Справа № 308/6859/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що у червні 2016 року у приватного нотаріуса Ужгородського МНО вона дізналась про наявність заборони на відчуження її майна. 21.06.2016 року вона звернулась до Ужгородського МВ ДВС з заявою про зняття арешту з майна, однак листом від 04.07.2016 року їй було відмовлено у задоволенні заяви та повідомлено, що арешт на її майно був накладений відповідно до вимог виконавчого листа №6-2157, виданого 01.07.2011 року Новозаводським районним судом м.Чернігова про стягнення з неї ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором №490136132 від 27.02.2007 року. У вказаному листі їй також повідомлено, що 29.04.2014 року у відповідності до п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем МВ ДВС, на підставі заяви представника стягувача ПАТ «Альфа Банк» №73834-34-4 від 16.09.2013 року, було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

На теперішній час у неї відсутня будь-яка заборгованість перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором №490136132 від 27.02.2007 року, що підтверджується довідкою Банку, однак накладення арешту на майна та заборона його відчуження порушення її права, як власника, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили суд зобовязати Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області зняти арешт, накладений на майно ОСОБА_1 відповідно до вимог виконавчого листа №6-2157 від 01.07.2011 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступних висновків:

На виконанні міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (на даний час змінено назву на Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області) перебувало виконавче провадження №40314699 по примусовому виконанню виконавчого листа №6-2157, виданого 01.07.2011 року Новозаводським районним судом м.Чернігова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором №490136132 від 27.02.2007 року в розмірі 17474,10 грн. та судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 10 грн.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; та ін.

З матеріалів справи вбачається, що в ході здійснення виконавчого провадження №40314699 державним виконавцем було накладено арешт на все майна боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешк. м.Ужгород, вул.Загорська, 79, та оголошено заборону на його відчуження.

Судом встановлено, що Позичальником ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №490136132 від 27.02.2007 року перед стягувачем ПАТ «Альфа-Банк» погашено, що підтверджується довідкою Відділення «Ужгородське» ПАТ «Альфа-Банк» №53017 від 22.06.2016 року.

29 квітня 2014 року постановою головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у відповідності до п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі заяви представника стягувача ПАТ «Альфа Банк» №73834-34-4 від 16.09.2013 року, було повернуто виконавчий документ стягувачеві.

При поверненні виконавчого документу державним виконавцем питання щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 не вирішувалось.

Позивачка зазначає, що накладення арешту на все її майно та заборона його відчуження обмежує її законні права, як власника майна, щодо вільного ним розпорядження.

Згідно вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням.

Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Частиною 5 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Аналізуючи в сукупності всі зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з належного їй майна, який накладено в ході виконавчого провадження №40314699 при примусовому виконанні виконавчого листа №6-2157 від 01.07.2011 року є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.319, 391 ЦК України, ст..60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешк. м.Ужгород, вул.Загорська, 79, майна, який накладено в ході виконавчого провадження №40314699 при примусовому виконанні виконавчого листа №6-2157 від 01.07.2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.