У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого судді: Демянчук С.В.

суддів: Ковалевича С.П., Шеремет А.М.,

секретаря судового засідання: Коробчук А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 14 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися.

Обґрунтовував позовні вимоги тим, що рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися в розмірі 1/5 частки від його доходу. На даний час у нього змінилося сімейне та матеріальне становище і зросла кількість утриманців, що відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів. Так, в 2015 році він був мобілізований на військову службу до Збройних сил України, на даний час на його утриманні перебувають четверо осіб: непрацездатні батьки-пенсіонери, дружина, яка не працює та повнолітній син ОСОБА_4, який навчається.

Вказував, що на протязі 2015 року ним було сплачено 9 401,75 грн. аліментів, що є більшим ніж повна вартість навчання сина - 7150,00 грн.. Просив змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання повнолітнього сина та визначити їх в розмірі 1/2 частини вартості навчання сина, що становить 3 935 грн. в 2016-2017 навчальному році та 4330 грн. в 2017-2018

_____________________________________________________________________________________________

Провадження № 22ц-787/1181/2016 Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_5

Доповідач : Демянчук С.В.

навчальному році.

В письмовій заяві від 07 квітня 2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги: просив змінити розмір аліментів та визначити їх в сумі 570 грн. в місяць.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 14 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованим і таким, що містить порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що при розгляді справи суд проігнорував докази, які були ним надані та долучені до матеріалів справи.

Вказує, що після винесення рішення Костопільського районного суду від 15 жовтня 2014 року у нього змінилося сімейне та матеріальне становище і зросла кількість утриманців, що відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

Крім того зазначає, що згідно з договором про навчання, оплата за навчання сина проводиться щомісячно і становить 570 грн. в місяць, а він згідно рішення суду від 15 жовтня 2014 року сплачує аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Так в 2015 році він один оплатив повну вартість навчання сина в розмірі 570 грн. в місяць та 1430 грн. щомісячно на його утримання (в 2015 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу 1200 грн.).

Просив скасувати рішення суду першої інстанції від 14 квітня 2016 року та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити та стягувати в розмірі 570 грн. щомісячно (що становить повну вартість навчання сина). Починаючи з дня подання позову (01 лютого 20016 року) і до закінчення сином навчання (30 червня 2018 року).

В поданих на апеляційну скаргу запереченнях представник ОСОБА_2 покликається на безпідставність доводів апеляційної скарги та на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке просить залишити без змін.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1, підтримавши апеляційну скаргу повністю, надала пояснення в межах її доводів.

Представник ОСОБА_2, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, покликав на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов'язаної надавати дитині утримання, та особа, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками. Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоров'я зазначених у законі осіб можуть протягом часу існування аліментного зобов'язання змінюватися, закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

Правове значення при вирішенні спору має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, який би був обґрунтованою підставою для задоволення позову або для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 01 вересня 2014 року навчається в Рівненському державному гуманітарному університеті на першому курсі, на денній формі навчання.

Рішенням Костопільського районного суду від 15 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися в розмірі 1/5 частки від його доходу починаючи з 01 вересня 2014 року і до закінчення навчання (до 30 червня 2018 року).

Суд першої інстанції встановив, що матеріальний та сімейний стан позивача, стан його здоров'я після ухвалення рішення Костопільським районним судом від 15 жовтня 2014 року про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, не змінився.

Щодо даних висновків суд навів відповідні мотиви і висновки з якими погоджується і колегія суддів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що змінився його сімейний стан, що дає підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки достатніх та належних доказів про утримання батьків, та про те, що останні потребують такого утримання, - позивачем не надано.

Також, та обставина, що змінився його сімейний стан, оскільки на момент розгляду спору він має іншу сім'ю, де має дружину, яка доглядає новонароджену дитину доньки, не є тією юридично значимою обставиною, яка є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання сина, оскільки заробітна плата позивача з часу визначення судом розміру аліментів по даний час значно збільшилася. Дані обставини вбачаються з доводів позивача та його представника, які фактично доводять про необхідність зменшення розміру аліментів /визначений в 1/5 частині/, оскільки сума аліментів в грошовому визначенні через збільшення суми заробітної плати також збільшилася. Однак, зазначені підстави не передбачені законом як такі, що слугують для зменшення розміру аліментів. Оспорення визначеного судом розміру аліментів відбувається в апеляційному та касаційному порядку.

Окрім того з довідки про хворобу доньки дружини позивача - ОСОБА_7 на час звернення з позовом не мали місця. /а.с. 44/

Посилаючись у позові, як на підстави для зменшення розміру аліментів, на зміну матеріального стану сина, позивач в порушення вимог ст. 60 ЦПК України належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів не надав, а такі доводи зводяться лише до збільшення доходу сина в звязку з отриманням аліменів від позивача.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Поскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та, враховуючи, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно встановив дійсні обставини справи, з'ясував характер взаємовідносин сторін, постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, та зважаючи, що не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий суддя: С.В. Демянчук

Судді : С.П. Ковалевич

ОСОБА_8