Справа № 529/672/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті чоловіка ОСОБА_3 вона, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, що складається з земельної ділянки площею 3,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Диканського району Полтавської області, однак через відсутність відомостей про цю землю у Державному земельному кадастрі позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Від відповідача - ОСОБА_2 селищної ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 /далі - приватний нотаріус ОСОБА_4В./ - заперечень проти позову не подала, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представника відповідача ОСОБА_2 селищною ради та третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

07 червня 2013 року в смт. Диканька Диканського району Полтавської області помер ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 281251, виданого 22 жовтня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції у Полтавській області. За життя ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 559791, виданого 30 липня 2003 року ОСОБА_2 селищною радою народних депутатів, володів земельною ділянкою площею 3,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради. Державний акт був виданий у визначеному на той час порядку і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Належність вказаних земель нині померлому ОСОБА_3 також підтверджено довідками, виданими відділом Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Полтавської області 06.05.2016 року та 10.05.2016 року.

Відповідно до положень ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_3 Державного акта.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана вище земельна ділянка належала нині померлому ОСОБА_3 на законних підставах, хоча в подальшому після зміни земельного законодавства і не була внесена до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Згідно ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач по справі ОСОБА_1 була дружиною нині померлого ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 14 січня 1983 року ОСОБА_2 районним відділом ЗАГС Полтавської області, а тому є спадкоємцем за законом першої черги.

З довідки приватного нотаріуса ОСОБА_4 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа на підставі заяви позивача, яка була дружиною померлого, про прийняття спадщини. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність відомостей про спірну земельну ділянку у Державному земельному кадастрі.

Окрім цього в спадковій справі маються заяви від дітей померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відмову від прийняття спадщини.

Враховуючи, що вказана вище земельна ділянки є спадковим майном, яке належало померлому ОСОБА_3 на законних підставах, позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316-318, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, 86, 100 ЦК України в редакції 1963 року ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 3,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Диканського району Полтавської області та належала померлому 07 червня 2013 року ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 559791, виданим 30 липня 2003 року ОСОБА_2 селищною радою народних депутатів Диканського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 805.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: