Провадження № 2/554/21/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Чуванової А.М.,

при секретарі Юркіній Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист гідності, честі, а також ділової репутації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист гідності, честі, а також ділової репутації. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що в липні 2015 року в приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави слухалася цивільна справа №554/8765/15-ц (провадження №2-с/554/34/2015) про перегляд судового наказу від 06.07.2012 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави за заявою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 До початку розгляду справи через канцелярію суду було подано заяву про відвід судді Блажко І.О. та всіх суддів Октябрського районного суду м.Полтави за підписами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В судовому засіданні обставини, викладені в даній заяві, було підтримано представником ОСОБА_2 ОСОБА_4 Інтереси стягувача представляла юрисконсульт ОСОБА_6, від якої позивач та колектив у кількості 17 осіб дізналися, що в зазначеному тексті заяви основною підставою для відводу суддів було вигадане твердження заявників про те, що ОСОБА_1 має неабиякий вплив на Октябрський районний суд м.Полтави, дослівно: провідний юрисконсульт ОСОБА_1, ще будучи начальником юридичного відділу стягувача, відверто хизувалася, що вона, за її словами: «…Порєшаєт всє вопроси в Октябрськом судє по «связям», бо «трьот» со Струковим…», а також, за її словами: «…устроіла дочку секретарьом судьи через ОСОБА_2 (примітка: колишній заступник голови суду ОСОБА_7)…», тому Октябрський районний суд м.Полтави не має права розглядати заяву про перегляд судового наказу від 06 липня 2012 року, у звязку з необєктивністю та неупередженістю.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 17.07.2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відвід судді відмовлено, вівся технічний запис судового засідання; та суддею Блажко І.О. було задовлено заяву про самовідвід судді.

Відповідачами безпідставно поширено про позивача та членів її сімї недостовірну інформацію широкому колу осіб, чим ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посягнули на її немайнові права, честь і гідність. Насправді позивач має єдиного сина,ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається та ще не починав трудової діяльності. 28.04.2010 року позивача було переведено заступником начальника юридичної служби з посади провідного юрисконсульта. Позивач має вищу педагогічну освіту і апріорі не може використовувати в своєму лексиконі жаргонні вирази. Інформація про сумнівні відносини з головою суду для позивача, як жінки, матері, та заміжньої протягом 24 років, є образливою.

Посилаючись на те, що відповідачами поширено широкому колу осіб недостовірну, негативну інформацію відносно позивача, вона знаходиться в стані постійного нервового напруження та стресу, ОСОБА_1 просить визнати вищевказану інформацію, яку поширено відповідачами, недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ОСОБА_1 на недоторканінсть ділової репутації; зобовязати відповідачів спростувати недостовірну інформацію в порядку цивільного судочинства у такий самий спосіб, у який вона поширювалася, а саме: в друкованому вигляді, на аркуші А-4, з підписами відповідачів, протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили, шляхом повідомлення Октябрського районного суду м.Полтави заявою-спростуванням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов повністю.

Відповідач та представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що позовна заява є тиском на нього, бо він представляє інтереси відповідачів за позовами про стягнення послуг за теплопостачання. Вказав на те, що позивач дійсно висловлювала ті речі, які викладені в заяві про відвід суддям, це чув ОСОБА_2 та він сам був присутнім, коли позивач хизувалася своїми звязками в Октябрському районному суді, посилаючись, що вона спілкується зі Струковим в жаргонній формі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Суд вирішив розглядати справу у відсутність відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши технічний запис судового засідання від 17.07.2015 року, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази у відповідності до ст. 60 ЦПК

Згідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Статтями ст.ст. 32, 34 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до роз'яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року N 1, під гідністю розуміється визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, а з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Гідність означає передусім об'єктивну цінність особистості, її соціальну значимість як відповідну, адекватну з людською сутністю, тобто ту якість, за якої людина чинить так, як належність її сутності та призначенню, як повинна чинити саме людина. Ця якість особи пов'язана передусім із оцінкою себе як моральної особистості, яка є значимою для оточення та суспільства, тобто є позитивним оціночно-емоційним ставленням до себе у формі свідомості і почуття власної гідності, який знаходить свій прояв у самооцінці своїх моральних якостей в їх системній єдності. Поняття гідності та честі є взаємопов'язаними, але між ним існує різниця, яка полягає в тому, що честь означає саме зовнішнє визнання, оцінку дій, діяльності особистості з боку інших, тобто честь пов'язана із суспільною оцінкою і визнанням моральних заслуг і достоїнств людини як члена суспільства.

