РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/412/16-ц

Провадження № 2/700/214/16

02 червня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкура С.Д.

при секретарі: Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 10 березня 2012 року померла його мама ОСОБА_3. Після смерті матері відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У звязку із втратою оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку він був позбавлений можливості оформити спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори , а тому звернувся до суду з позовом.

В судове засідання позивач не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно свідоцтва про смерть від 13 березня 2012 року ОСОБА_3 померла 10 березня 2012 року.

Відповідно до свідоцтва про народження від 07 червня 1961 року матірю позивача є ОСОБА_4.

Після відкриття спадщини до складу спадкової маси входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,24 га в адмінмежах Бужанської сільської ради, згідно державного акту серії I-ЧР № 03017 від 28 лютого 2003 року, виданого на імя померлої ОСОБА_3.

Згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Позивач є спадкоємцем майна померлої матері в першу чергу та в порядку ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, що підтверджується довідкою сільської ради №320 від 22 березня 2016 року.

Постановою Державного нотаріуса від 09 березня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 в звязку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно оголошення в газеті «Понад Тікичем», втрачений державний акт на право приватної власності на землю серії серії I-ЧР № 03017 виданий Бужанською сільською радою 28 лютого 2003 року, виданого на імя ОСОБА_3 вважати недійсним.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

За викладених обставин, у суду не має підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем надано всі належні та допустимі докази законності та обґрунтованості своїх позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1261, 1268, 1272, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,24 га в межах Бужанської сільської ради, Лисянського району Черкаської області, згідно державного акту серії I-ЧР № 03017 виданого 28 лютого 2003 року на імя ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Д. Пічкур