АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 759/7464/15-ц Головуючий в І інстанції: Шум Л.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/976/2016 Доповідач: Слободянюк С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Слободянюк С.В.,

суддів: Корчевного Г.В., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Лознян О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», Івано-Франківської Філії Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційний збитків, відсотків річних та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (далі ПрАТ «Страхова група «ТАС»), Івано-Франківської Філії Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних збитків, % відсотків річних та моральної шкоди.

ОСОБА_2 просив суд стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» різницю між сплаченою сумою страхового відшкодування та сумою страхового відшкодування, відповідно до висновку № 241 від 19 вересня 2014 року в розмірі 147 595,47 грн., пені - 4 969,50 грн., 3% річні відсотки - 3 860,14 грн., інфляційні збитки - 24 264,87 грн., моральну шкоду - 5 000 грн. та судовий збір.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року позов задоволено частково (т.1 а.с.211-213).

Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 147 595 грн. 47 коп. та судовий збір, в розмірі 1 475 грн. 95 коп., а всього - 149 071 грн. 42 коп. В іншій частині відмовлено.

На рішення суду першої інстанції сторонами подано апеляційні скарги.

В апеляційній скарзіПрАТ «Страхова група «ТАС», з посиланням на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, ухвалення нового - про відмову у позові. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, те, що реальні збитки ОСОБА_2 за ремонт належного йому застрахованого транспортного засобу склали 102 668, 518 грн.; 07 листопада 2014 року АТ «СГ «ТАС» здійснено сплату в сумі 283 466, 26 грн. страхового відшкодування за ремонт транспортного засобу (т.1 а.с.222-225).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2, посилається на порушення судом матеріального права, зазначаючи про безпідставну відмову судом першої інстанції у стягненні інфляційних витрат, 3% річних від простроченої суми виплати страхового відшкодування та пені, яка передбачена умовами договору страхування. В частині стягнення суми страхового відшкодування рішення апелянт просить залишити без змін.

В судовому засіданні сторони підтримала свої апеляційні скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення колегія суддів, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги ПрАТ «Страхова група «ТАС» та часткове задоволення апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_2 з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 08 серпня 2014 року на автодорозі Львів-Шегині в с. Зимна-Вода, Пустомитівського району Львівської обл. сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля NISSAN Patrol державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить позивачу (т.1 а.с.9, 10).

10 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та Івано-Франківською Філією ПрАТ «Страхова група «ТАС» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № ДТЗ/21, відповідно до умов якого ПрАТ «СГ «ТАС» зобов'язався у разі настання страхового випадку пов'язаного з експлуатацією транспортного засобу автомобіля NISSAN Patrol державний реєстраційний номер НОМЕР_2, сплатити страхове відшкодування (т 1 а.с.11-23).

11 серпня 2014 року ОСОБА_2 повідомив ПрАТ «СГ «ТАС» про настання страхового випадку (а.с.25-26).

Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, у зв'язку з чим, на замовленням ПрАТ «СГ «ТАС» виготовлено висновок експертного авто-товарознавчого дослідження № 241 від 15 вересня 2014 pоку, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля NISSAN Patrol державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 431 061,83 грн. ( т.1 а.с.29-37).

Визнавши дане ДТП страховим випадком, ПрАТ «СГ «ТАС» виплатила ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 283 466,26 грн., що підтверджується відповідною випискою з рахунку ПРИВАТБАНК від 07 листопада 2014 pоку (т.1 а.с.64).

Листом ПрАТ «СГ «ТАС» від 05 листопада 2014 року № Г0900/6797, направленим на адресу позивача, зазначено, що при розрахунку суми страхового відшкодування був застосований коефіцієнт пропорційності (487 573,00 грн. сума збитку / 741 465,07 грн. - вартості автомобіля), який дорівнює 0,6576 (т. 1 а.с.62-63).

Вартість автомобіля у розмірі 741 465,07 грн. визначена вище наведеним висновком № 241 від 15 вересня 2014 року .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся 21 листопада 2014 року письмово до ПрАТ «СГ «ТАС» з вимогою виплати страхового відшкодування у повному обсязі, а саме: в сумі 487 573,00 грн., оскільки вважає, що страховиком неправомірно застосовано коефіцієнт пропорційності 0,6576 (т.1 а.с.68-71).

Відповідно до листа ПрАТ «СГ «ТАС» № Г 1400/7535/1 від 23 грудня 2014 pоку, останній зазначив, що сума страхового відшкодування становить 431 061,83, виплачена частина відшкодування становить 283 466,26 грн., у зв'язку з чим ПрАТ «СГ «ТАС» вважає, що є підстави для здійснення доплати страхового відшкодування, за умовами надання документів, що підтверджують факт проведення відновлювального ремонту (т.1 а.с.157-158).

В судовому засіданні представник ПрAT «СГ «ТАС», не погоджуючись з даним листом, зазначав про хибність його складання. Однак, при цьому не підтверджено, що цей лист відкликався або визнався помилковим чи не дійсним.

З огляду на наведене, ПрАТ «СГ «ТАС» фактично визнала необхідність здійснення доплати позивачу страхового відшкодування, що є різницею між виплаченою частиною страхового відшкодування та сумою збитку по висновку № 241 від 15 вересня 2014 року та становить 147 595,47 грн.

Відповідно до п.11.8.1.1 договору страхування при пошкодженні застрахованого транспортного засобу внаслідок будь-якого страхового ризику за цим договором - вартість відновлювального ремонту визначається на підставі рахунків СТО за одним із наступних варіантів: а) згідно з опцією «СТО з переліку»; б) страховиком укладені договори про співпрацю; в) інші СТО за умови, що різниці між рахунком таких СТО та висновком експерта-оцінювача не перевищує 10% , а у разі перевищення - на підставі висновку експерта-оцінювача. Витрати на ремонт мають бути належним чином підтверджені.

Відповідно до п. 11.8.9 договору страхування укладеного між сторонами, відповідно до якого, виплата страхового відшкодування проводиться за умови надання документів, що підтверджують факт проведення відновлювального ремонту, а саме: акт виконаних робіт, фіскальний чек та платіжне доручення, що оформленні належним чином.

За матеріалами справи суду надано письмові докази щодо проведення відновлювального ремонту транспортного засобу та здійснення позивачем сплати ремонтних робіт, що підтверджується фактурою авансовою та квитанціями з перекладами на українську мову. Ремонті роботи та їх оплата виконувались з грудня 2014 року до квітня 2015 року ( т.1 а.с.169-202).

Суду стороною позивача надано огляду транспортного засобу від 25 травня 20015 року після ремонту, акт підписано представником страховика - ОСОБА_4 (т.2 а.с.18,19).

Відповідно до п. 10.4 та п. 10.4.7 договору добровільного страхування наземного транспорту № ДТЗ/21, страховик - ПрАТ «СГ «ТАС» зобов'язаний організувати проведення відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок настання страхового випадку ЗТЗ на СТО, рекомендованій Страховиком, якщо сторонами погоджено проведення відновлювального ремонту ЗТЗ на такій СТО.

Відповідачем зазначалось, що проведення ремонтні роботи пошкодженого автомобіля проводилось СТО, яке не входить до переліку ремонтних станцій, рекомендованих саме ПрАТ «СГ «ТАС», проте, як вбачається з вказаних вище пунктів договору, проведення такого ремонту можливо лише за умови погодження сторонами.

За матеріалами справи ПрАТ «СГ «ТАС» 07 листопада 2014 року здійснила перерахування суми страхового відшкодування у розмірі 283 466,26 грн. на картковий рахунок ОСОБА_2 (т.1 а.с.64).

Суду не було надано стороною відповідача, що ПрАТ «СГ «ТАС» погоджувала з позивачем проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на СТО, рекомендованій саме ПрАТ «СГ «ТАС».

Як встановлено вище, відповідно до висновку № 241 від 15 вересня 2014 pоку вартість відновлювального ремонту складає загальну суму 431 061,83 грн.

Відповідно до п. 11.9.1 договору страхування ПрАТ «СГ «ТАС» не приймала рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, а натомість, керуючись, саме висновком № 241 від 15 вересня 2014 рок, частково виплатила ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 283 466,26 грн., при цьому, в подальшому відповідач своїм листом від 23 грудня 2014 року, визнав наявність підстави для здійснення доплати страхового відшкодування, виходячи саме з суми встановленого збитку відповідно до вказаного вище висновку, а саме: 431 061,83 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи.

Згідно з ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Апелянт сторони відповідача посилається на безпідставність виплати страхового відшкодування, проте такі доводи спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 147 595,47 грн.

Відповідно до п.3.7.4. договору страхування величина франшизи становить нуль.

Водночас, є неправильним висновок суду про відмову у позовних вимог, які стосуються питання відповідальності страховика за прострочення виплати страхового відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки зобов*язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов*язання є грошовим і у разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 3% річних від суми боргу за весь час прострочення.

Відповідно до п.10.4.5. договору страхування страховик зобов*язаний здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та строки, передбачені цим договором. Строк виплати страхового відшкодування у випадку пошкодження застрахованого транспортного засобу складає 10 робочих днів з дати надання страховику заяви про настання страхового випадку (п.11.9.4.).

Як вказано вище, 11 серпня 2014 року ОСОБА_2 повідомив ПрАТ «СГ «ТАС» про настання страхового випадку (т.1 а.с.25,26), 07 листопада 2014 року страховиком здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 283 466,26 грн.(т.1 а.с.64).

Позивач просить за простроченням виплати страхового відшкодування відповідно до ст. 625 ЦК України стягнути за період з 27 серпня 2014 року по 07 листопада 2014 року, виходячи з суми 431 061,83 грн., а з 07 листопада 2014 року до 20 лютого 2015 року (дата подачі позиву), виходячи з суми 147 595,47 грн.

Сума інфляційних витрат складає 24 264, 87 грн.; 3% річних від простроченої суми виплаченого страхового відшкодування в сумі 3860,14 грн. за вказані періоди.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Пунктом 15.7 договору страхування, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який сплачується пеня. Пеня за вказаний вище період та від вказаний сум становить 4 696,44 грн.

Враховуючи наведене, колегія судді дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги ПрАТ «СГ «ТАС», доводи якої не спростовують правильність висновку суду першої інстанції про стягнення страхового відшкодування та часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, в частині відмови судом першої інстанції у вирішені позовних вимог, які стосуються питання відповідальності страховика за прострочення виплати страхового відшкодування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року в частині відмови у стягненні пені, інфляційних витрат, 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», Івано-Франківської Філії Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» в частині про стягнення пені, інфляційний збитків, 3% відсотків річних за прострочення виплати страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (іден.код. 30115243,м.Київ, пр-кт. Перемоги,65) на користь ОСОБА_2 (іден.податковий номер НОМЕР_1) пені в сумі 4696 грн. 44 коп.; інфляційні витрати в сумі 24 264 грн. 87 коп.; 3% річних від простроченої суми виплаченого страхового відшкодування в сумі 3860 грн. 14 коп.

В решті рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:

Судді: