Справа № 748/3092/15-ц Провадження № 22-ц/795/301/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції - Криворученко Д. П. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Покладі Д.В., Шевченко М.О.,
за участю:представника позивача Мальцевої А.В., відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати рішення Чернігівського районного суду від 29 грудня 2015 року та відмовити у позові повністю.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 зводяться до того, що рішення суду є необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на численні порушення з боку позивача: наданий у позовній заяві розрахунок заборгованості за кредитом не відповідає стандартам ДІУУ від 11.09.2008 року, оскільки в ньому немає суми залишку по кредиту, з якої нараховуються відсотки, кредит та пеня. Крім того, позивач порушив ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів", не надавши споживачу перед укладенням договору про надання споживчого кредиту в письмовій формі повну інформацію про кредит. Також ОСОБА_8 звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки тому факту, що позивачем щомісяця порушувався п.5.1.3 кредитного договору щодо порядку зарахування коштів (в частині черговості).

В письмових поясненнях ОСОБА_8 також зазначає, що позивачем не було надано до суду доказів переуступки прав вимоги по кредиту ОСОБА_7 та її договору поруки від ПАТ „Дельта Банк" до ПАТ „Альфа-Банк", а до договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року не додані передбачені п.1.1 акт приймання кредитних файлів та акт приймання-передачі прав вимоги, також відсутній додаток 1 до договору, в якому повинні бути зазначені ціни на права вимоги, що були продані. Відсутність зазначених доказів, на думку ОСОБА_8, унеможливлює доведеність передачі прав вимоги за кредитом ОСОБА_7 та її договором поруки від ПАТ „Дельта Банк" до ПАТ „Альфа-Банк". Також зазначає, що відсутні докази переуступки прав вимоги за кредитом ОСОБА_7 та її договором поруки від ВАТ „Сведбанк" до ПАТ „Дельта Банк".

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_7, представника позивача Мальцевої А.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до кредитного договору № 2402/1107/88-03, укладеного 28.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_7, останньому був наданий кредит у розмірі 40 000 доларів США на строк з 28 листопада 2007 року по 27 листопада 2017 року, зі сплатою банку процентів за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних щомісяця в період з 1 по 10 число включно за попередній місяць, за весь строк фактичного користування кредитом, та відповідно до графіку погашення кредиту (том 1, а.с.7-11).

28.11.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк», ОСОБА_8 та ОСОБА_7 був укладений договір поруки № 2402/1107/88-032/Р-1 (том 1, а.с.16). Відповідно до умов цього договору, ОСОБА_8 зобов'язалась перед банком відповідати солідарно за виконання позичальником ОСОБА_7 всіх зобов'язань, передбачених кредитним договором та будь-якими додатковими угодами до нього, у тому числі щодо повернення позичальником коштів, наданих у вигляді кредиту у сумі 40000 доларів США строком до 27 листопада 2017 р. включно; оплати позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних; сплати комісій, неустойок, відшкодування збитків та інших платежів, у порядку та строки, передбачені кредитним договором.

Згідно з графіком погашення кредиту, сума щомісячного платежу складала 579 доларів США, крім останнього платежу в розмірі 517,04 доларів США (том 1, а.с.10-11).

З 3 грудня 2007 року згідно нової редакції Статуту АКБ «ТАС-Комерцбанк» змінив назву на ВАТ «Сведбанк», а в подальшому - на ПАТ «Сведбанк».

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшли всі права вимоги за кредитним договором №2402/1107/88-03, укладеним 28.11.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_7, та за договором поруки № 2402/1107/88-032/Р-1, укладеним 28.11.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк», ОСОБА_8 та ОСОБА_7, що підтверджується нотаріально засвідченими копіями договору купівлі-продажу прав вимоги, актом приймання-передачі прав вимоги ,Додатком № 1 з переліком договорів, серед яких зазначені вказані вище кредитний договір та договір поруки, (том 1, а.с.174-190, 191, 206). Умовами договору було передбачено право покупця здійснювати наступне відступлення прав вимоги третій особі (пункт 12.11 Договору).

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого до ПАТ «Альфа-Банк» перейшли всі права вимоги за кредитним договором №2402/1107/88-03, укладеним 28.11.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_7, та за договором поруки № 2402/1107/88-032/Р-1, укладеним 28.11.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк», ОСОБА_8 та ОСОБА_7, що підтверджується нотаріально засвідченими копіями договору купівлі-продажу прав вимоги, актом приймання-передачі прав вимоги, Додатком № 1 з переліком договорів, серед яких зазначені вказані вище кредитний договір та договір поруки, (том 2, а.с.25-37, 38-179, 118).

З липня 2012 року ОСОБА_7 сплачував платежі до ПАТ «Альфа-Банк», що підтверджується розрахунком (том 1, а.с.19-20, 89).

З січня 2015 року позичальник сплачував щомісячний платіж несвоєчасно та не в повному розмірі, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 10.09.2015 р. (а.с.19-20,89), квитанціями про оплату за період з січня 2015 року по вересень 2015 р. (а.с.92-100), виписками по особовим рахункам (том 1, а.с.105-146), розрахунком заборгованості станом на 28.12.2015 р. (том 1, а.с.147).

Умовами кредитного договору передбачено право Банку вимагати дострокового погашення заборгованості у повному обсязі (пункти 6.1.4, 3.8, 3.9, 6.1.2 Кредитного договору).

У жовтні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» направив позичальнику ОСОБА_7 та поручителю ОСОБА_8 вимогу про дострокове повернення кредиту в зв'язку з наявною заборгованістю з виплати кредиту (том1, а.с.21-22), та надав докази відправки цього повідомлення відповідачам (том1, а.с.23-28), які відповідають вимогам щодо порядку повідомлень, визначеним у пункті 10.8. Кредитного договору.

Станом на 10.09.2015 року заборгованість за вказаним вище кредитним договором складає: за тілом кредиту - 11668,59 доларів США або 256346,45 гривень за курсом НБУ на 10.09.2015 р.; по відсотках - 121.14 доларів США або 2661,32 гривень за курсом НБУ на 10.09.2015 р. (том 1, а.с.19-20, 89).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 щодо неправильності розрахунку заборгованості внаслідок його невідповідності постанові НБУ та п.5.1.3 кредитного договору щодо порядку зарахування коштів (в частині черговості) не можна визнати обґрунтованими, зважаючи на таке.

Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 р. №168, на яку посилаються ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, затверджено Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, які регулюють порядок надання банками споживачу повної, необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту (кредиту на поточні потреби, кредиту в інвестиційну діяльність, іпотечного кредиту) з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту (у тому числі наданого у формі кредитної лінії, овердрафту за картковим рахунком тощо) і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або кредитного договору про надання споживчого кредиту, з метою захисту прав споживачів під час укладення договорів про надання споживчих кредитів.

Вказані Правила не регламентують вимоги до складання банками розрахунку заборгованості позичальників за вже укладеними кредитними договорами в разі порушення позичальниками умов договорів щодо своєчасного та повного виконання зобов'язань по сплаті за кредитом. Розрахунок заборгованості повинен відповідати умовам кредитного договору з врахуванням проведеної оплати.

Пунктом 5.1.3. Кредитного договору передбачено направляти кошти для погашення заборгованості в першу чергу на сплату процентів, потім - на погашення заборгованості за кредитом, у третю чергу на сплату пені.

ОСОБА_8 вважає, що з врахуванням вказаного пункту всі платежі, які здійснювались за кредитним договором за період з січня 2015 року, належало направляти для погашення процентів в повному розмірі, внаслідок чого була б відсутня заборгованість за процентами. Проте таке тлумачення відповідачем умов договору є помилковим, оскільки вказаний пункт стосується коштів, що направляються для погашення заборгованості; щодо платежів за графіком погашення кредиту, то безпосередньо у графіку передбачено, яка сума з платежу в розмірі 579 доларів США призначається на суму кредиту, що повертається, а яка сума - на проценти (а.с.10-11).

Аналіз розрахунку позивача не дає підстав для висновку про необґрунтованість такого розрахунку. Так, наприклад, за період з 10.01.2015 р. по 10.02.2015 р. було сплачено 535,90 доларів США, з яких до сплати за відсотками припадало 138,14 доларів США, а було зараховано 140,10 доларів США; до сплати за тілом кредиту припадало 443,40 доларів США, а було зараховано 395,80 доларів США.

Кредитний договір місить повну інформацію про умови кредитування, а графік погашення кредиту містить інформацію про сукупну вартість кредиту - 68839,04 долари США, що складається з суми кредиту, що повертається - 40000 доларів США, та плати за відсотками, яка складає 28839, 04 доларів США. Крім того, оскільки позов про визнання недійсним кредитного договору або окремих його умов по даній справі не був заявлений, доводи апеляційної скарги в частині ненадання банком інформації, передбаченої ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» виходять за межі предмету спору по даній справі.

Доводи ОСОБА_8, викладені нею в поясненнях до апеляційної скарги щодо не доведення належними доказами переуступки прав вимоги за кредитним договором та договором поруки (том 1, а.с.168-169), виходять за межі доводів апеляційної скарги, але і такі доводи спростовуються наданими представником позивача до суду апеляційної інстанції нотаріально засвідченими копіями договорів купівлі-продажу прав вимоги та додатків до них (том 1, а.с.174-250, том2, а.с.1-179). Та обставина, що протягом тривалого часу, з липня 2012 року ОСОБА_7 сплачував платежі до ПАТ «Альфа-Банк», свідчить про обізнаність відповідачів про заміну кредитора у кредитному зобов'язанні.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: