Справа № 492/2127/13-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина

13 червня 2016 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі Рябчук О.А.,

розглянувши подання державного виконавця Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, погоджене з начальником Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3, -

встановив:

Державний виконавець Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі за текстом - ВДВС) ОСОБА_1 звернулася до суду з поданнямпро тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що у ВДВС знаходиться на виконанні виконавчий лист № 492/2127/13-ц, виданий Арцизьким районним судом Одеської області 06.03.2014р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 08.11.2013р. до повноліття дитини, тобто до 10.08.2027р. В своєму поданні державний виконавець посилається на те, що боржником рішення суду не виконується, на виклики до державного виконавця він не зявляється, станом на 01 червня 2016 року заборгованість по аліментам у боржника складає 14500,00 грн. Таким чином, посилаючись на норми п. 18 ст. 11Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 217, 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», державний виконавець ВДВС просить суд ухвалити рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3 до повного та реального виконання зобовязань за вищезазначеним виконавчим листом.

Державний виконавець ВДВС ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, але в поданні просила суд розглянути подання без її участі.

Боржник та стягувач в силу положень ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України в судове засідання не викликалися.

У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, додані до подання докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС знаходиться виконавчий лист № 492/2127/13-ц, виданий Арцизьким районним судом Одеської області 06.03.2014р. про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн., щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, тобто з 08.11.2013р. до повноліття ОСОБА_5, тобто до 10.08.2027р. (а.с. 49).Державним виконавцем 13.05.2014р. було відкрите виконавче провадження по вищевказаному виконавчому листу, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2014р., яка направлена стягувачу та боржнику (а.с. 50).

Згідно листа Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області № 146-02-14 від 02.06.2016р. ОСОБА_3 мешкає за адресою: с.Павлівка Арцизького району Одеської області, вул.Фрунзе, буд. № 89, на території сільської ради в приватній власності житлового будинку, земельної ділянки, майнових паїв не має (а.с. 52). Відповідно до інформації № 1652 від 20.05.2016р. Арцизького РС ГУДМС України в Одеській області станом на 04.04.2016р. ОСОБА_3 за обліками адресно-довідкової картотеки Арцизького РС ГУДМС України в Одеській області не значиться (а.с. 52). Як вбачається з листа Арцизького районного центру зайнятості № 399/12/04 від 26.05.2016р. ОСОБА_3 на обліку в Арцизькому районному центрі зайнятості не перебуває, допомогу по безробіттю не отримує (а.с. 52 зворот).

Відповідно до ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником державної виконавчої служби. У відповідності до частини 2 цієї ж процесуальної норми, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що подання державного виконавця, зумовлено ускладненням виконання виконавчого листа № 492/2127/13-ц, виданого Арцизьким районним судом Одеської області 06.03.2014р. про стягнення аліментів з ОСОБА_3, у звязку з тим, що боржником зазначений виконавчий документ не виконаний.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до

виконання зобов'язань за рішенням.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Отже статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» встановлюються підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон, зокрема, якщо особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до його виконання. Зі змісту даної норми випливає, що таке тимчасове обмеження може бути застосовано до конкретної особи, яка має намір виїхати за кордон, про що подала заяву у відповідні органи.

Оскільки ОСОБА_3 тривалий час не виконує виконавчий лист № 492/2127/13-ц, виданий Арцизьким районним судом Одеської області 06.03.2014р.,тому ВДВС звернувся до суду із поданням про обмеження йому у праві виїзду за межі України до повного виконання боргових зобов'язань.

З матеріалів справи безспірно вбачається, що в провадженні ВДВС знаходиться на виконанні виконавчий лист № 492/2127/13-ц, виданий Арцизьким районним судом Одеської області 06.03.2014р. про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн., щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, тобто з 08.11.2013р. до повноліття ОСОБА_5, тобто до 10.08.2027р. Проте, як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем 13 травня 2014 року лише відкрито виконавче провадження по виконанню вищевказаного виконавчого листа, однак, виконавцем не вжито будь-яких заходів щодо розшуку боржника (вимоги ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»), а судом не встановлено жодних обставин, які б вказували на доведеність факту ухилення ОСОБА_3 від виконання зобовязання, хоча законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, не за сам факт невиконання зобовязань, а саме - за ухилення від цього.

Отже, державний виконавець ставить вимогу про обмеження права виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3, не маючи відомостей про те, що він дійсно бажає виїхати за межі України.

Також, матеріали справи не містять відомостей про те, яким саме чином боржник ухиляється від виконання рішення суду, чи він дійсно бажає виїхати за межі України.

Таким чином, доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання вказаного рішення суду та дійсно має намір покинути територію України з метою ухилення від виконання рішення суду державним виконавцем суду не надано.

Виходячи із наведеного і за відсутності доказів про свідоме невиконання ОСОБА_3 належних до виконання зобовязань, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання державного виконавця ВДВС ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3, так як можуть бути порушенні конституційні права громадянина ОСОБА_3, встановлені та закріплені ст. 33 Конституції України, а тому внесене до суду подання державного виконавця не доведене та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1, 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», ст. ст. 8, 197, 377-1 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутні при її оголошенні у той же строк із дня отримання її копії.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_6