Справа № 336/250/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходу забезпечення позову у вигляді арешту 39/100 частин будинку № 48 по вул. Волзькій в м. Запоріжжі, застосованого ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування.

В заяві зазначив, що на підставі рішенням апеляційного суду Запорізької області від 7 жовтня 2014 року визнаний недійсним договір дарування 39/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волзька, 48, укладений 30 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Зазначеним рішенням припинено право ОСОБА_4 на частку в праві спільної часткової власності.

Право ОСОБА_3 на спірну частину нерухомого майна було припинено ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13.11.2013 року, якою справу про визнання за ОСОБА_5ВВ. права власності на 39/100 частин повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого позов залишений без розгляду.

Зазначена частка в праві спільної власності належала ОСОБА_6, чия смерть сталася 11 грудня 2011 року. Заявник є єдиним спадкоємцем померлого за заповітом, проте реалізувати своє право на спадкування він не зміг, хоча й звернувся в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки у вчиненні цієї дії йому було відмовлено через наявність арешту на зазначену частину будинку.

Так як наявність заходу забезпечення позову звужує права заявника як спадкоємця, між тим рішення суду про задоволення вимог ОСОБА_2 повністю виконано, просить про скасування цього заходу забезпечення позову.

В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви. Просить про її задоволення.

Представник ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечує, заявивши, що в силу положень цивільного процесуального законодавства набрання рішенням про задоволення позову законної сили не є підставою для скасування заходів забезпечення позову на відміну від випадків відмови у задоволенні позову, закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, коли заходи забезпечення позову застосовуються до набрання рішенням законної сили. Разом з тим відсутність заходу забезпечення позову може надати можливість ОСОБА_1 узаконити самовільне будівництво, яке порушує право позивача як співвласника нерухомого майна, якому належить право на 61/100 частину будинку.

У звязку з викладеним просить про відмову в задоволенні заяви.

Відповідачі в справі ОСОБА_3, ОСОБА_7 надали суду письмові звернення (л.д. 47, 48 т. 3), які містять прохання про вирішення заяви без їхньої участі, що в силу ч. 5 ст. 154 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання у їхню відсутність.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вивчивши доводи клопотання, суд вважає за можливе його задоволення, виходячи з таких міркувань.

В силу ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Між тим судом встановлено, що позов ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування задоволений повністю. 16 січня 2015 року скасовано реєстрацію права власності обдарованої ОСОБА_4 на 39/100 частин будинку № 48 по вул. Волзькій в м. Запоріжжі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 60-61).

Зазначені обставини свідчать про відсутність процесуальної необхідності для продовження застосування заходу забезпечення позову.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, а відповідно до ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В силу п. 4 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як встановлено судом, заявник є спадкоємцем за заповітом власника 39/100 частин будинку № 48 по вул. Волзькій в м. Запоріжжі ОСОБА_6, чия смерть сталася 11 грудня 2011 року (а. с. 63, 64 т. 2), який у встановлений законом строк, а саме: 20 лютого 2012 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а. с. 66 т. 2). 2 липня 2015 року постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 на підставі п. п. 4.15, 4.17, п. 4 гл. 10 розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 39/100 часток у праві спільної часткової власності на будинок № 48 по вул. Волзькій в м. Запоріжжі (а. с. 65 т. 2). За змістом наведених положень «Порядку…», якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Встановлені судом обставини вказують на те, що наявність заходів забезпечення позову перешкоджає заявнику в реалізації його права на спадкування, тому, не вбачаючи процесуальних передумов для збереження заходу забезпечення, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

На зазначений умовивід суду не впливають твердження представника позивача про те, що скасування арешту може потягти незаконне визнання права власності на самочинне будівництво, оскільки:

- як вже зазначено, відсутні підстави для застосування заходу забезпечення позову;

- існування заходу забезпечення порушує право заявника;

- припущення порушення права позивача як учасника права спільної часткової власності на нерухомість не є підставою для збереження арешту майна за рахунок порушеного права заявника, а за умови порушення права особи самочинним будівництвом мають застосовуватися інші способи захисту цивільних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

У звязку з викладеним суд доходить висновку про захист права заявника в обраний ним спосіб.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 154, 292-294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати захід забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування у вигляді арешту 39/100 частин будинку № 48 по вул. Волзькій в м. Запоріжжі, застосований ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2016 року.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її винесення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення ухвали, - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя О.В. Щаслива