Справа № 363/2029/15-ц Головуючий у І інстанції Купрієнко С. І.
Провадження № 22-ц/780/3208/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 26 29.09.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -

встановила:

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2016 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

В рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № NKDMAK0005042А від 06.10.2006 року , в розмірі 1198880,74 гривень , звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль ВАЗ , рік випуску :2006 , реєстраційний номер : ВЕ2378ВЕ , що належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК , з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем , з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого , зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах Поліції України .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „Приватбанк 3654 гривень судового збору.

В задоволенні позову в частині вилучення автомобіля, відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №NKDMAK0005042A, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти, шляхом перерахування на рахунок ПП «Авто-Юг» на строк з 06 жовтня 2006 року по 05 жовтня 2011 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 10 807,00 доларів США.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 06 жовтня 2006 року уклали Договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави ОСОБА_2 надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель 2112 4125 51, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова шасі ХТА4227, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2

Заочним рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2009 року по справі №2-47/09 р. з ОСОБА_2 було достроково стягнено на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість з кредитним договором у розмірі 38 890,95 грн., судовий збір 378,91 грн.

Постановою Відділу ДВС Доманівського районного управління юстиції від 20 листопада 2009 року було повернено виконавчий лист № 2-47 від 23 березня 2009 року на підставі ст. ст. 40, 76 ЗУ «Про виконавче провадження».

26 травня 2010 року кредитним інспектором ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_4 було складено Акт про огляд та приймання автомобіля позичальника, відповідно до якого у ОСОБА_5 було оглянуто та вилучено даний автомобіль. Даним актом було передбачено право ПАТ КБ «Приватбанк» реалізувати по ринковій вартості вищевказаний автомобіль для погашення заборгованості за кредитним договором №NKDMAK0005042A.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось позивачем, останній платіж за кредитним договором ОСОБА_2 здійснив в середині 2007 року, договір кредитування дійсний до 05 жовтня 2011 року.

Відповідно п. 1.1. Договору кредитування, відповідно до якого, щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний) платіж у сумі 203, 00 долара США для погашення заборгованості за кредитним договором. Періодом сплати вважати період з 01 по 07 число кожного місяця.

Згідно зі ст. ст. 256-257, ч.1 ст. 261, ч. 3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на те, що остаточне погашення заборгованості за Кредитним договором було обумовлено сторонами кредитного договору 05 жовтня 2011 року, і в зазначений строк кредитні кошти відповідачем повернуті не були, то у позивача виникло право здійснити звернення стягнення на предмет застави саме 06 жовтня 2011 року. Відтак, сам з цього часу правильно відліковувати початок перебігу строку позовної давності для звернення стягнення на предмет застави.

Строк позовної давності щодо звернення стягнення на предмет застави закінчився 06 жовтня 2014 року, а з позовом до суду позивач звернувся лише 28 квітня 2015 року, тобто з пропущенням вказаного строку.

В судовому засіданні представником відповідача було подано заяву про застосування строків позовної давності, проте суд першої інстанції не прийняв до уваги вказану заяву.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позову підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави відмовити.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: