Єдиний унікальний номер 741/1145/16
Провадження № 2/741/468/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 01 вересня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту заповіту,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що 2 липня 2008 року секретарем Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області було посвідчено заповіт ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Зазначеним заповітом спадкодавець заповіла позивачу та відповідачу належні їй державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 і НОМЕР_5. В процесі оформлення спадщини між сторонами виник спір стосовно тлумачення змісту заповіту, внаслідок якого нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

ОСОБА_1 просив здійснити тлумачення заповіту ОСОБА_3, посвідченого секретарем виконкому Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області 2 липня 2008 року і зареєстрованого в реєстрі за № 207 в частині заповітного розпорядження, наступним чином: «Належні мені земельні ділянки площею 0,52 га (кадастровий номер НОМЕР_3) та 2,90 га (кадастровий номер НОМЕР_6), що розташовані на території Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, право власності на які підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_4 і НОМЕР_5, виданих на підставі розпорядження Носівської райдержадміністрації від 28 березня 2005 року № 3, - заповідаю своїм внукам - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порівну».

В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі за наявними у справі матеріалами.

В судове засідання відповідач також не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що він заперечує проти позову, просив відмовити в його задоволенні, справу розглянути без його участі.

Суд розглядає справу в відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за життя набула право власності на земельні ділянки площами 0,52 га (кадастровий номер НОМЕР_3) та 2,90 га (кадастровий номер НОМЕР_6), що розташовані на території Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, на яку на ім'я останньої були видані державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 та НОМЕР_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В судовому засіданні встановлено, що 2 липня 2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким належні їй державні акти серії НОМЕР_4, НОМЕР_5 на право власності на земельну ділянку, виданих на підставі розпорядження Носівської райдержадміністрації від 28 березня 2005 року № 3, заповіла своїм онукам - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 13).

З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрів (а.с. 17) вбачається, що Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.

Частиною 3 ст. 213 ЦК України передбачено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять. Їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не державні акти на право власності на земельні ділянки, а земельні ділянки, на які видані ці державні акти.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими на законі та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1).

Вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 213, 1256 ЦК України, ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Здійснити тлумачення заповіту ОСОБА_3, посвідченого секретарем виконкому Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області 2 липня 2008 року і зареєстрованого в реєстрі за № 207 в частині заповітного розпорядження, наступним чином: «Належні мені земельні ділянки площею 0,52 га (кадастровий номер НОМЕР_3) та 2,90 га (кадастровий номер НОМЕР_6), що розташовані на території Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, право власності на які підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_4 і НОМЕР_5, виданих на підставі розпорядження Носівської райдержадміністрації від 28 березня 2005 року № 3, - заповідаю своїм внукам - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порівну».

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв