пр. № 2/759/4464/16
ун. № 759/9927/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Заєць Т.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ВБР» звернулося з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №ІСКGMCUVI.245617.002 від 07.08.2014 року, що становить 21 389,76 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2016 року, вказану заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом двох днів з дня отримання копії ухвали суду, а саме: сплатити судовий збір в розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

05.09.2016 року позивач, на виконання вимог ухвали суду надав оригінал платіжного доручення №138699 від 01.09.2016 року на суму 1 378,00 грн., судовий збір сплачено на реквізити Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, судовий збір сплачено за позовом до ОСОБА_2 23.09.2016 року до суду надійшла заява від позивача про повернення оригіналу платіжного доручення, як помилково надісланого. Належного оригіналу документу про сплату судового збору, суду надано не було. Заяви передано судді 26.09.2016 року.

Позовна заява підлягає поверненню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору (ч. 5 ст. 119 ЦПК України). Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10 зазначено, що частиною першою статті 9 Закону № 3674-VI передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. При цьому місце розгляду справи судом визначається відповідно до вимог закону, зокрема ст. 107 ЦПК (усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами). Встановивши, що судовий збір сплачено не за місцем розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та пропонує сплатити судовий збір до бюджету за місцем розгляду справи (стаття 121 ЦПК).

Враховуючи, що вимоги ухвали суду від 18.08.2016 року виконані не були, документу про сплату судового збору на рахунок Святошинського районного суду м. Києва до матеріалів заяви додано не було, а тому позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 5 ст. 121 ЦПК України).

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