УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Донецької області від 21 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулось до суду позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 19 жовтня 2012 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачеві кредит у сумі 99 тис. грн, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього за графіком погашення кредиту. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 3 червня 2015 року утворилась заборгованість за кредитом в сумі 73 595 грн 55 коп., за відсотками в сумі 8 466 грн 16 коп. та за комісією 8 390 грн, а всього в сумі 90 452 грн 03 коп. На виконання умов договору відповідачеві ула направлена вимога про дострокове повернення кредиту, яка залишилась без виконання. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом в сумі 90 452 грн 03 коп. та судовий збір у розмірі 904 грн 52 коп.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 16 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 21 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 15 жовтня 2012 року станом на 3 червня 2015 року: заборгованість за кредитом в сумі 73 595 грн 55 коп., за відсотками в сумі 8 466 грн 16 коп., за комісією в сумі 8 390 грн 32 коп., а всього 90 452 грн 03 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 15 жовтня 2012 року між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 90 тис. грн на строк до 23 жовтня 2017 року зі сплатою за користування кредитом 21% річних (а.с. 4-6, 50).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з положень статей 610, 612, 625, 629 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення про задоволення позову на підставі доказів, наданих сторонами й належним чином оцінених судом (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що відповідач належним чином не виконує умови договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню із відповідача.

Доводи касаційної скарги про те, що між сторона зазначений вище кредитний договір не укладався не заслуговують на увагу, оскільки під час розгляду справи відповідач не заявляв клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, останній виконував умови вказаного договору шляхом щомісячного погашення поточної заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісії та інших платежів.

При цьому, банк надав належним чином завірену копію кредитного договору та довідку щодо розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором. З якої вбачається, що за період з 22 жовтня 2010 року по 22 вересня 2014 року відповідач щомісячно вносив кошти на погашення кредиту (а.с. 11), визнавши його.

Інші доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

І.М.Завгородня

В.М.Коротун