Справа № 310/4293/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що 22. 02. 2014 року помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 22 по вул. Левітана у м. Бердянську Запорізької області.

При прийнятті спадщини після його смерті у травні 2014 року вона дізналася про те, що 28. 01. 2014 року померлий склав заповіт, у якому заповідав усе належне йому на момент смерті майно ОСОБА_2

Вказаний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Вважає, що під час укладання заповіту ОСОБА_4 не міг усвідомлювати значення своїх дій у звязку з хворобою на відкриту форму туберкульозу, яка виникла внаслідок вживання ним наркотичних засобів. У січні 2014 року стан його здоров»я погіршився, він не міг самостійно вставати, слабо орієнтувався у просторі та часі, без її допомоги не міг здійснювати ніяких дій.

ОСОБА_2 не є родичем померлого, і вона вважає, що на момент складання заповіту на його користь ОСОБА_4 знаходився у стані психічного розладу.

За цих обставин просить визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_4 28. 01. 2014 року на користь ОСОБА_2 і посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3

В судовому засіданні позивачка з представником за договором і свідоцтвом адвокатом ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги і пояснила, що вона перебувала з померлим у зареєстрованому шлюбі з 29. 06. 2013 році.

Вона постійно працює ріелтором у м. Києві, а чоловік мешкав у м. Бердянську, періодично вона приїздила і доглядала за ним.

Вона приїхала в м. Бердянськ у кінці грудня 2013 року, вже тоді ОСОБА_4 дуже погано себе почував, був лежачим, самостійно, без сторонньої допомоги пересуватися не міг, не орієнтувався в ситуації, постійно приймав знеболювальні препарати.

28. 01. 2014 року він ніяк не міг бути у нотаріуса, бо в той день була хуртовина і транспорт по місту не ходив.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не явився, про день слухання справи повідомлявся за місцем своєї реєстрації, а також через оголошення у пресі, вважається повідомленим належним чином, причини неявки до суну не повідомив, і суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів.

Третя особа - приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що вона дуже добре запам»ятала ОСОБА_4, бо той прийшов складати заповіт у медичній масці. Вона просила його зняти маску щоб встановити відповідність його фотографії в паспорті, після чого той знову надів маску, пояснював, що хворіє на туберкульоз.

ОСОБА_4 був худий, але не слабкий, сказав, що хворіє, тому хоче заповідати своє майно людині, яка допомагає йому. Пояснив, що він одружений, але шлюб фіктивний, спадкоємців, які б мали обовязкову частку у спадковому майні, немає.

Він пробув у неї близько 40 хвилин, поки вона готувала проект заповіту, зачитувала йому, печатала оригінал, який він прочитав і особисто підписав. При цьому особа, на яку робився заповіт, знаходилася в коридорі.

Вона спілкувалася з ОСОБА_4 наодинці, пересвідчилася у його волі у складанні заповіту саме на цю особу, і це бажання його було вільним. Підпис його був твердим та красивим.

Вона добре запамятала, що день був сонячний, оскільки після візиту ОСОБА_4 вона, усвідомлюючи його хворобу, відкривала вікна та провітрювала приміщення.

Допитані 19. 12. 2014 року свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, показання яких були прослухані в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_4 хворів, був лежачим, у січні 2014 року за ним доглядала його дружина ОСОБА_1, оскільки він сам вже не міг пересуватися. Він колов собі знеболювані препарати, часто викликали Швидку допомогу.

При цьому свідок ОСОБА_8 пояснив, що хоча ОСОБА_4 і був дуже слабкий, але розум в нього був ясний, він це знає, оскільки часто його навіщав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії укладення шлюбу, актового запису про шлюб № 318 від 29. 06. 2013 року ОСОБА_4 і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 29 червня 2013 року.

22 лютого 2014 року ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 22 по вул. Левітана у м. Бердянську Запорізької області.

Як вбачається з копії спадкової справи, відкритої у Бердянській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини звернулися: 02. 06. 2014 року ОСОБА_1, дружина померлого із заявою про прийняття спадщини за законом; 03. 06. 2014 року ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Заведена спадкова справа, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Згідно дослідженому у судовому засіданні оригіналу заповіту та реєстру реєстрації нотаріальних дій ОСОБА_4 28 січня 2014 року склав заповіт, у якому усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі усе те, що йому належало та на що він сам мав би право, заповідав ОСОБА_2, 13. 04. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заповіт складено і посвідчено приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстровано у реєстрі під № 257. Все відбувалося у робочому кабінеті нотаріуса.

Позивачка просить визнати заповіт недійсним , обґрунтовуючи це станом здоров»я ОСОБА_4, який у момент його укладання був у такому стані, який не дозволяв йому розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок низки тяжких захворювань, зокрема, на відкриту форму туберкульозу, яка виникла внаслідок вживання ним наркотичних засобів.

Крім того, у судовому засіданні позивачка наполягала на тому, що її чоловік фізично не міг знаходитися 28. 01. 2014 у нотаріуса, так як був лежачим, та у цей день була завірюха, яка заважала пересуватися по місту, а крім того, нотаріус неправильно його описала, його підпис у паспорті та у заповіті і у реєстрі не співпадають, отже він нічого не підписував.

Згідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Стаття 10 ЦПК України у ч.ч. 2, 3 передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте позивачка не довела своїх позовних вимог, оскільки не надала доказів такого стану померлого, за яким він безперечно не міг розуміти значення своїх дій в момент укладання заповіту.

Так, згідно до висновку судово психіатричної експертизи № 374 від 12. 06. 2015 року, ОСОБА_4 на період складання заповіту 28. 01. 2014 року виявляв ознаки органічного ураження головного мозку (токсичної енцефалопатії внаслідок туберкульозної інтоксикації, гепатиту та СНІДУ), але визначити ступінь вираженості даних розладів та винести експерте рішення не можливо у звязку з відсутністю опису психічного стану під експертного в медичній документації на період, що цікавить суд.

Як вбачається з довідки, посмертного епікризу, виданого КУ «Бердянський протитуберкульозний диспансер» ОСОБА_4 хворів на туберкульоз легенів з 2010 року. Перебував на обліку як такий, що прибув з міст позбавлення волі з травня по грудень 2012 року, і з травня по серпень, у листопаді 2013 року, до лікування не мав бажання, самовільного його переривав.

Останній запис направлення ОСОБА_4 у тяжкому стані на стаціонарне лікування - 18. 02. 2014 року, і 22. 02. 2014 року у відділенні легеневого туберкульозу КУ «Бердянський протитуберкульозний диспансер» він помер.

Проте у справі взагалі відсутні дані медичного опису психічного стану ОСОБА_4 на протязі з листопада 2013 року по 18. 02. 2014 року.

Про той факт, що він був слабкий у грудні 2013 року січні 2014 року підтвердили допитані судом свідки, які вказували на те, що після прийняття знеболювальних препаратів йому ставало краще. Той факт, що ОСОБА_4 був худим та хворим підтвердила і нотаріус, але доказів його неспроможності розуміти значення своїх дій у момент укладання заповіту позивачем суду не надано, проте це є єдиною підставою для визнання угоди недійсною саме за ст. 225 ЦК України.

Згідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом було встановлено, що воля ОСОБА_4 у момент складання заповіту була направлена на ту обставину, щоб саме ОСОБА_2 успадкував належне йому майно, і він пояснив нотаріусу це тим, що той надає йому матеріальну допомогу та наглядає за ним. Суд зважає на цю обставину також у світлі пояснень позивачки, яка не заперечувала , що постійно мешкала та працювала у м. Києві, і приїздила в м. Бердянську тільки у разі необхідності, ОСОБА_2 це ріелтор, який на прохання її чоловіка допомагав продати частину житлового будинку, що належав її чоловікові.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що ОСОБА_4 знав ОСОБА_2 і бажав залишити своє майно саме йому, суд не вбачає підстав для визнання заповіту, укладеного 28. 01. 2014 року ОСОБА_4 недійсним.

Керуючись ст. ст. 203,225 ЦК України, ст. ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_9