Під діловою репутацією юридичної особи, в тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням іншого засобу масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі (п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27 лютого 2009 року).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.30 Закону України „Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Позивач, звернувшись до суду з позовом посилається на порушення відповідачами її честі, гідності та ділової репутації зверненням до суду з заявою про відвід судді Блажко І.О. та суддям Октябрського районного суду м.Полтави, в якій викладені дані, які не відповідають дійсності та є негативною інформацією про неї.

Право звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному Кодексі (ст. 16), Законі України «Про судоустрій» (ст. 6). Право на звернення до суду є невід'ємним особистим правом.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28).

Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

Відповідно до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Верховний суд України у п. 18 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 роз'яснив, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Судом встановлено, що в липні 2015 року в приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави слухалася цивільна справа №554/8765/15-ц (провадження №2-с/554/34/2015) про перегляд судового наказу від 06.07.2012 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави за заявою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Через канцелярію суду було подано заяву про відвід судді Блажко І.О. та всіх суддів Октябрського районного суду м.Полтави за підписами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В заяві зазначено про те, що ОСОБА_1 має неабиякий вплив на Октябрський районний суд м.Полтави, дослівно: провідний юрисконсульт ОСОБА_1, ще будучи начальником юридичного відділу стягувача, відверто хизувалася, що вона, за її словами: «…Порєшаєт всє вопроси в Октябрськом судє по «связям», бо «трьот» со Струковим…», а також, за її словами: «…устроіла дочку секретарьом судьи через ОСОБА_3 (примітка: колишній заступник голови суду ОСОБА_7)…», тому Октябрський районний суд м.Полтави не має права розглядати заяву про перегляд судового наказу від 06 липня 2012 року, у звязку з необєктивністю та неупередженістю (а.с.20-22).

Суд вважає, що позивачем не виконані вимоги ст. 10, 60 ЦПК України щодо доведення обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії" (1986 р.) суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст. 10 Конвенції.

В абз. 4 п. 17, постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз'яснено, що інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Таким чином, інформація, яка викладена в заявах адресованих суду, може бути підставою для захисту честі і гідності, за викладених вище підстав, тобто якщо що вона не відноситься до предмету спору, не була доказом у справі, та не переглядалася у встановленому законом порядку.

Дослідивши у сукупності наявні у справі докази, та враховуючи, що при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації суди повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку, суд, встановив, що обставини, на які позивач посилалася, як на підставу задоволення своїх позовних вимог, є юридично неспроможними, та не можуть бути підставою для задоволення даного позову.

Відповідачі, звернувшись до суду з заявою про відвід суддям, реалізували своє конституційне право звернення до суду. Слід зазначити, що в заяві відповідачі виклали підстави для відводу суддів, і не мали на меті поширення недостовірної інформації серед громадськості або окремих громадян щодо ОСОБА_1; та оскаржувана позивачем заява не була написана відповідачем ОСОБА_4, а тому безпідставними є позовні вимоги про їх спростування саме цією особою.

Таким чином, виходячи з встановлених судом обставин справи та положень законодавства, якими регламентовано спірні правовідносини, суд вважає відсутніми законні підстави вважати відповідні дії відповідачів поширенням недостовірної інформації щодо ОСОБА_1

В зв'язку з тим, що суд відмовляє в позові про захист честі, гідності та ділової репутації, похідні вимоги про спростування інформації також не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16,277 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист гідності, честі, а також ділової репутації відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М. Чуванова