Справа № 1519/781/11
Провадження №2/521/1783/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Малиновського суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що згідно договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.01.2007 року ПАТ (АКІБ) «УкрСиббанк» надав ОСОБА_2 кредит в сумі 291 620,00 швейцарських франків, строком з 22 січня 2007 року по 22 січня 2008 року. Зазначений кредит забезпечений іпотечним договором квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 22.01.2007 року укладеним між позивачем та ОСОБА_2, а також порукою ОСОБА_4 (договір поруки №88105 від 22 січня 2007 року). Оскільки в порушення умов договору відповідачі у встановлені строки суму кредиту та інші передбачені договором платежі не сплатили, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одесивід 15 листопада 2012 року позовні вимоги позивачі задоволені в повному обсязі.

Не погоджуючись з вище зазначеним рішенням відповідачем ОСОБА_2 подана заява про перегляд заочного рішення, за результатами її розгляду заочне рішення Малиновського районного суду м. Одесивід 15 листопада 2012 року скасоване справу призначено до розгляду в загальному порядку.

В процесі судового розгляду справи представник збільшив розмір позовних вимог, та просив стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у сумі 11 099 560 33 (одинадцять мільйонів девяносто девять тисяч пятсот шістдесят грн. 33 коп.)

Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «УкрСиббанк» в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Надала до суду заяву від 23.10.2015 року в якій зазначила що позов не визнає , просить відмовити у його задоволені, також просить суд праву слухати у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволені позову відмовити, оскільки ПАТ «УкрСиббанк» не повідомив ОСОБА_3 про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором, що суперечить п. 2.1 договору поруки від 22 січня 2006 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов ПАТ «УкрСиббанк» підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 22.01.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з відповідачем ОСОБА_2 кредитний договір № 0 в сумі 291 620,00 швейцарських франків строком з 22 січня 2007 року по 22 січня 2008 року, вказана

сума на день укладення договору дорівнювала1 472 681,00 гривень за курсом НБУ України. В забезпечення виконання зобовязань за кредитний договір № 0 від 22.01.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Також, 22 січня 2007 року позивачем та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки №88105 в забезпечені належного виконання кредитних зобовязань по кредитному договору. Згідно п. 1.3 зазначеного договору поруки ОСОБА_4 відповідає перед АКІБ «УкрСиббанк» як солідарний боржник по борговим зобов'язанням ОСОБА_2, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у кредитному договорі.

Згідно п. п. 1.3, 1.4 Договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобовязаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т. ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідальність Поручителя та Боржника є солідарною.

В подальшому згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року були внесені зміни в Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно свідоцтва про шлюбу від 10.10.2012 року, серія І-ЖД № 177321, ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, у звязку з чим змінила прізвище з «Турчанова» на «Гладирь».

Частина 2 ст. 554 ЦК України визначає також, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойку, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Однак судом встановлено, що АКІБ «УкрСиббанк» не повідомив ОСОБА_3 про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором, що суперечить п. 2.1 договору поруки від 22 січня 2006 року.

Згідно вказаного пункту договору банк не може без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору з позичальником, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під згодою розуміється як візування змін в кредитний договір поручителем, так і отримання згоди шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями і т.д.

У судовому засіданні доведено, що зміни до кредитного договору, які суттєво збільшили обсяг відповідальності ОСОБА_3 як поручителя, були погоджені між банком та ОСОБА_2. Проте а ні ОСОБА_2, а ні АКІБ «УкрСиббанк», не повідомили ОСОБА_3 про такі зміни, а тому це являється підставою для припинення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» підлягають частковому задоволенню, лише щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2

У судовому засіданні також доведено, що Банком було виконано свій обовязок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок ОСОБА_2 для подальшого їх використання за цільовим призначенням.

В свою чергу ОСОБА_2 не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та по нарахованим відсоткам, у звязку з чим у неї виникла заборгованість перед Банком, яка станом на 26.01.2016 року що складає 11 099 560 33 (одинадцять мільйонів девяносто девять тисяч пятсот шістдесят грн. 33 коп.)

Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України.

Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання ОСОБА_2 кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700,00 гривень та 30 гривень., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ «УкрСиббанк» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 514, 516, 525, 526, 530, 559, 625, 651, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 6, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договром про надання споживчого кредиту № 0 від 22.01.2007 року в сумі 477 245 55 (чотириста сімдесят сім тисяч двісті сорок пять швейц. франків 77 сан.) що в еквіваленті по курсу НБУ на 26.01.2016 року становить 11 099 560 33 (одинадцять мільйонів девяносто девять тисяч пятсот шістдесят грн. 33 коп.)

Стягнути ОСОБА_6 ОСОБА_7 Вячеславівни на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «УкрСиббанк» 1700,00 гривень в рахунок сплаченого судового збору та 30,00 гривень в рахунок сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 акціонерного товариства «УкрСиббанк» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

14.03.16