У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Харківської області від 13 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2011 року по 02 жовтня 2014 року. Фактичні спільні стосунки між ними були припинені у червні 2014 року і з цього моменту вони проживають окремо та спільного сімейного бюджету не мають. У період шлюбу ними придбано автомобіль «DAEWOO MATIZ /Е93/» , який зареєстрований на ім'я відповідача. Вказаний автомобіль є спільним майном подружжя. Згідно висновку судового експерта автотоварознавця встановлена ринкова вартість автомобіля станом на 23 червня 2014 року становила 64 522,00 грн. Відповідач самостійно продав спільний автомобіль під час розгляду справи та кошти привласнив.

На підставі наведеного просила суд визнати за нею права власності на половину вартості автомобіля та стягнути з відповідача на її користь 32 261,00 грн, а також судові витрати.

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом про поділ іншого спільно нажитого майна подружжя, посилаючись на те, що сторонами в період шлюбу придбані за спільні кошти електропобутова техніка, відеокамера. ноутбук, меблі на загальну суму 32 270,00 грн. Оскільки все це майно залишилося у ОСОБА_1, тому просив визнати за ним право власності на плазмову панель «Філіпс» вартістю 10 300,00 грн, ноутбук вартістю 4 520,00 грн та супутникову антену вартістю 1 100,00 грн, а разом - на суму 15 920,00 грн.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 25 серпня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано спільно нажитим майном подружжя, що підлягає розподілу в рівних частках спірний автомобіль «DAEWOO MATIZ» вартістю згідно висновку судового експерта товарознавця № 31-14 від 23 червня 2014 року у розмірі 64 522,93 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на її користь 32 261,47 грн в рахунок компенсації вартості половини спільно нажитого автомобіля. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження спірного автомобіля «DAEWOO MATIZ».

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення вартості спірного автомобіля.

Визнано спільно нажитим майном подружжя, що підлягає розподілу в рівних частках: автомобіль «DAEWOO MATIZ», що був зареєстрований за ОСОБА_2, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 45 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22 500,00 грн в рахунок компенсації вартості половини вказаного спільно нажитого автомобіля. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 витрат в розмірі 800,00 грн щодо проведення судової авто-товарознавчої експертизи щодо визначення вартості спірного автомобіля.

В іншій частині рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 25 серпня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Харківської області від 13 листопада 2015 року та залишення в силі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 25 серпня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про розподіл спільно нажитого майна подружжя, суд першої інстанції виходив з того, що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, придбали автомобіль. Між сторонами будь-якої домовленості або шлюбного договору стосовно спільного майна не було, тому зазначений автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає розподілу в рівних частках. Відповідачем не було надано належних доказів про придбання спірного автомобіля за особисті кошти, або кошти, надані його батьками.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що він не надав доказів щодо надбання цього майна за спільні кошти подружжя.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині суми, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1, апеляційний суд виходив з того, що спірний автомобіль було продано 26 червня 2014 року за 45 000,00 грн, що підтверджується довідкою-рахунком від 26 червня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат у розмірі 800,00 грн на проведення судової авто-товарознавчої експертизи щодо визначення вартості спірного автомобіля, апеляційний суд виходив з того, що при вирішенні справи вартість спірного автомобіля визначена відповідно довідки-рахунка від 26 червня 2014 року про продаж спірного автомобіля

Висновки апеляційного суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом апеляційної інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 13 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова