Справа № 459/1757/15 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/5370/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю адвоката ОСОБА_3 представника позивачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5;

відповідачки ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Червоноградської міської ради Львівської області, ОСОБА_6 і Реєстраційної служби Червоноградської МУЮ Львівської області, з участю третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса ОСОБА_7, про скасування рішення Червоноградської міської ради № 663 від 27.08.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічних документацій із землеустрою», скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та зобовязання Червоноградської міської ради розглянути питання на пленарному засіданні сесії.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 24 липня 1982 року було зареєстровано шлюб між батьками позивачів, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, який 09 липня 2002 року було розірвано. Пізніше ОСОБА_8 одружився з відповідачкою ОСОБА_6, однак 30 липня 2014 року він помер. Ще за життя батька позивачі знали, що ним була подана заява про відведення земельної ділянки. Незадовго до смерті він сказав, що займається виготовленням та погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Про хід розроблення та погодження даного проекту землеустрою їм нічого відомо не було.

В квітні 2015 року їм стало відомо, що друга дружина батька, відповідачка ОСОБА_6, за рішенням Червоноградської міської ради № 663 від 27.08. 2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічних документацій із землеустрою» отримала у власність земельну ділянку площею 0,0957 га за адресою: м. Червоноград, вул. Т. Савки, 42 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (в подальшому „спірна земельна ділянка).

З урахуванням вище наведеного просили оскаржуване рішення міської ради визнати незаконним та скасувати, скасувати державну реєстрацію права власності, а також зобовязати Червоноградську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії питання «про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність вищезгаданої земельної ділянки ОСОБА_6, дружині покійного, та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (дівоче прізвище - ОСОБА_4) І.А. - дітям покійного ОСОБА_4 А.В. (а.с. 2-4, 86).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Червоноградської міської ради Львівської області № 663 від 27.08.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічних документацій із землеустрою» в частині передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,0957 га за адресою: м.Червоноград, вул. Савки Теодозія, земельна ділянка 42, кадастровий номер :03:003:0042, ОСОБА_10, дружині покійного ОСОБА_8.

Скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0957 га за адресою: м.Червоноград, вул.Савки Теодозія, земельна ділянка 42, кадастровий номер :03:003:0042, за ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1.

Зобовязано Червоноградську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії питання про передачу у приватну власність вище згаданої земельної ділянки ОСОБА_6 дружині померлого, та ОСОБА_4, ОСОБА_5 (дівоче - ОСОБА_4) ОСОБА_11 дітям померлого ОСОБА_8 (а.с. 104-105).

Дане рішення оскаржила відповідачка ОСОБА_6

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального права.

Вважає помилковим висновок суду про те, що позивачі мали право на завершення оформлення права власності на спірну земельну ділянку та набули таке право разом із відповідачкою, оскільки на момент відкриття спадщини спірна земельна ділянка не належала спадкодавцю на праві власності, а тому така не входить до складу спадщини (а.с. 116-120).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивачів, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задоволення позовних вимог суд мотивував тим, що ОСОБА_8 за свого життя не встиг оформити право власності на спірну земельну ділянку, а оскільки у відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то позивачі мали право на завершення оформлення права власності на спірну земельну ділянку разом із відповідачкою.

Однак, вище наведені висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права, виходячи з наступного.

За змістом ст. 1218 ЦК України обєктами спадкування є цивільні права й обовязки спадкодавця, що можуть (мають здатність) переходити у спадщину, однак йдеться не про будь-які права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, а лише про ті, існування яких не припиняється смертю певної фізичної особи.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування міститься розяснення про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Земельним кодексом України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК), які (ці права) оформлюються відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ст. 126 ЗК).

Сторонами спору визнається, що на момент відкриття спадщини в результаті смерті ОСОБА_8 останній не був власником спірної земельної ділянки, а відтак (у відповідності до частини 1 статті 61 ЦПК України) ця обставина доказуванню не підлягає.

Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, рішенням Червоноградської міської ради від 19.06.2014 року № 625 ОСОБА_8 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в порядку, що передбачений підпунктом „в частини 3 ст. 116 ЗК України (а.с. 10).

29.07.2014 року ОСОБА_8 помер (а.с. 9).

За змістом ст. 116 ЗК України право на одержання земельної ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації (підпункт „в частини 3) є невіддільним від особи громадянина і припиняється внаслідок його смерті, а тому таке право не входить до складу спадщини.

І лише 27.08.2014 року рішенням Червоноградської міської ради № 663 спірну земельну ділянку було передано у приватну власність відповідачці ОСОБА_6 (а.с. 11), яка у подальшому провела державну реєстрацію цього права власності та отримала свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку від 11.09.2014 року (а.с. 78).

За вище наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову позивачам у задоволенні їхніх позовних вимог за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 1-4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 по 303 грн. 05 коп. сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: