Ухвала

іменем україни

08 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідного господарства» Рубіжанської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення,

за касаційною скаргою Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідного господарства» Рубіжанської міської ради, поданого директором Подгайко Г.І., на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року представник Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради (далі - КП «РВУВКГ») звернувся з позовом, який уточнив, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01 листопада 2014 року в розмірі 17 383,05 грн, у тому числі: 12 668,39 грн основного боргу; 3 319,54 грн - інфляційні нарахування; 1 395,12 грн - 3 % річних, а також судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від

28 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Рубіжанське виробниче управління водопровідного-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 листопада 2011 року по 31 жовтня 2014 року в розмірі 2 627 грн 97 коп., з яких: сума основного боргу в розмірі 2 359 грн 66 коп., інфляційні втрати в розмірі 55 грн 94 коп. та 3 % річних в розмірі 212 грн 37 коп. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2003 року по 31 жовтня 2011 року у розмірі 10 308 грн 73 коп., інфляційних втрат у розмірі 3 263 грн 60 коп., 3 % річних в розмірі 1 182 грн 75 коп. відмовлено за пропуском строку позовної давності. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 26 листопада

2015 року рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від

28 вересня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог залишено без змін.

У касаційній скарзі представник КП «Рубіжанське виробниче управління водопровідного господарства» Рубіжанської міської ради - Подгайко Г.І. - просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задоволення позовних вимог за період з 01 листопада 2011 року по 31 жовтня 2014 року у розмірі 2 627,97 гривень сторони в апеляційній інстанції не оскаржували, а тому у цій частині рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не переглядалося, тому судом касаційної інстанції на предмет законності та обґрунтованості не перевіряється.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2003 року по 31 жовтня 2011 року у розмірі 10 308 грн 73 коп, інфляційних втрат у розмірі 3 263 грн 60 коп, 3 % річних в розмірі 1 182 грн.75 коп., суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що пропущено строк позовної давності.

Судами встановлено, що з 20 лютого 1981 року ОСОБА_3 разом з дружиною, яка є наймачем житла, зареєстрований та мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1

Послуги з централізованого холодного водопостачання та водовідведення до багатоквартирного будинку за вищевказаною адресою надає КП «РВУВКГ». Особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім'я ОСОБА_3, який є членом сім'ї наймача квартири.

У період з 01 жовтня 2003 року по 31 жовтня 2014 року виникла заборгованість зі сплати за спожиті послуги з централізованого холодного водопостачання та водовідведення у розмірі 12 831,12 грн. Разом з інфляційними витратами та 3 % річних загальна сума боргу склала 17 545,78 гривень.

30 жовтня 2014 року КП «РВУВКГ» звернулося із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості. 31 жовтня 2014 року такий наказ був виданий Рубіжанським міським судом Луганської області.

04 березня 2015 року за заявою ОСОБА_3 судовий наказ було скасовано, що стало причиною звернення 21 квітня 2015 року КП «РВУВКГ» до суду з позовом про стягнення заборгованості.

З 28 квітня 2014 року нарахування за спожиту воду проводиться за даними показників приладу обліку спожитої води. З цього часу послуги з централізованого водопостачання відповідач сплачує.

19 червня 2015 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про застосування строку позовної давності стосовно заявлених позивачем вимог за період з 01 жовтня 2003 року до 20 квітня 2012 року (а. с. 42).

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 68 ЖК України, статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наймач (споживач) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. До числа житлово-комунальних послуг відносяться й послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно з вимогами статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до статті 22 Закону України від 10 січня 2002 року «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Пунктом 3.7 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27 червня 2008 року № 190, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2008 року за № 936/15627, встановлено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється усіма споживачам щомісячно відповідно до умов договору.

Таким чином, плата за житлово-комунальні послуги (у тому числі плата за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення) представляє собою періодичні платежі (щомісячні). Невиконання зобов'язань з оплати комунальних послуг не є «продовжуваним порушенням». До вимог про стягнення такої заборгованості застосовується загальний трирічний строк позовної давності. Початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання споживачем кожного із цих зобов'язань.

У грудні 2006 року, березні, вересні і жовтні 2008 року; березні 2009 року; у травні, червні, вересні 2011 року; у липні, серпні 2011 року; червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2013 року; у січні і лютому 2014 року споживач ОСОБА_3 здійснював оплату нарахованих періодичних платежів за відповідні місяці. Такі дії відповідача свідчать про визнання ним лише певної частини боргу (періодичного платежу) за відповідний місяць. Вищезазначені дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності за іншими періодичними платежами, де позовна давність обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу.

За передбаченим статтями 96, 118, частиною 8 статті 105-1 ЦПК України процесуальним порядком з вимогами про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг КП «РВУВКГ» мало право звернутися з позовом лише через проходження процедури подачі та подальшого скасування судового наказу.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2003 року по 31 жовтня 2011 року у розмірі 10 308 грн 73 коп, інфляційних втрат у розмірі 3 263 грн 60 коп, 3 % річних в розмірі 1 182 грн 75 коп, за пропуском строку позовної давності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком судів щодо їх оцінки, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідного господарства» Рубіжанської міської ради, подану директором Подгайко Г.І., відхилити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 26 листопада 2015 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк

Судді: О.І. Євтушенко

І.М.Завгородня

Ю.Г.Іваненко

О.М.Ситнік