Номер провадження: 22-ц/785/2280/16
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку, за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року,

встановила:

У січні 2015 року ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 27 лютого 2014 року комісією суперінтендантів технічної служби ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» встановлено демонтаж розеток з вимикачами та шматками силових кабелів енергозабезпечення рефконтейнерів у кількості 32 одиниці на судах зчали теплохода «Валеріан Зорін».

Відповідач ОСОБА_3 на час виникнення недостачі обіймав посаду матроса, з урахуванням чого за наказом № 25л від 26 березня 2014 року членам команди запропоновано добровільно внести по 295,38 грн., що не відбулось до наступного часу.

На підставі наведеного, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальний збиток в розмірі 295,38 грн.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року у задоволенні позову ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» було відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» через представника ОСОБА_4 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що наказом № 25л від 26 березня 2014 року на відповідача у колі інших осіб покладено відповідальність внести солідарно до каси ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» вартість демонтованого майна 3840 грн. по 295,38 грн. кожний.

Підставою для видачі вказаного наказу є складений комісією суперінтендантів технічної служби ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» 27 лютого 2014 року акт про встановлення демонтажу розеток з вимикачами та силовими кабелями енергозабезпечення рефконтейнерів у кількості 32 одиниць на судах зчалу теплохода «Валеріан Зорін».

Випискою з наказу за № 229 від 27 листопада 2012 року відповідач призначений на посаду матроса теплохода «Валеріан Зорін».

Наказом № 25л від 26 березня 2014 року датою зникнення розеток з вимикачами та силовими кабелями енергозабезпечення рефконтейнерів визначено липень 2013 року.

Відповідно до вимог ст. 392 Статуту служби на судах Міністерства морського флоту Союзу РСР, на який посилається представник позивача та є чинним на час розгляду справи, відповідальність за організацію вахтенної служби покладається на капітана судна, а безпосереднє керівництво організацією вахтенної служби - на старшого помічника капітана і старшого механіка.

Розпорядженням ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» за № кп/95 від 19 березня 2013 року капітану теплохода «Валеріан Зорін» належало прийняти та забезпечувати зберігання судів та облаштування на судах зчалу. Матеріальні цінності передбачено передати в опечатаних приміщеннях з наявністю непошкоджених контрольних пломб. У разі встановлення порушення цілісності пломб належало провести контрольну перевірку по опису, а представнику КРО виконати повторне опломбування приміщень спільно з представником ОБО. Виконання вказаних обов'язків покладено на посадових осіб ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство».

Відповідач знаходився на вахті в якості матроса, який у відповідності до вимог ст. 288 Статуту служби на судах Міністерства морського флоту Союзу РСР безпосередньо підпорядковано боцману та на нього не покладається обов'язок щодо експлуатації того майна, за відсутність якого наказом № 25л від 26 березня 2014 року на відповідача у колі інших осіб покладено відповідальність.

Крім того, наявною в матеріалах справи доповідною запискою від 11 березня 2014 року підтверджено, що в липні 2013 року матросами теплохода «Валеріан Зорін» було повідомлено командний склад про відсутність розеток з вимикачами та силовими кабелями енергозабезпечення рефконтейнерів у кількості 32 одиниць на судах зчалу теплохода «Валеріан Зорін».

За таких обставин, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» у задоволенні позову.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав позивача є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева