Провадження №2/521/4386/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Абдумаліка Азімкуловича до Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту, третя особа ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 Абдумаліка Азімкуловича до Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту, третя особа ОСОБА_3.

В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення в суд позивач вказував, що постановою державного виконавця від 01 лютого 2007 року був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1.

При накладенні арешту державний виконавець виходив з того, що власником вказаної квартири є ОСОБА_3, але на момент обтяження обєкт нерухомого майна належав позивачу ОСОБА_2

Позивач звертався до Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1, однак вирішити питання про зняття арешту не уявилось можливим, оскільки матеріали відповідного виконавчого провадження були знищені.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду, в якому просив скасувати та зняти арешт з нерухомого майна та заборону відчуження нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_2, накладений постановою Першої ДВС у Малиновському районі міста ОСОБА_1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 лютого 2007 року, серія АН №397095 року, реєстраційний номер обтяження 4459954.

Позивач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не зявився, але від представника особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Представник Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявився, але від представника відділу надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін за суттю спору, дослідивши письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що на виконанні Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 знаходилось виконавче провадження №3553657 з примусового виконання виконавчого листа №2-1050/06 від 05 грудня 2006 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової суми.

В рамках виконавчого провадження державним виконавцем постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН397095 від 01 лютого 2007 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження 4459954. Квартира була обтяжена як власність ОСОБА_3

Але як свідчить договір купівлі-продажу від 20 квітня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий №596, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Майнові права набувача були належним чином зареєстровані, що підтверджується відміткою про реєстрацію в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 17 травня 2006 року, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, складеного КП «ОМБТІ та РОН» №10660370 від 17 травня 2006 року.

Згідно ст. 317 ч.ч.1,2 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

В силу ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як чітко регламентує ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 60 ч.ч.1,2 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, суд погоджується з позицією сторони позивача, що відсутні правові підставі для обтяження майна ОСОБА_2, у звязку з чим суд приходить до висновку про задоволення даного позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 Абдумаліка Азімкуловича до Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту, третя особа ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати та зняти арешт з нерухомого майна та заборону відчуження нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_2 Абдумаліку Азімкуловичу, накладений постановою Першої ДВС у Малиновському районі міста ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 лютого 2007 року, серія АН №397095 року, реєстраційний номер обтяження 4459954.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: