Справа № 667/107/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 рокуХерсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Спічак О.Б.

секретаря судового засідання Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики та розписки недійсними,

встановив:

12.01.2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що протягом багатьох років, а саме понад 50 років, вона з відповідачем були подругами. Ніяких непорозумінь між ними не виникало, до того часу, коли відповідач попросила її написати розписку для неї, для того, щоб приховати розтрату сімейних коштів перед ОСОБА_3 та його сином ОСОБА_4 Так як це не було несподіванкою для позивача, оскільки це був неодноразовий випадок в неї щодо розтрат сімейних грошових коштів та не вбачаючи злого умислу та того, що в них були добрі відношення між собою, позивач погодилася допомогти подрузі шляхом написання розписки. Грошових коштів позивачем отримано ніколи не було. Із змісту розписки вбачається, що вона не містить усіх істотних умов договорів позики, розписка не підписана обома сторонами, хоча договір позики є двосторонньою угодою, тобто розписка не є правочином, вчиненим у письмовій формі. Ніяких грошей фактично позивачем отримано не було, а розписку вона написала під впливом обману та психологічного тиску з боку відповідача. На підставі вищевикладеного просить суд визнати недійсними договір позики та розписку.

В судовезасідання позивач на зявилася, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечую, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, в задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на те, що розписка підписана позивачем без будь-яких застережень та зауважень. Відповідний факт був встановлений рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона та ухвалою апеляційного суду Херсонської області.

Заслухавши осіб, які беруть учать у справі, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Згідно розписки від 03.01.2008 року ОСОБА_1 взяла у борг у ОСОБА_2 безвідсотково 4200 дол. США, які зобовязалася повернути до травня 2014 року кредитору ОСОБА_2 або її доньці ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 борг за вказаноюрозпискою не повернула, посилаючись на її недійсність.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятоюта шостою статті 203 цього Кодексу.Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.11.2015 року позовВайтулянець ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики та трьох відсотків задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 основну суму боргу за договором позики від 03.01.2008 року в розмірі 4200 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.11.2015 року еквівалентно 96847,80 грн., 3% річних за період з 01.05.2014 року по 13.05.2014 року в сумі 2691,96 грн. в межах заявлених позовних вимог, витрати за сплату судового збору 893,38 грн. та на правову допомогу 5000 грн., всього 105433,14 грн.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 13.01.2016 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.11.2015 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК Українипередбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 16, 61, 212, 213, 215ЦПК, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики та розписки недійсними відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

На рішення суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя О.Б.Спічак