Справа № 2/408/1014/16
№408/3335/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

26 вересня 2016 року смт.Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого- судді Карягіної В.А.

при секретарі Сахаровій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в с.Біловодськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа- орган опіки та піклування Станично-Луганської РДА Луганської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно свого малолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідачка ухиляється від виконання батьківських зобов'язань, із стягненням аліментів в розмірі ? частини всіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги, викладені в позові, пояснив, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 2011 року, в лютому 2014 року у них народився син ОСОБА_4. На цей час вони проживали в м.Горлівка Донецької області. В червні 2014 року він поїхав на заробітки на АР Крим,залишивши дружину з сином та немічною бабусею. Але протягом тижня до нього зателефонували сусіди, які вказали, що дружина покинула сина на стареньку бабусю та зникла. Він попросив мати терміново забрати сина до себе, що матір'ю й було зроблено. Через деякий час він повернувся додому та з того часу постійно проживає рядом з батьками в с.Нижньотепле Станично-Луганського району, займається вихованням сина. Відповідач на зв'язок не виходить, в останній телефонній розмові повідомила про існування у неї іншого чоловіка, з яким залишилася на окупованій території. З того часу відповідач сином взагалі не цікавилася, матеріально не допомагає.

Відповідач до судового засідання не з*явився, про час та день слухання справи повідомлявся своєчасно належним чином через оголошення в газеті « Урядовий кур*єр» №174 від 16.09.2016 року. З заявою про розгляд справи у його відсутності відповідач до суду не звертався. Згідно до ст.. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

У відповідності із ст. 225 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у відсутності відповідача.

3-я особа представник органу опіки та піклування, начальник служби у справах дітей Станично-Луганської РДА в Луганській області Костан І.В. підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, вказавши про невиконання відповідачем передбачених законодавством обов*язків по вихованню дитини з 2014року. До висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківства відносно малолітнього ОСОБА_3 , 2014 року народження, прийшов при розгляді даного питання й орган опіки та піклування Станично-Луганського РДА. Також додала, що перед прийняттям такого рішення вони в соціальній мережі Інтернет повідомили відповідача про наявне питання щодо позбавлення її батьківства , потім виклали висновок органу опіки щодо доцільності позбавлення її батьківства, однак відповідач про своє ставлення не відповідала і на зв'язок не виходила.

Свідок ОСОБА_6 пояснила в суді, що син з дружиною проживав в Донецькій області, купили в розстрочку будинок, де в них в лютому 2014 року народився син ОСОБА_4. В червні 2014 року позивач виїхав до Криму на заробітки, так як знайти роботу на той час вже було неможливо, залишивши дружину з сином, які повинні були приїхати до нього через деякий час. Але невдовзі їй зателефонував син та попросив терміново забрати онука до себе, так як невістка кинули онука на стареньку бабусю. Вона наступного дня виїхала до онука, приїхавши ,побачила стареньку жінку з п'ятимісячним онуком, їжі або продуктів харчування взагалі не було, дитина була два-три дні не купана. Невістка, коли повернулася, послалася на відсутність мобільного зв'язку,тому й не озивалася. На її пропозицію забрати онука до себе та потім й самою приїхати до Станиці Луганської, де в той час також починалися АТО, невістка погодилася, надала їй свідоцтво про народження онука, провела її на потяг. Більше невістки вона не бачила, так як остання не приїхала до дитини, хоча протягом 5- ти місяців виходила на зв'язок, однак, при цьому дитиною не цікавилася. В листопаді 2014 року в останню розмову відповідачка запропонувала передати їй сина через надійну людину, з чим вона не погодилася, після чого почула у відповідь погрози. В соціальних сітях відповідачка спілкується з іншими людьми, але на їх запитання не відповідає.

Дані пояснення були підтверджені в суді також поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8

Вислухавши пояснення позивача, 3-ї особи, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.2 ч.1ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В суді встановлено, що ОСОБА_2 , 1991 року народження, є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 19.02.2014 року .

Згідно п.15,16 Постанови Пленуму ВС України №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

У суді знайшов підтвердження той факт, що з липня 2014 року ОСОБА_3 проживає з батьком, позивачем у справі, якому мати так бабуся допомагають у вихованні, утриманні малолітнього сина ,так як відповідач матеріально не допомагає утримувати та забезпечувати необхідним свого сина, а з листопада 2014 року відповідач життям ОСОБА_3 взагалі не цікавиться, материнських почуттів до дитини не проявляє.

З чого слідує, що з липня 2014року ОСОБА_2 в повній мірі ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню ОСОБА_3 , вихованням не займається, матеріально не забезпечує , не цікавиться його здоров'ям та життям, разом із ним не мешкає .

Згідно висновку органу опіки й піклування Станично-Луганської райдержадміністрації від 22.04.2016 року ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5

Суд також вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в заявленому позивачем розмірі, який не суперечить законодавству та відповідає інтересам дитини і платника аліментів, з урахуванням вимог ч.2ст.182 СК України , відповідно до якої розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян, оскільки, як передбачено ст..166 СК України, позбавлення батьківства не звільняє дану особу від обов*язку щодо утримання дитини.

На підставі вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір в сумі 1102,40грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.3,5,10,209,212-215,225 ЦПК України, ст. 60 ЦК України, ст.ст.161 164,166 ,167, 182 СК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженку м.Луганськ , батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м.Луганськ , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх її доходів, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку до його повноліття, щомісячно, починаючи з 16.05.2016року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1102,40грн.

Рішення суду в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини - до Калінінського відділу РАЦС реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги через Біловодський районний суд в 10-денний строк від дня оголошення рішення .

Суддя В.А.Карягіна