Справа № 369/2607/16-ц
Провадження № 2/369/1687/16
РІШЕННЯ

Іменем України

14.04.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Дуплій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 2014 року по 2016 рік. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказав також, що до укладення шлюбу вони перебували у фактичних шлюбних відносинах. За час шлюбу ними було придбане майно: квартиру, що знаходиться АДРЕСА_1. В добровільному порядку поділити майно сторони не можуть.

Просив суд визнати за ним та відповідачем право власності по ? частині за кожним на квартиру, площею 72,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

У судове засідання позивач не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

У судове засідання відповідачка не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 17 січня 2014 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

30 грудня 2014 року між ТОВ «Парадиз-Строй» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: Київська область, києво-Святошинський район, АДРЕСА_3.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №31967939 від 30 грудня 2014 року право власності на квартиру в АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_2

За ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюють положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки майно придбано сторонами у період зареєстрованого шлюбу, тому воно є спільною сумісною власністю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і частки сторін є рівними.

Відповідно до п.п. 22-25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11, від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи те, що сторони погодили вартість майна, суд вважає за доцільне розділити майно подружжя, визнавши право власності по ? частині за кожним на квартиру в АДРЕСА_3.

За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_5 заволити.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на ? частину квартири загальною площею 72,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати право власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на ? частину квартири загальною площею 72,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич