Провадження № 2/742/428/16
Єдиний унікальний № 742/858/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого-судді Бездідько В.М., при секретарі: Карпенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Прилуки в особі Прилуцької сільської ради, третя особа ОСОБА_2 про встановлення розміру майна та визнання права власності на земельну ділянку ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою в якій просила суд визнати належне їй на правах власності нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 як 1/1 (ціле) неподільне майно та визнати за нею право власності на земельну ділянку у розмірі 331 кв. м., що розташована за адресою АДРЕСА_1

Свій позов мотивує тим, що вона є власником 2/5 частин житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що розташований по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.2015 року. Власником іншої частини житлового будинку є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, при реєстрації якого отримав документи не на частину будинку, а на майно, що становить одне ціле. Також ним була приватизована частина земельної ділянки.

Посилаючись на ті обставини, що при зверненні до органів виконавчої влади з питання узаконення земельної ділянки, на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, позивачці було повідомлено, що до земельного законодавства були внесені відповідні зміни і виконати рішення суду неможливо. Оскільки за відсутності окремого та цілого об»єкту нерухомого майна позивачка не має змоги укласти договори на постачання комунальних послуг, не може оформити соціальну допомогу, а також не має змоги отримати документи, що підтверджують її право власності на земельну ділянку, яку не може зареєструвати належним чином і не має можливості законно нею користуватися, тому і звернулася до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що знаходиться у спільній частковій власності, може бути

поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі виділу між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно з роз'ясненням в п. 7 тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Зважаючи на ті обставини, що в житловому будинку розташованому в м. Прилуки вул. Щорса 69 маються окремі виходи до тих приміщень, якими користуються позивачка та власник іншої частини будинку суд вважає, що заявлені вимоги в частині виділення в натурі 2/5 частин житлового будинку, як окремого та цілого об»єкту нерухомого майна підлягають до задоволення.

Що стосується вимоги позивачки про визнання за нею права власності на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 суд приходить до висновку, що вони не підтягаютьсь до задоволення, так як згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.07.2011 року Управління Держкомзему зобов»язано видати ОСОБА_1 державні акти на право власності на земельну ділянку площею 287 кв.м. та право користування земельною ділянкою площею 44 кв.м. по АДРЕСА_1, тобто за позивачкою вже визнано право власності на відповідну частину земельної ділянки .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 316, 319, 364, 367, п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади м. Прилуки в особі Прилуцької сільської ради, третя особа ОСОБА_2 про встановлення розміру майна та визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в натурі 2/5 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані за адресою АДРЕСА_1, а саме приміщення по житловому будинку: № 2-1 сіни площею 5,0 кв. м., № 2-2 ванна площею 2,4 кв.м., № 2-3 кімната площею 11,2 кв. м., № 2-4 кімната площею 10,2 кв.м., №2-5 тамбур площею 1,1, як окремий та цілий об»єкт нерухомого майна.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.М.Бездідько