22 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровʼя,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», подану представником Шатуновим Андрієм Олександровичем, на рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня
в с т а н о в и л а:
У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат») про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровʼя.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що внаслідок праці протягом тривалого часу в шкідливих умовах ОСОБА_4 отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК у 2014 році йому було первинно встановлено втрату професійної працездатності в загальному розмірі 45 % та визнано інвалідом ІІІ групи, які при наступному переогляді залишено незмінними.
Вважаючи причиною отримання професійного захворювання тривалу роботу в умовах шкідливих факторів, що перевищують гранично допустимий рівень, ОСОБА_4 просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 275 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 15 000 грн Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судові витрати в розмірі 1 375 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2016 року рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року в частині визначеного судом першої інстанції розміру судового збору, стягнутого з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави, зменшено цей розмір з 1 378 грн до 551 грн 20 коп. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» - Шатунов А.О., просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із доведеності зв'ялених позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4, працюючи протягом 22 років, з яких з 11 жовтня 2004 року по 25 квітня 2014 року працював підземним бурильником шпурів на шахті «Родіна» ВАТ «Кривбасзаліррудком», правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, отримав професійне захворювання з відповідним діагнозом: Радикулопатія попереково-крижова, білатеральна, переважно справа та шийна, зі стійким вираженим больовим синдромом та мязово-тонічними синдромами, порушеннями біомеханіки хребта, нерон дистрофічними проявами у вигляді деформуючого артрозу і періартрозу колінних суглобів, ПФС другого ст., двобічним плечолопатковим періартрозом, ПФС першого ст., периферичним нейроваскулярним сидромом переважно верхніх кінцівок.

Висновком МСЕК від 24 квітня 2014 року ОСОБА_4 первинно встановлено 45 % втрати професійної працездатності та визнано інвалідом третьої групи з 07 квітня 2014 року, які при наступному переогляді 09 квітня 2015 року залишено незмінними.

Згідно акта розслідування професійного захворювання від 24 січня 2014 року, причиною професійного захворювання позивача є тривалий стаж роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу (важкість праці: маса вантажу, що підіймається та переміщається вручну 50 кг. при гранично допустимій до 30 кг.; знаходження у нахиленому положенні до 30°/понад 30° - 45,7/5,7 при гранично допустимих 25/0; нахили корпуса (вимушені, більше 30°) 152 за зміну при гранично допустимій кількості - 100). Тобто, роботодавець ПАТ «Кривбасзалізрудком» допустив перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно з ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно розʼяснень викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до статті

237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки встановив порушення ПАТ «Кривбасзалізрудком» норм трудового законодавства, що призвело до виникнення у ОСОБА_4 професійного захворювання, а тому саме на роботодавця покладається обовʼязок з відшкодування завданої моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року, в незміненій його частині, та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», подану представником Шатуновим Андрієм Олександровичем, відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року, в незміненій його частині, та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від

20 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровʼя залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова