1Справа № 335/5385/16-ц 2/335/1356/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі: Корягіній Ю.С., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначив наступне. 18.04.2015 року помер батько позивача ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. 1/2 частини вказаної квартири належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності № 341, виданого Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом від 14.01.1994 року. Інша 1/2 частина квартира належала спадкодавцю в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_3, однак ОСОБА_2, прийнявши спадщину після її смерті, не оформив свої спадкових прав. Позивач зазначає, що прийняв спадщину після смерті батька та отримав свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на іншу частину не може, оскільки батько, отримавши спадщину, не оформив своїх спадкових прав документально. Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті батька.

В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява, згідно якої позивач просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги про визнання права власності на частину квартири підтримує у повному обсязі.

Представник Відповідача в судове засідання не зявився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог заперечень немає.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 341, виданого Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом 14.01.1994 року, квартира за адресою: АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності в рівних частках, по 1/2 частині належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

30.07.2008 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ЖС № 119661, виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Після смерті ОСОБА_3, батько позивача ОСОБА_2 прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири № 29 по вул.40 Років Радянської України, б. 92, однак не зареєстрував своє право власності в органах реєстрації.

Таким чином, за життя ОСОБА_2 набув право власності на квартиру № 29 по вул. 40 Років Радянської України, б. 92, у м.Запоріжжя вцілому.

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-ЖС № 326602, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 20.04.2015 року, актовий запис № 2940, 20.04.2015 року помер ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири № 29 по вул. 40 Років Радянської України, б. 92 у м.Запоріжжя.

В ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений ОСОБА_4, державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори 26.03.2009 року, відповідно до якого все майно, з чого б воно не складалося і де воно б не знаходилося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що за законом матиме право, заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 38/2015 року, відкритої після смерті ОСОБА_2, позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті спадкодавця та 23.10.2015 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4.

Постановою від 04.11.2015 року нотаріусом відмовлено у позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, у звязку з тим, що не підтверджена відповідна реєстрація права власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що за життя ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, однак не встиг зареєструвати право власності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 набув право власності на зазначену частину квартири та вона входить до складу спадщини після його смерті.

Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку.

На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та за позивачем необхідно визнати право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_4.

Рішенням Запорізької міської ради від 19.02.2016 року № 101 вулицю Сорок років Радянської України в місті Запоріжжі перейменовано на вулицю Незалежної України.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_5 Радянської України (Незалежної України) м. Запоріжжя в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який набув право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 30.07.2008 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Калюжна