Провадження № 2/761/1559/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.10.2012 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 65016, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 512 395,00 грн. з розрахунку 21.4% річних за користування кредитом на строк до 17.10.2032 року. У якості забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором ОСОБА_1 (надалі іпотекодавець) за договором іпотеки від 17.10.2012 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 71,3 кв. м, житловою площею 41,4 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2012 посвідченого приватним нотаріусом Київського MHO Власенко І.В., реєстр. № 653, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.10.2012 р., номер правочину 5258217. 02.12.2013 р. між АТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «Астра Банк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Астра Банк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АТ «Астра Банк» від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув прав вимоги по кредитному договору № 65016. Оскільки відповідачем зобов'язання за кредитним договором порушені, позивач просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 546 615,49 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 507823,45 грн., сума заборгованості за відсотками - 38792,04 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 71,3 кв. м, житловою площею 41,4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2012 р. посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО Власенко І.В., реєстр. №653, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.10.2012р, номер правочину 5258217 шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (). Також, визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» () право власності на квартиру, загальною площею 71,3 кв. м, житловою площею 41,4 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні уточнив суму заборгованості згідно розрахунку від 18.01.2016 р., яка становить в загальному розмірі 528 044 грн. 38 коп., просив позовні вимоги задовольнити шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на нього за банком.

Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У судовому засіданні встановлено, що 17.10.2012 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 65016, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 512 395,00 грн. на строк до 17.10.2032 року.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду, щомісячно, в розмірі 21,4 % річних (фіксовано) за користування кредитом, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту до повного погашення заборгованості за цим договором.

Згідно з п. 2.5 кредитного договору, погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно до 17 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору в сумі 9 217,00 грн. 00 коп.

У якості забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором ОСОБА_1 (надалі іпотекодавець) за договором іпотеки від 17.10.2012 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 71,3 кв. м, житловою площею 41,4 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2012 посвідченого приватним нотаріусом Київського MHO Власенко І.В., реєстр. № 653, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.10.2012 р., номер правочину 5258217.

02.12.2013 р. між АТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «Астра Банк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Астра Банк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АТ «Астра Банк» від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув прав вимоги по кредитному договору № 65016.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 2.7 кредитного договору, день виникнення простроченої заборгованості починається з наступного дня після настання строку сплати платежу згідно з умовами цього договору. Погашення простроченої заборгованості за цим договором здійснюється шляхом списання кредитором з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості та штрафних санкцій в перший робочий день після дня надходження грошових коштів на транзитний рахунок. При наявності на транзитному рахунку будь-якої суми грошових коштів (якщо на транзитному рахунку немає достатньої суми грошових коштів для погашення простроченої заборгованості), Кредитор проводить погашення простроченої заборгованості в порядку передбаченому п. 2.8 цього договору.

Відповідно до п. 2.8 кредитного договору, погашення заборгованості за цим договором здійснюється в такому порядку: можливі штрафні санкції ( в тому числі згідно з п. 5.1 цього договору), прострочені комісії, прострочені відсотки, прострочена заборгованість за кредитом (частиною кредиту). Кредитор вправі на свій розсуд в будь-який час змінити порядок зарахування надходжень.

Пунктом 3.2.4 кредитного договору передбачено, що вимагати дострокового повернення кредиту в повній сумі, сплати нарахованих процентів, та можливих штрафних санкцій, якщо позичальник протягом шістдесяти календарних днів від дати отримання вимоги кредитора про надання додаткового забезпечення згідно з п. 3.2.3 цього договору. Не надасть такого забезпечення (шляхом укладання відповідного правочину) або запропоноване забезпечення не влаштовує кредитора.

Умови кредитного договору порушені, строки виконання зобов'язання ОСОБА_1 не виконуються, кредит не повертається. Звернення позивача до відповідача із вимогою погашення заборгованості залишились поза увагою.

Як вбачається з наданого представником позивача належним чином завіреного розрахунку за ОСОБА_1 станом на 18.01.2016 року виникла заборгованість перед банком у розмірі по виконанню зобов'язань за кредитним договором, яка становить 528 044 грн. 38 коп. Заборгованість складається із: сума заборгованості за кредитом - 504 977 грн. 17 коп., сума заборгованості завідсотками - 9 005 грн. 43 коп., пеня - 13 316 грн. 38 коп., сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту - 34 грн. 07 коп., сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту - 711 грн. 33 коп.

Наявність заборгованості за кредитним договором в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.2.7 кредитного договору, у випадку порушення умов цього договору, у тому числі несплати суми кредиту (частини кредиту), процентів, штрафних санкцій та пені згідно з умовами цього договору, а також у випадку невиконання позичальником умов п. п. 2.11.3, 3.2.3-3.2.5, 3.3.1-3.3.17 цього договору, банк має безумовне право звернути стягнення на майно позичальника в порядку, передбаченому чинним законодавством України та цим Договором.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві.

З урахуванням ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», можна зробити висновок, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке є способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

У правовій позиції постанови Верховного Суду України від 11.12.2013 року у справі 6-124цс13 зазначено, що виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Згідно з п. 5.7 іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки в разі набуття Іпотекодержателем права на таке звернення за вибором Іпотекодержателя відбуваються: за згодою сторін договору; за виконавчим написом нотаріуса, який вчинюється за рахунок Іпотекодавця; за рішенням суду; за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено в позасудовому порядку згідно умов договору про Задоволення вимог Іпотекожержателя шляхом: 1) переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель письмово повідомляє Іпотекодавця, з дотриманням вимог. Установлених ст. 37 Закону України «Про іпотеку», Іпотекодержатель набуває Предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набування на підставі оцінки Предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності; 2) продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві та будь-яким способом, у тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного 19.02.2016 суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «Експертна компанія «Професіонал», вартість предмету іпотеки (квартири загальною площею 71,3 кв. м, житловою площею 41,4 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1) станом на 19.02.2016 р. становить 905 648,00 грн. без ПДВ.

За наведених підстав та обставин, встановлених в судовому засіданні, враховуючи, що ОСОБА_1 не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, за кредитним договором, а також не виконуються зобов'язання відповідачем за договором іпотеки, суд вважає за можливе задовольнити позов ПАТ «Дельта Банк», шляхом визнання права власності на квартиру, що є предметом іпотечного договору в рахунок погашення заборгованості 528 044 грн.38 коп. за кредитним договором № 65016 від 17.10.2012 року.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 553, 554, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10,30,57,60, 84, 88, 169, 212-215, 218. 224 -226 ЦПК України, ст. ст. 1, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості в сумі 528 044 грн. 38 коп. за кредитним договором № 65016 від 17.10.2012 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 71,3 кв. м, житловою площею 41,4 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2012 посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО Власенко І.В., реєстр. № 653, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.10.2012 р., номер правочину 5258217 шляхом визнання права власності на квартиру, загальною площею 71,3 кв. м, житловою площею 41,4 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» ().

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 7 920 грн. 67 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: