Номер провадження: 22-ц/785/3316/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3ОСОБА_4

За участю секретаря Полякової В.О.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну

скаргу ОСОБА_5 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.02.2016 року, у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 -про стягнення суми авансу,

за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6

- про стягнення суми боргу за невиконання зобовязання ,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вищезазначеними вимогами в котрих зазначав, що в лютому 2013 року він, з метою придбання житлового будинку та господарських будівель по вул. Леніна. 96 с. Кам'янка Роздільнянського району Одеської області, належних ОСОБА_5, надав останньому аванс за вказане нерухоме майно і вони домовилися з ОСОБА_5 до кінця 2014 року укласти договір купівлі-продажу зазначеного будинку в нотаріальній конторі. В рахунок забезпечення взаємних зобов'язань за майбутнім договором купівлі- продажу ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 аванс в розмірі:

-1800,00 доларів США та 500,00 грн. - 17.02.2013 року;

-1000.00 доларів США - 30.10.2013 року;

-700.00 доларів США - 04.03.2014 року;

- 3000,00 грн. - 22.07.2014 року.

На підтвердження отриманих коштів ОСОБА_5 надав письмові розписки. Оскільки купівля-продаж в обумовлений договором строк не відбулась з незалежних від ОСОБА_6 причин, в серпні 2015 року він запропонував ОСОБА_5 повернути передані йому в якості авансу гроші в загальній сумі 3500.00 доларів США та 3500,00 грн., що складає 97032,95 грн. Однак ОСОБА_5 умови договору не виконав, правовстановлюючі документи на будинок та землю не виготовив, отриману суму авансу в добровільному порядку повертати відмовляється, тому просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суму авансу та стягнути з нього понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнав частково та в листопаді 2015 року подав зустрічну позовну заяву, в якій просить стягнути з ОСОБА_6 на його користь 126 582,43 грн. суми боргу по простроченому ним зобов'язанню по сплаті вартості будинку по вул. Леніна, 96 с. Кам'янка Роздільнянського району Одеської області, належного йому на праві власності. В обґрунтування зустрічних позовних вимог пояснив, що сторони досягнули домовленість щодо придбання ОСОБА_6. за 12 000.00 доларів США належного йому будинку по вул. Леніна. 96 с. Камянка Роздільнянського району Одеської області. ОСОБА_6 зобов'язався виплатити в рахунок оплати вартості будинку 5 000,00 доларів США до кінця 2013року відповідно до письмової розписки від 17.02.2013 року. ОСОБА_5 в свою чергу передав ОСОБА_6

А.В. зазначений будинок, в якому ОСОБА_6 та його родина проживали. Посилаючись на те, що угода купівлі-продажу не відбулася саме з вини ОСОБА_6,так як послідній не повністю сплатив кошти щодо вартості будинку, а тому він повинен сплатити борг в сумі 2200 доларів США, що еквівалентно 48395,96 грн., а також 3% за прострочення грошового зобовязання, що в загальній сумі складає-145476.36 грн. Посилаючись на те, що в 2014 році позивач сплатив йому ще 700 доларів США та 3000 грн. які він зараховує в погашення вказаного боргу та просить стягнути на свою користь 126582,43 грн.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 лютого 2016 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення :суми авансу, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 передані в якості авансу за будинок грошові кошти в сумі 97 032,95 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору 1214,00 грн.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за невиконання зобов'язання, відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, в частині задоволення позову ОСОБА_6 з ухваленням нового, про відмову в цій частині позовних вимог та задоволені зустрічних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на користування ОСОБА_6 будинком до серпня 2015 року та на те, що при отриманні ним коштів курс долара становив- 8 грн. за 1-долар, та на припинення виплат коштів за будинок з липня 2014 року.

В судове засідання ОСОБА_5 не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином в силу ст.74 п.5 абз.5.

Виходячи з того, що ОСОБА_5 відсутній за вказаною ним адресою відповідно до поштового повідомлення, він вважається таким, що сповіщений про час та місце судового засідання належним чином.

Представник заявника - ОСОБА_7 належним чином сповіщений про час та місце судового засідання.

ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ч.2 ст.305 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального пава.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_6 районний суд виходив з того, що сплачені в рахунок виконання договору купівлі-продажу спірного будинку 3500 доларів США та 3500 грн. є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі в котрому вони передавались. Визначаючи розмір авансу, районний суд виходив з курсу долара до національної валюти на момент розгляду спору. Відмовляючи в зустрічних вимогах, районний суд виходив з того, що сторонами не був укладений в належній формі договір-купівлі продажу нерухомого майна, а тому сплачені кошти не можна вважати грошовими зобовязаннями так як передані кошти є авансом, а не завдатком.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено,що в рахунок укладення в майбутньому договору купівлі-продажу належного ОСОБА_5 житлового будинку з господарчими спорудами по вул. Леніна, 96 в с.Кам'янка Роздільнянського району Одеської області, позивач ОСОБА_6 передав відповідачу ОСОБА_5 по письмовим

розпискам аванс за будинок в розмірі:

-1800,00 доларів США та 500.00 грн - 17.02.2013 року;

-1000.00 доларів США - 30.10.2013 року;

- 700.00 доларів США - 04.03.2014 року;

-3000,00грн. -|22.07.2014 року, а всього передано коштів на загальну суму - 3500 доларів США та 3500 грн.

На підтвердження отриманих коштів ОСОБА_5 надав письмові розписки від 17.02.2013 року, 30.10.2013 року, 04.03.2014 року, 22.07.2014 року, (а.с.4,5)

Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено,що сума, сплачена в рахунок належних боржникові платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Однією з встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Судом установлено, що сторони уклали усний договір купівлі-продажу спірного будинку до кінця 2014 року. При цьому в розписках не вказано суттєві умови такої домовленості, а саме вартість будинку та строки укладання договору в нотаріальній конторі.

Правила ст.571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується у тих випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

З матеріалів справи не вбачається, що сторони оформлявся договір купівлі-продажу будинку який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, тому сплачені в рахунок виконання договору 3500 доларів США та 3500.00 грн. є авансом і правомірно районним судом повернутий в тому розмірі, в якому вони передавалися, тобто в сумі еквівалентній 3500,00 доларів США та 3500.00 грн.

Доводи заявника про те, що курс долара на час їх отримання складав 8 грн. за 1-долар оцінюється критично, оскільки кошти повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались, а тому суд першої інстанції правомірно перевів іноземну валюту в українську за курсом, установленим НБУ на час розгляду спору.

Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попередній договір укладається у формі встановленій, для основного договору.

Судом встановлено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу будинку по вул. Леніна, 96 с. Кам'янка Роздільнянського району Одеської області не укладався, а тому будь-яких зобовязань між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 по сплаті вартості належного ОСОБА_5 будинку не виникло.

Переданий ОСОБА_5 аванс також не є завдатком, і до нього не застосовуються правила ч.1 ст.571 ЦК України, коли завдаток може залишитися у кредитора.

Розписка ОСОБА_6 від 17.02.2013 року, про те, що він зобовязується виплатити до жовтня 2013 року 5000 доларів США за будинок № 96-а по вул. Леніна в с. Камянка, а також той факт, що ОСОБА_6 проживав в ньому, не є доказом виникнення між сторонами зобов'язань, які виникли з договору купівлі-продажу будинку.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 218, 308,315, 317 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.02.2016 року залишити без змін.

. Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді А.П. Заїкін

ОСОБА_4