Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/807/16-ц
Провадження № 2/499/483/16
У Х В А Л А

Іменем України

"29" вересня 2016 р. смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Р.М., перевіривши виконання вимог ст.ст. 118, 119, 120 ЦПК позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, витребування його та визнання майна особистою приватною власністю,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, витребування його та визнання майна особистою приватною власністю.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим кодексом .

Суддею при дослідженні поданої позовної заяви встановлено, що позивачем при поданні позову не дотримано вимоги ст..119 ЦПК України .

В порушення п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позивачем не зазначена ціна позову хоча позов містить вимоги майнового характеру.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви подається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви позивачем три позовних вимоги, а саме : майнова позовна вимога щодо поділу спільного сумісного майна та виділ його в натурі, немайнові вимоги: витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання майна особистою приватною власністю.

Позивачем по справі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору в повному обсязі до ухвалення рішення по справі, посилаючись на ті обставини, що позивач вкрай хвора людина, йому призначено проходження МСЕК для призначення групи інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

В п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» №10 від 17.10.2014 року зазначено, щовідповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Про те дослідивши документи додані до позовної заяви в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, суддя не знаходить підстав для відстрочення сплати судового збору, оскільки позивач не надав суду жодних доказів про свій майновий стан на день звернення до суду з даним позовом, що і є підставою для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору, а надав лише копії документів про стан здоров»я, що не підтверджують майнове становище позивача.

До матеріалів справи позивачем долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 552,00 гривні.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за поданням до суду позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи ту обставину, що позивачем не зазначена ціна позову щодо майнової вимоги, але сплачено судовий збір в мінімальному розмірі, тому позивачу необхідно надати суду квитанції про сплату судового збору за дві немайнові вимоги та при визначені ціни позовної вимоги майнового характеру правильність сплаченої суми судового збору.

Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснив, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та доведеність тієї обставини, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, оскільки незазначено ціну позову та не надано документу про сплату судового збору в повному розмірі.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків .

Керуючись ст.ст.82,119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, витребування його та визнання майна особистою приватною власністю - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити вищевказані недоліки позовної заяви у пятиденний строк з дня отримання ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3