Справа № 307/2325/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

18 серпня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Куцина М.М.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Павліченка С.В.

при секретарі - Шукаль О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду від 14 липня 2016 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Ганичівської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Ганичівської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Тячівського районного суду від 14 липня 2016 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Ганичівської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради та зобов'язання вчинити дії зупинено до закінчення провадження у цивільній справі №307/1916/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Ганичівської сільської ради про скасування рішення Ганичівської сільської ради та зобов'язання вчинити дії.

Не погоджуючись з ухвалою Тячівського районного суду від 14 липня 2016 року відповідач ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали із-за порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану нею ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що зупинення провадження у даній справі є незаконним, розгляд справи триває понад два роки, позивачка зловживає своїми правами та необґрунтовано перешкоджає у праві на законне, справедливе рішення, ухвалене в розумний термін, і можливість реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки, процедури якої зупинено, в порядку забезпечення позову. Предметом позову по даній справі є право ОСОБА_2 на безоплатну приватизацію земельної ділянки, внаслідок правомірного документального користування земельною ділянкою, тоді як предметом позову по іншій праві є оспорювання законності дій (бездіяльності) сільської ради щодо права позивачки на безоплатну приватизацію земельної ділянки бажаного розміру, без врахування інтересів сусідніх землекористувачів. Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції помилково визнав, що лише у разі вирішення справи № 307/1916/16-ц та ухвалення рішення щодо скасування рішення сільської ради про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою на площу розміром 0, 04 га і зобов'язання сільської ради вирішити питання про надання їй бажаної площі, або відмови у цьому позову, можливо вирішити позов по даній справі. На думку апелянта, логічним є зупинення розгляду цивільної справи № 307/1916/16-ц, вирішення якої повністю залежить від результату розгляду вимог, заявлених два роки тому у даній цивільній справі.

Представник ОСОБА_3 в інтересах відповідача ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з мотивів, викладених в ній.

Інші сторони не з'явилися в судове засідання апеляційної інстанції. Судова колегія вважає, що на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України може розглянути справу без їх участі, так як вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупиняючи провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Ганичівської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради та зобов'язання вчинити дії, суд першої інстанції виходив з того, що її розгляд є неможливим до вирішення цивільної справи №307/1916/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Ганичівської сільської ради про скасування рішення Ганичівської сільської ради та зобов'язання вчинити дії.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Враховуючи вищезазначені вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з'ясувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Окрім того, неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, мають безпосередній зв'язок з даною справою та не можуть бути встановлені судом самостійно.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Встановлено, що необхідність ухвалення рішення по суті в цивільній справі №307/1916/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Ганичівської сільської ради про скасування рішення Ганичівської сільської ради та зобов'язання вчинити дії, на яку послався суд першої інстанції, як на підставу зупинення провадження, такою не являється, оскільки не унеможливлює розгляд даної цивільної справи.

З огляду на викладене та на підставі п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України ухвала Тячівського районного суду від 14 липня 2016 року підлягає скасуванню як незаконна, оскільки провадження у справі зупинено з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 14 липня 2016 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Судді: