Справа № 572/1590/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - МАРТИНЮК І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача - ОСОБА_2 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_1 у розмірі : 15 365 грн. матеріальної шкоди, 25 000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач та представник відповідача ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги визнали частково.

Позивач ОСОБА_1 пояснив, що є власником квартири №10, розташованої в багатоповерховому будинку по АДРЕСА_1. З вини ОСОБА_2, яка є власником квартири № 12, розташованої в цьому ж будинку, була затоплена належна позивачу квартира, внаслідок чого відбулось замокання стелі в усіх приміщеннях належної йому квартири та замокання 50% стін. Внаслідок вказаних подій йому завдано матеріальну шкоду у сумі 15 365 грн., яку і просить стягнути з відповідача. Крім цього, позивач вказував, що йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях, завданих внаслідок пошкодження майна та відсутності взаєморозуміння із винною стороною стосовно необхідності відшкодування завданих збитків, яку він оцінює у 25 000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені до неї позовні вимоги визнала частково, пояснила, що сума матеріальної шкоди позивачем є значно завищеною, а тому визнала вимоги матеріального характеру, заявлені до неї ОСОБА_1 на суму 6 000 грн.

Представник відповідача підтримав позицію ОСОБА_2 та додав, що заподіяння моральної шкоди позивачу, яку він оцінив у 25 000 грн. є необґрунтованою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного.

Із копії свідоцтва про право власності від 12 листопада 2003 року, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 листопада 2003 року, копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 лютого 2014 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1, є позивач - ОСОБА_1 (а.с.6-9).

Сторонами не заперечується факт залиття квартири позивача внаслідок дій позивача, що, також, в суді підтвердила свідок ОСОБА_4, яка пояснила, що орієнтовно у червні 2015 року вона допомагала ОСОБА_2 здійснювати прибирання у належній останній квартирі, однак, внаслідок відсутності водопостачання вони припинили прибирання і залишили квартиру відповідача, забувши при цьому відімкнути воду у ванній кімнаті.

Копія акту обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 від 15 червня 2015 року, проведеного комісією у складі працівників КП «Житлосервіс», доводить, що причиною замокання даного житла стало недбале користування сантехнічними приладами власником квартири № 12, внаслідок чого ознаки замокання має стеля кухні (площа 1,3 м2), стеля та стіни спальної кімнати (площа 16 м2), віконні відкоси, стеля та стіни зали (8 м2), стіни коридору мають сліди замокання (а.с.12).

Допитаний судом свідок ОСОБА_5 підтвердив вказані в акті від 15 червня 2015 року обставини, додавши, що безпосередньо після затоплення квартири позивача, він із відповідачем приходив до вказаного житла та як фахівець в галузі будівництва, може стверджувати, що сума збитків, завданих майну ОСОБА_1 є завищеною.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача та покази свідка ОСОБА_5 стосовно сумнівів щодо визначеної позивачем вартості завданої шкоди, оскільки на підтвердження вказаної у позові суми матеріальної шкоди ОСОБА_1 надано звіт про оцінку майна - визначення прямих збитків, які були завдані власнику об'єкту нерухомості внаслідок затоплення, виготовлений Рівненською торгово - промисловою палатою (а.с.34-40).

Так, відповідно до наведеного вище доказу - вартість прямих збитків, які були завдані власнику об'єкту нерухомості (двокімнатної квартири АДРЕСА_1) внаслідок затоплення, станом на 22 січня 2016 року складає 15 365 гривень.

Свідок ОСОБА_6, яким проводилось оцінювання завданих збитків, та який допитаний під час судового розгляду даного спору, пояснив, що зазначена у звіті сума - матеріальний збиток, який був заподіяний власнику, а не вартість ремонту квартири останнього.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем, на вимогу вказаної вище норми доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин, не надано. У даному випадку суд надає перевагу доказам, наданим позивачем, так як відповідачем не надано документального підтвердження наявності у свідка ОСОБА_5 відповідної освіти в галузі будівництва та можливості здійснювати оціночну діяльність.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, позивачем надано певні докази на доведення факту підтоплення його квартири внаслідок винних дій відповідача та підтверджено суму матеріальних збитків, завданих вказаною подією.

Крім цього, позивачем заявлено позовну вимогу про відшкодування відповідачем завданої йому моральної шкоди, яку ОСОБА_1 оцінив у 25 000 грн.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під час судового розгляду відповідач не заперечувала, що затоплення квартири позивача відбулось саме внаслідок її дій, оскільки вона по неуважності не відімкнула воду під час прання, а тому є підстави для відшкодування нею завданої позивачу моральної шкоди.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України - моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В обґрунтування заявленої вимоги про відшкодування завданої відповідачем моральної шкоди позивач посилався на ті обставини, що він має нести певні матеріальні витрати через пошкодження майна, крім цього, вказує на те, що ОСОБА_2 самоусунулась від відшкодування шкоди, відмовляється від будь-якого спілкування з приводу відшкодування матеріальної шкоду, в зв'язку з чим оцінює завдану йому моральну шкоду у 25 000 грн.

Суд вважає, що, враховуючи обгрунтування позивача, наведених на підтвердження заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди, суму матеріальних збитків, завданих майну ОСОБА_1 та тривалість часу, необхідного для відновлення належного йому нерухомого майна, ОСОБА_2 має відшкодувати завдану позивачу моральну шкоду, однак суму якої, з урахуванням вимог розумності та справедливості, слід зменшити.

При вирішенні питання розміру моральної шкоди, яку має відшкодувати відповідач, суд враховує, що ОСОБА_2 є особою пенсійного віку, отримує невелику пенсію та має хронічні захворювання (а.с.37, 38, 41,42), що також має бути враховано судом при вирішенні питання стягнення з відповідача завданої позивачу моральної шкоди.

Також, ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення на його користь з відповідача понесених судових витрат : сплаченого судового збору, витрат на оплату наданої правової допомоги та витрат на проведення оцінки завданої шкоди.

Відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати, згідно із ст.79 ЦПК України, складаються із судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи, до яких, в тому числі, відносяться витрати, пов'язані із залученням спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз та витрати на правову допомогу.

Надані позивачем докази доводять факт понесення позивачем певних судових витрат, а саме : квитанція від 25 березня 2016 року доводить оплату позивачем 551 грн. 20 коп. судового збору за подання позову до суду (а.с.1), довідка №21-45 від 18 квітня 2016 року підтверджує оплату 500 грн. витрат на правову допомогу по складанню позовної заяви (а.с.16), акт надання послуг №1287 від 16 лютого 2016 року доводить сплату позивачем 600 грн. за проведення експертної оцінки завданих внаслідок затоплення квартири позивача збитків.

Враховуючи ті обставини, що суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених вимог.

На підставі наведеного, ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст.60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 365 грн. 35 коп. матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_1 та 1651 грн. 20 коп. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна