Ухвала

Іменем України

26 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві, про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником - ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що слідчим відділом Шевченківського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі - Шевченківське РУ ГУ МВС України в м. Києві) здійснювалося досудове слідство у кримінальному провадженні щодо нього за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, проте закрите постановою слідчого від 15 травня 2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення. Під час досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні 11 жовтня 2013 року з внутрішнього двору буд. АДРЕСА_1 було вилучено належний йому автомобіль марки Porshe Panamera, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, що знаходився у справному технічному стані, його визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Після закриття кримінального провадження слідчий, згідно розписки від 19 травня 2014 року, повернув автомобіль, який на той час знаходився на майданчику у внутрішньому дворі за місцезнаходженням відповідача. Після розпломбування автомобіля візуально було виявлено його некомплектність, а саме: відсутність акумуляторної батареї; додаткових передніх лівої та правої фар; сабвуферу музичної системи; компресору; напільних килимків салону; коробу з інструментами; комплекту секретних болтів, а також пошкодження багажного відділення автомобіля у вигляді відірваних шлангів та проводів. Згідно висновку спеціаліста вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля становить 243 032 грн. 90 коп.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що пошкодження транспортному засобу було завдано під час його вилучення 11 жовтня 2013 року та/або під час його зберігання, позивач просив стягнути з Державного бюджету України на його користь 243 032 грн. 90 коп. матеріальної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність вини відповідача у пошкодженні його автомобіля, оскільки ОСОБА_2 отримав спірний автомобіль на відповідальне зберігання за розпискою, в якій він не вказав жодних зауважень щодо технічного стану автомобіля.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич