Номер провадження: 22-ц/785/4783/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Станкевича В. А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 04. 05. 2016 р.,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 04. 05. 2016 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправленні описки у рішенні суду першої інстанції у даній справі про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 Р В. на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання: ОСОБА_4, 19. 09. ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, 16. 02. ІНФОРМАЦІЯ_2, в частині стягнення аліментів з дня звернення з позовом до суду, замість стягнення аліментів з дня набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду і задовольнити її заяву про усунення описки в рішенні Саратського районного суду Одеської області від 23. 03. 2016 р. з посиланням на ст. ст. 191, 201 СК України, постанову Пленуму Верховного Суду України від 15. 05. 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 305 ЦГІК України неявка в судове засідання інших осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Згідно з розясненнями п. 19 постанови Верховного Суду України від 18. 12. 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Судом встановлено, що 19. 10. 2015 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 23. 03. 2016 р. частково задоволено позов ОСОБА_2 і стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання: ОСОБА_4, 19. 09. ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, 16. 02. ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/5 частки його заробітку щомісяця до закінчення навчання сином, до 30. 11. 2016 р., потім 1/6 частку його заробітку щомісяця до закінчення навчання дочкою, до 31. 01. 2017 р., починаючи стягнення аліментів з дня набрання рішенням суду законної сили.

22. 04. 2016 р. ОСОБА_2 з посиланням на ст. 219 ЦПК України звернулася до суду з заявою з проханням внести зміни до резолютивної частини рішення Саратського районного суду Одеської області від 23. 03. 2016 р., а саме: «починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду» тому, що вважає, що в резолютивній частині рішення суду допущено описку, а саме зазначено «починаючи стягнення аліментів з дня набрання рішенням суду законної сили».

Зі змісту вказаної заяви ОСОБА_2 видно, що заявник по суті просить змінити зміст судового рішення, зокрема в його резолютивній частині, стосовно часу, з якого мають стягуватися аліменти за цим рішенням суду з відповідача.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду, суд першої інстанції не погодився, що мала місце описка у рішенні суду в частині визначення часу, з якого мають стягуватися аліменти, а це є наслідком застосування судом закону.

Отже у даному випадку в заяві ОСОБА_2 ставиться питання про зміну рішення суду першої інстанції, а не про усунення описки, неточності, яка впливає на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності, і вирішення цього питання не відноситься до компетенції суду першої інстанції, а може вирішуватися лише в порядку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції до апеляційного суду Одеської області.

За таких обставин, висновок суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про застосування ст. 219 ЦПК України, усунення описки та внесення змін в рішення суду першої інстанції стосовно часу, з якого підлягають стягненню аліменти на користь позивача, є правильним, у звязку з чим судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм процесуального права не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновки суду не спростовують, у звязку з чим ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Одночасно апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що ОСОБА_2 вправі реалізувати своє право незгоди з рішенням суду першої інстанції стосовно стягнення аліментів на повнолітніх дітей, зокрема в частині визначення часу, з якого ці аліменти підлягають стягненню, шляхом подання до апеляційного суду Одеської області апеляційної скарги саме на рішення суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 2 п. 1, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2і залишити ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 04. 05. 2016 р.без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

ОСОБА_6

ОСОБА_7