Справа № 301/1038/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малораковецької сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до Малораковецької сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с.Малий Раковець, вул. Миру, №24, Іршавського району, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 18.08.2008 року помер дідусь позивача ОСОБА_2, який залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповідав позивачеві. Позивач спадщину прийняв, однак не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки такий у встановленому законом порядку не зареєстрований. Спадкоємців, які б мали обовязкову частку у спадщині, не має. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду спарви був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі ( а.с.23, 25-26).

Відповідач представник Малораковецької сільської ради в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті в його відсутності (а.с.24,27).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в с.Малий Раковець, вул. Миру, №24, Іршавського району, не зареєстрований. Такий був збудований дідом позивача у 1957 році. Згідно погосподарської книги, власником вказаного будинку був ОСОБА_2. Дана обставина підтверджується довідкою Малораковецької сільради від 16.05.2016 року №02-32/132б. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.12-15). За будинком числиться земельна ділянка для будівництва та обстуговування будинку ( а.с.10). Згідно висновку про вартість оцінки, вартість будинку становить 45000 грн. ( а.с.16).

ОСОБА_2 помер 18.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №069679 від 30.08.2008 року (а.с.8).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Малораковецької сільради 20.03.2008 року, ОСОБА_2 все своє майно заповів онуку ОСОБА_1 позивачу по даній справі (а.с.7). Вказаний заповіт не скасований і не змінений.

Спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шести місяців не заявив про відмову від неї (а.с.9).

Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обовязку частку у спадщині не має.

Малораковецька сільська рада, на території якої розташований житловий будинок, який не зареєстрований, не заперечує проти визнання права власності на вказаний будинок за позивачем.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки такий побудований у 1957 році, коли набуття права власності на нерухоме майно не повязувалося з його державною реєстрацією, тому такий не зареєстрований.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.

Оскільки згідно погосподарської книги власником житлового будинку в с.Малий Раковець, вул. Миру, №24, Іршавського району, був ОСОБА_2, спадкоємцем якого за заповітом є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1220, 1233, 1268 ч.3 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с.Малий Раковець, вул. Миру, №24, Іршавського району, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських