Справа № 362/1695/16-ц
Провадження № 2/362/1403/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

10 червня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Лущик Т.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування своїх вимог якого зазначив, що відповідно до письмових договорів відповідач отримав від нього дві позики, а саме: в сумі 696 гривень 00 копійок на строк до 18 серпня 2013 року та в сумі 1 800 гривень 00 копійок на строк до 02 вересня 2013 року. Оскільки вказані суми позики за договорами відповідачем не повернуті, позивач просить стягнути з останнього суму боргу в розмірі 2 496 гривень 00 копійок, 3 % річних в сумі 186 гривень 05 копійок та інфляційні збитки в сумі 2 060 гривень 64 копійки.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав.

Враховуючи, що судову повістку про виклик відповідачу не вручено у зв'язку з його відсутністю за адресою реєстрації, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином і визнав причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними та, керуючись статтею 224 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалив заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини.

19 липня 2013 року між сторонами укладено договір позики відповідно до якого відповідач отримав у позивача гроші кошти в сумі 696 гривень 00 копійок та зобов'язався повернути позику до 19 серпня 2013 року (а.с. 7).

Факт отримання відповідачем від позивача зазначеної суми грошових коштів підтверджується відповідною розпискою від 19.07.2013 року (а.с. 8).

02 серпня 2013 року між сторонами укладено договір позики відповідно до якого відповідач отримав у позивача гроші кошти в сумі 1 800 гривень 00 копійок та зобов'язався повернути позику до 02 вересня 2013 року (а.с. 5).

Факт отримання відповідачем від позивача зазначеної суми грошових коштів підтверджується відповідною розпискою від 02.08.2013 року (а.с. 6).

Із змісту позовної заяви та наданих в судовому засіданні власних пояснень представника позивача судом встановлено, що у зазначені в договорах і розписках строки, відповідач не повернув позивачу обидві суми позики за укладеними між ними договорами.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Положення частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума позики від 19 липня 2013 року складає 696 гривень 00 копійок.

Розрахунок розміру 3 % річних судом перевірено і виконано позивачем вірно та складає: [проценти] = [сума боргу] ? [процентна ставка] / 100 % / 365 днів ? [кількість днів].

Тобто, 696 х 3,00 % х / 100 % / 365 днів х 917 днів = 52 гривні 46 копійок за період прострочення з 20.08.2013 року по 22.02.2016 року.

Виконані позивачем розрахунки суми інфляційних збитків є невірними та здійснені з математичними помилками, а тому судом самостійно обраховано суму інфляційних збитків за період прострочення зобов'язання, а саме: з 20 серпня 2013 року по 22 лютого 2016 року включно.

Так, розрахунок індексу інфляції за період прострочення розраховується за формулою: [індекс інфляції] - показник щомісячних індексів за відповідний період [збитки від інфляції] = [сума боргу] ? [індекс інфляції] / 100 % - [сума боргу].

В листі Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» № 62-97р від 03.04.1997 року зазначено, що для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою.

Індекси інфляції за період прострочення містяться в газеті «Урядовий кур'єр».

Загальний індекс інфляції складає: 100,00 % ? 100,40 % ? 100,20 % ? 100,50 % ? 100,20 % ? 100,60 % ? 102,20 % ? 103,30 % ? 103,80 % ? 101,00 % ? 100,40 % ? 100,80 % ? 102,90 % ? 102,40 % ? 101,90 % ? 103,00 % ? 103,10 % ? 105,30 % ? 110,80 % ? 114,00 % ? 102,20 % ? 100,40 % ? 99,00 % ? 99,20 % ? 102,30 % ? 98,70 % ? 102,00 % ? 100,70 % ? 100,90 % ? 99,60 % = 181,828 %.

Тобто, інфляційні збитки за період прострочення зобов'язання, а саме: з 20 серпня 2013 року по 22 лютого 2016 року включно, визначаються в розмірі 696 х 181,828 % / 100 % - 696 = 569 гривень 52 копійки.

Отже, загальна сума боргу відповідача перед позивачем за позикою від 19 липня 2013 року з урахуванням основної суми боргу в сумі 696 гривень 00 копійок, інфляційних показників в сумі 569 гривень 52 копійки та 3 % річних в розмірі 52 гривні 46 копійок - складає 1 317 гривень 98 копійок.

Сума позики від 02 серпня 2013 року складає 1 800 гривень 00 копійок.

Розрахунок розміру 3 % річних судом перевірено і виконано позивачем вірно та складає: [проценти] = [сума боргу] ? [процентна ставка] / 100 % / 365 днів ? [кількість днів].

Тобто, 1 800 х 3,00 % х / 100 % / 365 днів х 903 дні = 133 гривні 59 копійок за період прострочення з 03.09.2013 року по 22.02.2016 року.

Виконані позивачем розрахунки суми інфляційних збитків є невірними та здійснені з математичними помилками, а тому судом самостійно обраховано суму інфляційних збитків за період прострочення зобов'язання, а саме: з 03 вересня 2013 року по 22 лютого 2016 року включно.

Так, розрахунок індексу інфляції за період прострочення розраховується за формулою: [індекс інфляції] - показник щомісячних індексів за відповідний період [збитки від інфляції] = [сума боргу] ? [індекс інфляції] / 100 % - [сума боргу].

В листі Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» № 62-97р від 03.04.1997 року зазначено, що для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою.

Індекси інфляції за період прострочення містяться в газеті «Урядовий кур'єр».

Загальний індекс інфляції складає: 100,00 % ? 100,40 % ? 100,20 % ? 100,50 % ? 100,20 % ? 100,60 % ? 102,20 % ? 103,30 % ? 103,80 % ? 101,00 % ? 100,40 % ? 100,80 % ? 102,90 % ? 102,40 % ? 101,90 % ? 103,00 % ? 103,10 % ? 105,30 % ? 110,80 % ? 114,00 % ? 102,20 % ? 100,40 % ? 99,00 % ? 99,20 % ? 102,30 % ? 98,70 % ? 102,00 % ? 100,70 % ? 100,90 % ? 99,60 % = 181,828 %.

Тобто, інфляційні збитки за період прострочення зобов'язання, а саме: з 03 вересня 2013 року по 22 лютого 2016 року включно, визначаються в розмірі 1 800 х 181,828 % / 100 % - 1 800 = 1 472 гривні 90 копійок.

Отже, загальна сума боргу відповідача перед позивачем за позикою від 02 серпня 2013 року з урахуванням основної суми боргу в сумі 1 800 гривень 00 копійок, інфляційних показників в сумі 1 472 гривні 90 копійок та 3 % річних в розмірі 133 гривні 59 копійок - складає 3 406 гривень 49 копійок.

Оскільки, відповідач не виконав свої зобов'язання за укладеними із позивачем договорами позики від 19 липня і 02 серпня 2013 року та не повернув останньому сум позики у визначеному розмірі, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача слід захистити шляхом стягнення з відповідача на користь позивача встановленої суми заборгованості.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині розміру суми заборгованості, що встановлена судом.

Згідно із частиною першою статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 1 - 11, 57 - 62, 64, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 4 724 (чотири тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 47 копійок та 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок у відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий