22 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., КадєтовоїО.В., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок, його поділ та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нього,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 28 липня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок, його поділ та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нього.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 09 лютого 1991 року по 28 жовтня 2010 року сторони перебували у шлюбі. За час спільного проживання, за спільні кошти сім'ї ними було побудовано будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. В добровільному порядку провести поділ майна відповідач відмовляється, а тому
ОСОБА_4, з урахуванням уточнень, просив визнати житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5, визнати за кожним із сторін право власності по 1/2 частині спірного будинку, виділити частку
ОСОБА_4 в спірному будинку в натурі, припинити право спільної сумісної власності та визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_5 на 1/2 частину будинку.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності по 1/2 частині житлового будинку за кожним, який знаходиться по АДРЕСА_1. Поділено житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом виділення зі складу часткової власності часток співвласників в натурі: ОСОБА_4 приміщення першого поверху загальною площею 52,9 кв. м., підвального приміщення загальною площею 53,6 кв. м.; ОСОБА_5 приміщення першого поверху загальною площею 50,7 кв. м., підвального приміщення загальною площею 49,9 кв. м. Зобовʼязано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 влаштувати ділянку стіни в приміщенні коридору № 1 для його поділу між співвласниками на два окремих приміщення, влаштувати перегородки в приміщення житлової кімнати № 2 для облаштування окремих приміщень кухні, ванної кімнати та вбиральні, а також влаштувати дверні прорізи в перегородці між приміщеннями житлової кімнати № 2 та коридору № 1, влаштувати ділянку стіни в приміщенні коридору № 8 для його поділу між співвласниками на два окремих приміщення, замурувати дверний проріз між господарськими приміщеннями № 13 та гаражем № 14, влаштувати сходи для входу в частину приміщень першого поверху, що виділено ОСОБА_4, влаштувати сходи для входу в частину приміщень підвалу, що виділено ОСОБА_5 Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 компенсацію від меншої ідеальної частки житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1, в розмірі 8 368 грн. Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь

ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 2 343 грн та витрати повʼязані з проведенням експертизи в розмірі 4 400 грн. Зобовʼязано управління державної казначейської служби України у Хмельницькому районі повернути ОСОБА_4 внесений у більшому розмірі судовий збір в розмірі 60 грн.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28 липня

2016 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2015 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 577 грн 30 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що поділ житлового будинку слід провести по першому варіанту, визначеному у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 травня 2014 року

№ 176/014, оскільки даний поділ може бути здійснений із незначним відхиленням від розміру ідеальних часток сторін (47,94 % і 52,06 %) та присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшується.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 09 лютого 1991 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28 жовтня 2010 року.

За час шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 побудували житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, та прийнятий в експлуатацію 09 листопада 2006 року. Право власності на спірний будинок зареєстровано на ім'я ОСОБА_5

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Стаття 183 ЦК України визначає, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від

28 травня 2014 року № 176/014 (варіант № 1) ОСОБА_4 слід виділити:

№ 1 коридор - 8,2 кв. м., № 2 житлову кімнату - 18,9 кв. м., № 7 житлову кімнату - 25,8 кв. м., № 8 коридор - 8,5 кв. м., № 9 літня кухня - 22,9 кв. м., № 14 гараж - 22,2 кв. м., загальною площею 106,5 кв. м., що становить

52,06 % житлового будинку. ОСОБА_5 слід виділити: № 1 коридор -

17,0 кв. м., № 3 вбиральню - 1,0 кв. м., № 4 ванну кімнату - 5,0 кв. м.,

№ 5 кухню - 12,1 кв. м., № 6 житлову кімнату - 15,6 кв. м., № 8 коридор - 10,7 кв. м., № 10 вбиральню - 1,4 кв. м., № 11 ванну кімнату - 7,6 кв. м.,

№ 12 господарське приміщення - 9,2 кв. м., № 13 господарське приміщення - 21,0 кв. м., загальною площею 100,6 кв. м., що становить 47,94 % житлового будинку. Відступ від ідеальних часток становить 8 368 грн.

Для повного відокремлення частин житлового будинку слід провести будівельні роботи з його переобладнання та перепланування, а саме: влаштувати ділянку стіни в приміщенні коридору № 1 для його поділу між співвласниками на два окремих приміщення; влаштувати перегородки в приміщення житлової кімнати № 2 для облаштування окремих приміщень кухні, ванної кімнати та вбиральні, а також влаштувати дверні прорізи в перегородці між приміщеннями житлової кімнати № 2 та коридору № 1; влаштувати ділянку стіни в приміщенні коридору № 8 для його поділу між співвласниками на два окремих приміщення; замурувати дверний проріз між господарським приміщенням № 13 та гаражем № 14; влаштувати сходи для входу в частину приміщень 1-го поверху, що пропонуються другому співвласнику; влаштувати сходи для входу в частину приміщень підвалу, що пропонуються першому співвласнику.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, що перший варіант поділу майна має найменше відхилення часток сторін від їх ідеальної частки в спірному будинку та визначає менший розмір компенсації, яку необхідно сплатити у зв'язку з цим ОСОБА_4 на користь відповідача, а тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, та поділ вказаного житлового будинку саме за першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи від 28 травня 2014 року № 176/014.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 не брали участі у розгляді справи в суді апеляційної інстанції

28 липня 2016 року, оскільки ними до суду апеляційної інстанції було подано заяви про відкладення розгляду справи у звʼязку із перебуванням представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 у відпустці, не можуть бути взяті судом касаційної інстанції до уваги, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджені, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 28 липня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 28 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок, його поділ та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нього залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова