Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1128/16-ц
У Х В А Л А

02.08.2016 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: колективне підприємство «Агрошляхбуд» про визнання недійсним договору купівлі-продажу (поступки) частки в статутному капіталі,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог: КП «Агрошляхбуд» про визнання недійсним договору купівлі-продажу (поступки) частки в Статутному капіталі КП «Агрошляхбуд».

18.07.2016 року представником відповідача ОСОБА_3, в судовому засіданні було подано письмове заперечення на позовну заяву, в якому просить, враховуючи характер спірних правовідносин, предмет позовних вимог, підстави, з яких предявлено позов, на підставі п.2 ст.205 ЦПК України, закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні 02.08.2016 року представник відповідача ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, просить суд закрити провадження у даній справі, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами є такими, що стосуються корпоративних прав, тому даний спір не підлягає розгляду судом в порядку цивільного судочинства, а підвідомчий господарському суду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю заперечив відносно клопотання відповідача ОСОБА_2 з підстав, які викладені в письмовому запереченні на заперечення на позовну заяву. Вказав, що в даному випадку до відповідачів не предявлено вимог з приводу управління товариством, отримання дивідендів чи активів товариства, а також щодо інших прав, передбачених статутом чи законом, тому вважає, що спір який виник між сторонами є цивільним та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавщи сторони, дослідивши доводи заявленого клопотання та заперечення, обстеживши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із п.4 ч. 1 ст. 12 ГПК України встановлено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

У пунктах 2 та 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» роз'яснено, що в разі, якщо суб'єктний склад осіб, які беруть участь у справі, або предмет позову не відповідають визначеним п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України справам, що виникають із корпоративних відносин, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1 ГПК України господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Частиною 1 ст. 167 ГК України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

При цьому під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (ч.3 ст. 167 ГК України).

У п. 1.8 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" аналогічні положення визначають корпоративні права як "право власності на частку (пай) у статутному фонді (капіталі).

Позов мотивовано тим, що при укладенні договору купівлі-продажу були порушені вимоги статуту КП «Агрошляхбуд», права та інтереси позивача, як учасника підприємства. Зокрема, статутом КП «Агрошляхбуд» передбачена можливість відчуження частки учасника виключно іншому учаснику або підприємству, а третім особам відчуження заборонено. На момент укладення договору купівлі-продажу відповідач ОСОБА_2 не була учасником підприємства, а отже, не могла бути покупцем частки ОСОБА_5

За змістом позовних вимог спір виник щодо продажу майнових прав на 4,99 % статутного капіталу в колективному підприємстві «Агрошляхбуд» за ціною 37242,27 грн.

При цьому вимог до відповідачів, частка в майні якого була відчужена згідно з договором сторін, або до його учасників з приводу управління товариством, отримання дивідендів чи активів товариства, а також щодо інших прав, передбачених статутом чи законом, позивач не заявляв.

Окрім того, у своїх роз'ясненнях Пленум Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року у Постанові № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" вказав, що у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у спорі є фізична особа.

На підставі вище наведеного, суд приходить до висновку про те, що за суб'єктним складом, предметом спору, підставами позовних вимог даний спір є не корпоративним, а є цивільно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.168 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі на підставі п.2 ст.205 ЦПК України - відмовити.

Судовий розгляд справи продовжити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

ГоловуючийОСОБА_7