Справа № 541/2968/16-ц
Провадження № 6/541/34/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання - Лисенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді подання заступника начальника Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в :

Заступник начальника Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - боржника за зведеним виконавчим провадженням №52680126, з виконання виконавчих листів № 2/541/443/2016 від 06.05.2016, № 2/541/442/2016 від 17.06.2016, № 2/541/442/2016 від 25.05.2016, виданих Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_2 витрат, понесених на лікування потерпілого від злочину, в сумі 7973,10 грн. на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім.М.В.Скліфосовського, в сумі 6574,70 грн. на користь фінансового управління Миргородської РДА та судового збору на користь держави в сумі 1378,00 грн., посилаючись на те, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. З цих підстав державний виконавець просив суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним зобовязань за вказаними виконавчими документами.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця

Представник Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області до суду не зявився, направив клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали, долучені державним виконавцем до подання, приходить до переконання, що таке подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї "кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Частиною 2 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Отже законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тобто такі дії боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обовязків. Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо). Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу. Також не надано доказів того, що боржник має реальні можливості виконати рішення суду але вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють його виконання, що боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для обмеження боржника в здійсненні його конституційних прав, отже у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст. 8, 60, 208, 209, 210, 377-1 ЦПК України, Законом України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання заступника начальника Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали

Суддя: ОСОБА_3