Справа № 755/6892/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову подану, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

16 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В. автомобіля марки: «Сеат», номер шасі (кузова) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, рік випуску: 2013 року, колір білий, зупинити продаж арештованого майна та зняти арешт з автомобіля марки: «Сеат», номер шасі (кузова) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, рік випуску: 2013 року, колір білий.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з положень ч.2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст. 151 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення

виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи зі змісту заяви про забезпечення позову, позивач просить суду вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В., зупинення продажу арештованого майна та зняти арешт з автомобіля марки: «Сеат», номер шасі (кузова) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, рік випуску: 2013 року, колір білий.

Разом з тим, обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження визначені у статі 37 Закону України «Про виконавче провадження», та їх реалізації відноситься до компетенції державного виконавця в межах процедури виконавчого провадження.

Оцінивши наведені позивачем підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки наявність відкритого виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, не є беззаперечною підставою для зупинення виконавчого провадження у разі оскарження у судовому порядку виконавчого документа, в той же час визначений позивачем спосіб забезпечення позову як зупинення продажу арештованого майна не передбачене цивільним процесуальним законодавством та суперечить Закону України «Про виконавче провадження», оскільки суд не має право втручатись в діяльність органів державної виконавчої служби, а забезпечення позову слугує підставою гарантією реалізації рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, та не може замінювати безпосередньо рішення суду.

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом; у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, вирішення питання про зняття арешту з майна, який накладено державним виконавцем в межах процедури виконавчого провадження, вирішується в порядку визначеному ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», тому не може бути реалізовано шляхом звернення до суду із заявою про забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я