Провадження № 2/521/1440/16
У Х В А Л А

Іменем України

"25" травня 2016 р. Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю шляхом зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю шляхом зняття з реєстрації.

В судове засідання, призначене на 18.04.2016р., позивачка будучи належним чином сповіщена, не зявився, у звязку з чим слухання справи було відкладено на 25.05.2016р., про дату та час слухання справи позивачка була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка, яка є в матеріалах справи.

В судове засідання 25.05.2016р. позивачка повторно не зявилася, про причини неявки не повідомляла. Від позивачки не надходило будь-яких заяв про відкладення слухання справи чи про розгляд справи за її відсутності.

Сторони в судове засідання не зявилися, сповіщені належним чином.

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більш двох місяців із дня відкриття провадження у справі, в зв'язку з чим дії позивача по у вигляді повторної неявки у судове засідання суд відносить до таких, що суперечать вимогам ч. 3 ст. 27 ЦПК України, та розцінює їх як зловживання стороною своїми процесуальними правами, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи.

Частиною 3 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, діюче цивільно-процесуальне законодавство не повязує обовязок суду залишити заяву без розгляду з поважністю повторної неявки позивача в судове засідання, яке в даному випадку до уваги не береться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі „Калашников проти Росії Європейський суд зазначив що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі „Пономарьова проти України зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання позивача, якому було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю шляхом зняття з реєстрації підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч.5 ст.76, ч.2 ст.77, ч.1 ст. 157, ч. 3 ст. 169, ч.1 п.3 ст.207 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю шляхом зняття з реєстрації - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя: І.А.Мазун