У Х В А Л А

3червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину майна,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 14 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Проведено поділ вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами як спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 12 червня 2015 року рішення суду першої інстанції частково змінено, а саме: абзаци 1, 2 і 3 його резолютивної частини викладено двома абзацами наступного змісту:

«Незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами на АДРЕСА_1».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 серпня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 серпня 2015 року та ухвалення нового судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 331 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 березня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, із висновком якого фактично погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя.

При цьому, змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, на підставі статті 331 ЦК України, керувався тим, що спірний житловий будинок не завершений будівництвом.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 березня 2016 року, що надана заявником як приклад, яким судові рішення судів попередніх інстанцій скасовані, а справа передана на новий розгляд, не містить правової позиції щодо спірних правовідносин та застосування норм матеріального права, а вказує на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

Порівняння змісту вказаного для прикладу судового рішення зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину майна за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 серпня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Л.І. Охрімчук