У х в а л а

іменем україни

27 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Солом'янський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання ордеру недійсним, скасування розпорядження, виселення та визнання права користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Солом'янський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання ордеру недійсним, скасування розпорядження, виселення та визнання права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_8 розпорядженням Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 14 березня 2005 року № 281 був включений в список на позачергове отримання жилої площі.

Рішенням профспілкового комітету від 09 серпня 2005 року в облікову справу включені члени його сім'ї: дружина ОСОБА_3 та діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10

24 березня 2006 року спільним рішенням профспілкового комітету та адміністрації ІБКіЦБ НААН ОСОБА_8 та членам його сім'ї була надана кімната площею 19,4 кв. м у квартирі АДРЕСА_1.

Розпорядженням Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 28 квітня 2006 року рішення було затверджене та 16 травня 2006 року видано ордер на заняття кімнати.

За розпорядженням Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 11 жовтня 2006 року позивачами була приватизована вказана кімната, але з позачергового списку позивачів виключено не було.

Позивачі стверджували, що квартира АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат, кімната, площею 11,5 кв. м до 23 березня 2015 року була зайнята родиною Шевченко, які звільнили її у зв'язку з придбанням іншої квартири. Відповідачі ОСОБА_6 намагалися вселитися у кімнату 22 березня 2015 року, а у подальшому отримали ордер на кімнату.

Позивачі вважали, що мають першочергове право на отримання вказаної кімнати оскільки перебувають на першому місці в позачерговому списку, просили позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Виселено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з кімнати № 2, площею 11,5 кв. м у квартирі АДРЕСА_2, без надання іншого жилого приміщення.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_3, право користування житловим приміщенням - кімнатою № 2, площею 11,5 кв. м у квартирі АДРЕСА_3.

Вирішено питання про судові витрати у справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено, що розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 14 березня 2005 року № 281 затверджено спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету Інституту цукрових буряків УААН від 17 березня 1997 року про включення в список позачергового отримання жилої площі ОСОБА_8

На підставі розпорядження Солом'янської районного державної адміністрації від 28 квітня 2006 року № 685 ОСОБА_8 на сім'ю із чотирьох чоловік: він, дружина та двоє дітей видано ордер на заняття кімнати, площею 19,4 кв. м у комунальній квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видано Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації 11 жовтня 2006 року ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у рівних частках на праві власності належить 39/100 квартири АДРЕСА_1.

Згідно з технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності ОСОБА_2 квартира посімейного, спільного заселення, розташована на 2 поверсі 2 поверхового будинку та складається з трьох кімнат жилою площею 49,5 кв. м, у тому числі: кімната - 18,6 кв. м; кімната - 11,5 кв. м, кімната - 19,4 кв. м.

Станом на 21 лютого 2006 року на балансі Інституту цукрових буряків УААН перебуває гуртожиток, площею 533,94 кв. м по АДРЕСА_1, а також жилий будинок, площею 1013,54 кв. м по вул. Клінічній, 25 у м. Києві.

Згідно з довідкою по Форми № 3 від 08 липня 2015 року позивачі зареєстровані та проживають у житловому будинку АДРЕСА_1, який є комунальною власністю та перебуває на балансі Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків НААНУ.

Відповідно до ст. 52 ЖК УРСР жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

23 березня 2015 року ОСОБА_8 звернувся до директора Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН та до голови профспілкового комітету ІБКіЦБ НААН із заявою про надання йому та його родині у порядку ст. 54 ЖК УРСР кімнати площею 11,5 кв. м, яка звільнилася у квартирі АДРЕСА_1, де він проживає разом із сім'єю.

Згідно з витягом із протоколу № 3 профспілкового комітету Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН від 30 березня 2015 року на підставі ст. 54 ЖК УРСР та ст. 34 ЖК УРСР профспілковий комітет ухвалив заяву ОСОБА_8 задовольнити та подати на подальший розгляд до адміністрації Інституту.

Разом із тим, матеріали справи не містять рішення адміністрації Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН за результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_8

У листі на ім'я президента Національної академії аграрних наук України від 13 серпня 2015 року директор інституту повідомляє, що у квартирі, де проживає ОСОБА_8 із родиною, вільних кімнат не має, що позбавляє можливості вирішити питання про поліпшення житлових умов ОСОБА_8

Відповідно до копії витягу з протоколу засідання адміністрації Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН № 1 від 23 березня 2015 року ОСОБА_12 надано кімнату № 2 у гуртожитку Інституту за адресою: АДРЕСА_4 та ордер від 23 березня 2015 року № 23 серії АА на зайняття вказаної кімнати у гуртожитку.

За інформацією Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_8 разом із родиною із чотирьох осіб перебуває на квартирному обліку у першочерговому списку на отримання житла за категорією «науково-педагогічні працівники», де станом на 20 квітня 2015 року номер його черги серед першочерговиків району - 1443, а за категорією обліку-119.

Належних доказів того, що позивачі перебувають на першому місці в позачерговому контрольному списку Інституту матеріали справи не містяь.

Отже скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_7 відхилити, на рішення апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

О.В.Ступак