У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

9 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про скасування заходів дисциплінарної відповідальності та поновлення на роботі за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

13 липня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з уточненою під час розгляду позовною заявою.

Посилались на те, що ОСОБА_3 обіймала посаду начальника Управління з персоналу у ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» (далі - ПАТ «Волиньгаз»), а ОСОБА_4 - посаду начальника відділу підбору та навчання персоналу Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз».

Наказом ПАТ «Волиньгаз» від 24 квітня 2015 року № 80 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 притягнуті до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за недотримання вимог нормативно-правових законодавчих актів, які регулюють трудові відносини, а саме при оформленні трудових відносин між ПАТ «Волиньгаз» та ОСОБА_5

Наказом ПАТ «Волиньгаз» від 19 травня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за самовільні дії під час підготовки та оформлення Положення про управління з персоналу № 318, ігнорування участі у підготовці проекту наказу ПАТ «Волиньгаз» від 2 квітня 2015 року № 4 «Про забезпечення виконання заходів з мобілізаційної підготовки та мобілізації у ПАТ «Волиньгаз» та відмови від ознайомлення з ним, а також за негативний вплив на підлеглих працівників.

Також наказом відповідача № 121 від 12 червня 2015 року ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п.п. 1.2, 4.12 Положення про Управління з персоналу, а саме за надання протиправної вказівки інспектору з кадрів Нововолинського УЕГГ ОСОБА_6 щодо оформлення документів про звільнення ОСОБА_7 з порушенням норм чинного законодавства про працю, з оголошенням догани.

Цим же наказом ОСОБА_3 звільнена з роботи на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання обов'язків, покладених на неї трудовими договором, а на підставі наказу-розпорядження № 173-к від 12 червня 2015 року трудовий договір з ОСОБА_3 припинено з цієї ж підстави.

Посилаючись на те, що притягнення їх до дисциплінарної відповідальності та звільнення з підстав, визначених ч. 3 ст. 40 КЗпП України, є незаконними, просили скасувати наказ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 80 від 24 квітня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз», скасувати наказ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 99 від 19 травня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз», скасувати наказ товариства № 173-к від 12 червня 2015 року «Про припинення трудового договору»; скасувати наказ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 121 від 12 червня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Управління з персоналу» в частині звільнення з роботи начальника Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_3 та в частині оголошення догани начальнику відділу навчання та підбору персоналу Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_4; поновити ОСОБА_3 на посаді начальника Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз»; стягнути з ПАТ «Волиньгаз» на користь ОСОБА_3. середній заробіток за час вимушеного прогулу, премію у розмірі 12 100 грн, а також витрати на правову допомогу в сумі 7 792 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Скасовано накази ПАТ «Волиньгаз» № 80 від 24 квітня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників управління з персоналу ПАТ «Волингаз», № 173-к від 12 червня 2015 року «Про припинення трудового договору», № 121 від 12 червня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Управління з персоналу» в частині звільнення з роботи начальника Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_3 та в частині оголошення догани начальнику відділу навчання та підбору персоналу управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_4

Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» та стягнено на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 87 571,90 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Волиньгаз» просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2015 року в частині, у якій позов задоволено, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Так, підставою для звільнення працівника відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення трудової дисципліни.

Такими, що систематично порушують трудову дисципліну, визнаються працівники, які мали дисциплінарне стягнення чи громадське стягнення за порушення трудової дисципліни і порушили аналогічним чином її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення.

Звільнення працівника з вказаних підстав передбачає наявність винних дій працівника, які виразились у невиконанні ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, на укладення якого була його вільна згода, при цьому такі дії мають носити повторний аналогічний характер.

За змістом ст. 147 КЗпП України, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є порушення працівником трудової дисципліни і для притягнення до такої відповідальності достатньо зафіксованого факту правопорушення.

Судом встановлено, що відповідно до Положення про Управління з персоналу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», затвердженого головою правління ПАТ «Волиньгаз» 25 листопада 2014 року, поточна організаційна структура даного Управління складається з таких підрозділів: відділ кадрів; відділ організації праці; відділ підбору та навчання персоналу.

Позивач ОСОБА_3 обіймала посаду начальника Управління з персоналу з 22 вересня 2014 року, а позивач ОСОБА_4 обіймала посаду начальника відділу підбору та навчання персоналу Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз».

Обов'язки та функції, покладені на Управління з персоналу, визначені розділом 4 Положення про Управління з персоналу, разом з тим, обов'язки та функції кожного з підрозділів Управління в ньому не визначені, як і не визначено підпорядкування керівників даних підрозділів, зокрема їх підпорядкування начальнику Управління.

Крім того, судами встановлено, що Положення про відділ організації праці Управління з персоналу та Положення про відділ підбору та навчання персоналу Управління з персоналу у ПАТ «Волиньгаз» відсутні, відповідна посадова інструкція начальника Управління з персоналу та посадова інструкція начальника відділу підбору та навчання персоналу Управління з персоналу також відсутні.

Наказом ПАТ «Волиньгаз» від 24 квітня 2015 року № 80 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оголошено догану.

