Ухвала

іменем україни

02 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Євтушенко О.І., Гвоздика П.О., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, військової прокуратури Центрального регіону України про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, посилаючись на незаконне притягнення до кримінальної відповідальності. Просив відшкодувати йому майнову шкоду в сумі 250 тис. грн та стягнути 750 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилався на те, що з 25 вересня 2006 року, тобто з часу порушення відносно нього кримінальної справи, й до постановлення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 27 листопада 2012 року ухвали про залишення без змін виправдовувального вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2011 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 28 листопада 2011 року, він незаконно перебував під слідством і судом, чим і заподіяні йому майнова та моральна шкода.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 100 тис. грн шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 26 січня 2016 року зазначене судове рішення змінено.

Викладено абзац другий резолютивної частини рішення в новій редакції та стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 100 тис. грн шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

У решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі Державна казначейська служба України просить ухвалені в справі рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Розглядаючи спір в частині позову про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовив у позові з підстав недоведеності.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції стягнув 100 тис. грн з Державного казначейства України, не звернувши уваги та те, що стягнення коштів на відшкодування завданої позивачу шкоди з Державного казначейства, як із самостійної юридичної особи, не відповідає вимогам закону. Апеляційний суд змінив в цій частині зміст резолютивної частини рішення суду першої інстанції, вказавши, що стягнення коштів на користь ОСОБА_1 має бути здійснене шляхом списання з відповідного рахунку (бюджетної програми) Державного бюджету.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги Державної казначейської служби України не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

П.О.Гвоздик

О.В. Попович