Справа № 755/8442/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Десятої Київської державної нотаріальної контори про забезпечення доказів та позову,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом витребування у державного нотаріуса Сабодаш О.В., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, спадкову справу №56701956, та забезпечити позов шляхом заборони вчинення державним нотаріусом Сабодаш О.В., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, дій, направлених на оформлення спадкоємцями інших осіб, а саме ОСОБА_3, до вирішення справи по суті, мотивуючи тим, що державний нотаріус не виконує рішення суду, яким заявника визнано спадкоємцем, у зв'язку з чим заявник вимушена звертатись з позовом до суду.

Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову. У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов'язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, заподіяні у зв'язку із забезпеченням доказів.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Згідно ст. 135 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

У разі обґрунтованої вимоги заявника, а також якщо не можна встановити, до кого може бути згодом пред'явлено позов, заява про забезпечення доказів розглядається судом невідкладно лише за участю заявника.

Виходячи зі змісті заяви ОСОБА_1, підставою для вжиття судом заходів про забезпечення доказів шляхом витребування у державного нотаріуса матеріалів спадкової справи, є невиконання рішення суду, однак до заяви долучена ксерокопія рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 травня 2016 року, яке ухвалене за результати розгляду цивільної справи №755/5799/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи Головне територіальне управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Київської міської ради, третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин, визнання спадкоємцем третьої черги за правом представлення та визнання права власності на спадкове майно, де міститься запис, що станом на 16 травня 2016 року рішення суду не набрало законної сили.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що клопотання заявник ОСОБА_1 про забезпечення доказів не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведено обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим під час розгляду цивільної справи, як і відсутні докази вжиття заявником заходів на отримання необхідної інформації від державного нотаріуса та постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні певної нотаріальної дії.

При цьому суд виходить зі змісту характеру спірних правовідносин і правової вимоги, розуміння фактів, що підлягають встановленню і які лежать в основі вимог позивача.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушення прав інтелектуальної власності. (ч.4 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України)

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки до подання позову до суду заінтересована особа може подати заяву про забезпечення доказів, а вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову регулюється положеннями ст.151 Цивільного процесуального кодексу, та зумовлює вирішення такої заяви після відкриття провадження у цивільній справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 133-135, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Десятої Київської державної нотаріальної контори про забезпечення доказів та позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я