Справа № 675/1390/16-ц
Провадження № 2/675/455/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2016 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Демчука П.В.

при секретарі Мордач К.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Білогірського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до ОСОБА_2 про відшкодування безпідставно виплаченої пенсії в звязку з втратою годувальника, -ВСТАНОВИВ:

Білогірське обєднане управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування безпідставно виплаченої пенсії в звязку з втратою годувальника, в обґрунтування якого зазначило, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2004 року за заявою ОСОБА_2 було визнано безвісно відсутнім ОСОБА_4, з яким відповідачка перебувала у шлюбі і має спільну доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. За заявою відповідача від 14 вересня 2004 року їй була призначена пенсія по втраті годувальника на утримання малолітньої доньки. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2015 року скасовано рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14.09.2004 року про визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутнім. За період з 19 жовтня 2004 року по 31 травня 2015 року УПФ в Ізяславському районі виплатило відповідачу пенсію в сумі 81767 грн. 92 коп., яку просить стягнути з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що при розгляді справи про скасування рішення про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім, останній вказував, що відповідачка знала про місце його перебування, однак не повідомляла про це управління пенсійного фонду, щоб надалі отримувати вищевказану допомогу. В звязку з цим просить суду стягнути безпідставно виплачену пенсію з відповідачки на їх користь у розмірі 81767 грн. 92 коп.

Представник відповідача ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що місце перебування ОСОБА_4 не було відомо до подачі заяви до суду про скасування рішення про визнання його безвісно відсутній, тому вважають, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та надуманими. Просять суд відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що після розірвання шлюбу у 2001 році він з відповідачкою не зустрічався та не спілкувався ………….

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з на ступних підстав.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2004 року за заявою ОСОБА_2 було визнано безвісно відсутнім ОСОБА_4, від шлюбу з яким відповідачка мала доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За заявою від відповідача від 19 жовтня 2004 року їй була призначена пенсія по втраті годувальника.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2015 року скасовано рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2004 року про визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутнім.

За період з 19 жовтня 2004 року по 31 травня 2015 року УПФ в Ізяславському районі виплатило відповідачу пенсію в сумі 81767 грн. 92 коп.

Частиною 1 статті 50 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім»ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України).

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку, що безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13) і постанові від 2 липня 2014 року (справа № 6-91цс14), яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів, що зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Позивачем у свою чергу не було надано, а судом не здобуто будь-яких переконливих доказів того, що відповідач, при розгляді справи про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_4, знав про місце його проживання, чи іншим чином проявив недобросовісність при подачі відповідних документів до управлінням Пенсійного фонду в Ізяславському районі Хмельницької області.

У зв'язку з тим, що пенсія призначалася ОСОБА_2 на підставі рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2004 року про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_4, суд вважає, що правові підстави для стягнення з відповідача сплаченої суми пенсії відсутні, а тому в позові слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 103 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 10, 60, 212-215, 250 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя П.В. Демчук