Підставою для притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності у наказі від 24 квітня 2015 року № 80 зазначено, що в період з 19 березня 2015 року по 30 березня 2015 року під час оформлення документів про укладення трудового договору із ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинено порушення законодавчих актів, що регулюють трудові відносини, документів товариства організаційно-розпорядчого характеру, які регламентують порядок прийняття на роботу кандидатів, а також виробничої етики з питань виконання рішень керівництва підприємства та надання вказівок підлеглим працівникам, а саме порушено ст. 24 КЗпП України, п. 2.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Волиньгаз», ст. 31 Закону України «Про зайнятість населення», п. 1.2, 4.12 Положення про Управління з персоналу.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині скасування наказу від 24 квітня 2015 року № 80, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, вірно встановив, що пунктом 4.12 Положення про Управління з персоналу визначено, що до функцій та обов'язків Управління віднесена, зокрема, організація виконання вимог законодавства та нормативних актів, які регулюють трудові відносини, а також обліку та подання звітності таким чином, щоб інтереси підприємства були максимально захищені. Але наказ від 24 квітня 2015 року № 80 не містить посилань на конкретні порушення обов'язків, покладених на позивачів трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, а посилання у наказі на те, що в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається схильність до створення негативних тенденцій у товаристві, що можуть спонукати до виникнення проблем у виробничих процесах, не свідчать про порушення працівником трудової дисципліни у розумінні положень статті 147 КЗпП України.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п.1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством (ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

Аналіз указаних норм трудового права дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Наказом ПАТ «Волиньгаз» від 12 червня 2015 року № 121 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, підставою якого стало оформлення звільнення ОСОБА_7 з посади слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів і газопідроздільних пунктів Нововолинського УЕГГ ПАТ «Волиньгаз» з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а саме за наявності документів, які посвідчують стан здоров'я та встановлюють інвалідність, ОСОБА_7 не було запропоновано переведення на легшу роботу; причиною вказано звільнення за власним бажанням за станом здоров'я згідно ст. 38 КЗпП України. Документи про звільнення оформлені інспектором з кадрів Нововолинського УЕГГ ОСОБА_6 за прямою вказівкою начальника відділу підбору та навчання персоналу Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_4 за погодженням із начальника управління з персоналу ОСОБА_3

У наказі від 12 червня 2015 року № 121 зазначено, що ОСОБА_3 порушила п. 2.1.2 трудового договору в частині обов'язків діяти в інтересах товариства добросовісно, розумно та не перевищувати своїх повноважень; порушила п. 2.1.3 трудового договору в частині обов'язку керуватися в своїй діяльності чинним законодавством України, статутом товариства, внутрішніми документами товариства; п. 2.1.4 трудового договору в частині виконання рішень, прийнятих головою правління в межах його компетенції, які є обов'язковими для працівника; п. 2.1.6 в частині організації роботи очолюваного напрямку та спрямування його діяльності відповідно до поставлених завдань, попередження та мінімізації трудових спорів; урахувавши повторність таких дій, до ОСОБА_3 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Ухвалюючи рішення про скасування наказу від 12 червня 2015 року № 121, суд першої інстанції, з яким обґрунтовано погодився і апеляційний суд, дійшов висновку, що ОСОБА_8 участі у звільненні ОСОБА_7 не приймала, особистих вказівок ОСОБА_6 щодо порядку звільнення ОСОБА_7 не давала, отже відповідач не довів правильності і обґрунтованості застосування до ОСОБА_8 звільнення як дисциплінарного стягнення.

З тих же підстав суд ухвалив рішення про задоволення позову про скасування наказу від 12 червня 2015 року № 121 щодо ОСОБА_4

У касаційній скарзі відповідач ПАТ «Волиньгаз» посилається на незаконність звільнення ОСОБА_7 і наявність у цьому винних дій ОСОБА_3, але колегія суддів звертає увагу на те, що питання законності чи незаконності звільнення ОСОБА_7 у межах даної справи не з'ясовувалось, оскільки предметом позову в цій частині є обґрунтованість наказу про застосування дисциплінарних стягнень до ОСОБА_3 і ОСОБА_4

При цьому наказ від 12 червня 2015 року № 121 в частині застосування дисциплінарної відповідальності до ОСОБА_3 не містить конкретних посилань на її винні дії, які б свідчили про систематичне невиконання службових обов'язків, а саме по собі візування заяви ОСОБА_7 про звільнення та відповідного наказу не свідчать про систематичне порушення ОСОБА_8 обов'язків, покладених на неї трудовим договором.

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до позивачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 дисциплінарних стягнень у вигляді звільнення за ч. 3 ст. 40 КЗпП України та у вигляді догани, оформлені наказом від 12 червня 2015 року № 121, є правильними.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з рішеннями судів у частині відмови у задоволенні позову про скасування наказу ПАТ «Волиньгаз» № 99 від 19 травня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» з огляду на наступне.

Судами достовірно встановлено, що начальник Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_3 та начальник відділу навчання та підбору персоналу Управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_4 самовільно змінили розділ 4 Типового положення про Управління з персоналу, розробленого органом управління товариства, в якому доведені завдання, обов'язки та функції працівникам Управління з персоналу публічних акціонерних товариств по газопостачанню та газифікації; відмовились від участі у підготовці проекту наказу ПАТ «Волиньгаз» № 67 від 2 квітня 2015 року «Про забезпечення виконання заходів з мобілізаційної підготовки та мобілізації у ПАТ «Волиньгаз».

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення позивачами дисциплінарного проступку і обґрунтоване застосування відповідачем дисциплінарного стягнення, оформленого наказом від 19 травня 2015 року.

Частиною другою ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд вірно застосував Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, та стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 87 571,90 грн, виходячи із 826,15 грн середньоденної заробітної плати та 106 днів вимушеного прогулу.

З урахуванням вищевказаного, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, з'ясувавши обставини справи й надавши їм належну оцінку, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову і такий висновок доводами касаційної скарги не спростовано.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення без змін судових рішень.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова