 160 000,00 грн. та № 809/12 виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області від 21.12.2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 244 500,00 грн. Дані обставини підтверджуються копією виконавчого листа № 2-1073/11 від 21.11.2011 та постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №30271128, та копією виконавчого листа № 2-809/12 від 21.12.2012 та постановою про відкриття виконавчого провадження № 3770963.

Як слідує з документів, доданих до подання, державним виконавцем були вжиті заходи щодо примусового виконання рішення суду, зокрема, перевірено майновий стан боржника та, згідно постанов про стягнення з зарплати (пенсії), з боржника стягуються кошти в рахунок погашення заборгованості перед стягувачами. Тобто боржник виконує вимоги виконавчих листів.

Як слідує з акта державного виконавця від 18.05.2016, боржник ОСОБА_2 за адресою: вул. О.Пчілки, 24, м. Могилів-Подільський Вінницької області, тобто за місце проживання відсутня. Місце її перебування державним виконавцем встановлено не було. В поданні та доданих до нього документах відсутнє зазначення про оголошення розшуку самої ОСОБА_2 Також в акті вказано, що зі слів сусідів ОСОБА_2 має намір виїхати за межі України. Однак, в акті не зазначено жодних даних чи підписів осіб, які повідомили державному виконавцю таку інформацію.

Зважаючи на вказані обставини, суд не може вважати акт державного виконавця від 18.05.2016 належним доказом тієї обставини, що боржник має намір покинути територію України.

Також суду не надано доказів вручення боржнику будь-яких постанов, в тому числі про відкриття виконавчого провадження, в якій боржнику було надано строк для добровільного виконання виконавчого листа, а також викликів, повідомлень чи попереджень боржника здійснених державним виконавцем, в межах даного виконавчого провадження.

Суду не надано доказів документування боржника паспортом для виїзду за кордон та доказів перевірки інформації щодо перетинання кордону боржником, дат та напрямків виїзду або вїзду боржника.

Таким чином, відсутні належні докази, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду. При цьому, боржником також частково виконуються виконавчі листи за рахунок стягнення коштів з її пенсії.

Враховуючи вказані вище обставини і, зважаючи на положення зазначених вище норм суд, приходить до переконання про відсутність достатніх підстав для задоволення подання державного виконавця та обмеження громадянки ОСОБА_2 у реалізації її прав.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Т.Б.Жикевич