УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Карпенко С.О.,Мостової Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Інноваційно-промисловий банк», треті особи: реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання права застави припиненим та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ним та ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» укладено договори застави від 04 вересня 2002 року за реєстровим № 3478 на забезпечення виконання зобов'язань позичальника ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитним договором від 03 вересня 2002 року № 782-09-02/ю, від 24 вересня 2003 року за реєстровим № 4781 на забезпечення виконання зобов'язань позичальника ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитними договорами від 24 вересня 2003 року № № 76-2003, 77-2003. Предметом застави за обома зазначеними вище договорами є нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності.

Позивач зазначав, що у подальшому зобов'язання ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитним договором від 03 вересня 2002 року № 782-09-02/ю припинилося у зв'язку з його виконанням.

Крім того, ОСОБА_6 зазначав, що з 19 липня 2013 року ТОВ «Пролог Лайт Імпекс», як юридична особи ліквідована, а тому на підставі ст. 609 ЦК України припинилися її зобов'язання як боржника за вказаними вище кредитними договорами, у зв'язку із чим припинилося і право застави.

Оскільки відповідач не виконав жодних дій щодо зняття обтяження з нерухомого майна, а позивач не може самостійно припинити таке обтяження, з урахуванням уточнень просив визнати припиненим з 19 липня 2013 року право застави ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» за договорами застави від 04 вересня 2002 року за реєстровим № 3478 та від 24 вересня 2003 року за реєстровим № 4781, зобов'язати ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» надіслати до Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції заяву про реєстрацію припинення заборони та обтяжень права власності, внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек на підставі вказаних договорів застави, зобов'язати відповідача повернути ОСОБА_6 оригінали свідоцтва про право власності на жилий будинок та державний акт на право приватної власності на землю.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області 29 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано припиненим з 19 липня 2013 року право застави ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» за договорами застави від 04 вересня 2002 року за реєстровим № 3478 та від 24 вересня 2003 року за реєстровим № 4781, укладеними між ОСОБА_6, ЗАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» відносно нерухомого майна, яке належить ОСОБА_6 на праві власності, а саме: житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1

Зобов'язано ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» протягом п'яти робочих днів з дня набрання рішенням законної сили надіслати до Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції заяву про реєстрацію припинення заборон та обтяжень права власності, внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек відносно нерухомого майна за договорами застави від 04 вересня 2002 року за реєстровим № 3478 та від 24 вересня 2003 року за реєстровим № 4781, належного ОСОБА_6 на праві власності житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1

Зобов'язано ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» повернути ОСОБА_6 оригінали свідоцтва на право власності на жилий будинок, виданого Козинською селищною радою 29 листопада 2001 року за № 123/431, та державного акта на право приватної власності на землю, виданого Козинською селищною радою 19 січня 1998 року за № 1585.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2015 року та залишити в силі рішення Обухівського районного суду Київської області 29 грудня 2014 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання, право застави, що забезпечувало його виконання, є припиненим.

Крім того, судом було зазначено, що між ПАТ «Інпропбанк» та ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» 10 грудня 2010 року укладено договір щодо реструктуризації заборгованості за кредитними договорами № 76-2003 та № 77-2003 від 24 вересня 2003 року та договір про відступлення права вимоги. За таких обставин зобов'язання із кредитних договорів припинились 10 грудня 2010 року відповідно до вимог ст.ст. 604, 512 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на дату подання позову та визнання ТОВ «ПрологЛайт Імпекс» банкрутом було ухвалено рішення суду про звернення стягнення на предмет застави на підставі договору застави від 24 вересня 2003 року. Таким чином визнання підприємства банкрутом не впливає на виконання зобов'язання поручителя.

Судами встановлено, що між ОСОБА_6 та ЗАТ «Інноваційно-промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Інноваційно-промисловий банк», в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитним договором від 03 вересня 2002 року № 782-09-02/ю укладено договір застави від 04 вересня 2002 року за реєстровим № 3478, а за кредитними договорами № № 76-2003, 77-2003 укладено договір застави від 24 вересня 2003 року за реєстровим № 4781, внаслідок чого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу в інтересах заставодержателя ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек внесено відповідні заборони та обтяження.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13 квітня 2010 року позов ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» до ОСОБА_6 було задоволено та стягнуто борг за кредитними договорами від 24 вересня 2003 року № № 76-2003, 77-2003. У рахунок погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами судом звернуто стягнення на предмет застави, що належить майновому поручителю - ОСОБА_6

19 липня 2013 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення юридичної особи ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» у зв'язку з визнанням її банкрутом на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 01 липня 2013 року по справі № 5011-46/7280-2012.

У зв'язку з припиненням юридичної особи ТОВ «ПрологЛайт Імпекс» позивач листом від 03 липня 2014 року звернувся до відповідача з письмовою вимогою про подання до Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції заяви про реєстрацію припинення обтяжень, внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, проте ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» письмову вимогу позивача не виконав і листом від 29 липня 2014 року № 672 повідомив про те, що право вимоги за кредитним договором від 24 вересня 2003 року № 76-2003 було відчужене (продане, відступлене) ним на користь нового кредитора ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду.

Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Оскільки на момент визнання ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» банкрутом вже було ухвалено рішення суду про звернення стягнення на предмет застави на підставі договору застави від 24 вересня 2003 року, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що в даному випадку ліквідація підприємства не впливає на припинення зобов'язання за договором застави.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко Г.І. Мостова