АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Усика Г.І.

при секретарі Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2015 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів до 1/5 частини від усіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2015 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Раніше виданий Святошинським районним судом м. Києва виконавчий лист №2/759/2260/13 - відкликано.

Справа № 759/5543/15
№ апеляційного провадження 22-ц/796/2176/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Лопатюк Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, так як вважає, що воно ухвалене за обставин, що не відповідають дійсності. Відповідач зазначає, що судом не було взято до уваги, що обставини на які посилався відповідач, як на підставу зменшення розміру аліментів, вже досліджувались та встановлені рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.03.2013 у справі про стягнення аліментів, під час ухвалення якого також було враховано матеріальний та сімейний стан позивача. Крім того, вказує на те, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження того факту, що на його утриманні перебувають його батьки пенсіонери та доказів про зміну його сімейного чи матеріального становища. Також зазначає, що дитина на користь якої стягнуто аліменти, часто хворіє, а тому витрати на її утримання щомісяця зростають, з червня 2015 року відповідач звільнена з роботи, що ускладнює утримання дитини, а тому вважає, що таке зменшення розміру аліментів призведе до порушення прав неповнолітньої дитини, оскільки відповідач сама не зможе забезпечувати їй нормальний рівень життя. Враховуючи вищевикладене просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні відповідач підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просила про задоволення заявлених вимог.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, тому, в порядку ст. 305 ч 2 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів у позивача відбулись істотні зміни сімейного стану, що є підставою для зменшення розміру аліментів

Такий висновок суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції вважає такими, що відповідає встановленим фактам та грунтуються на вимогах закону.

Судом першої інстанції, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03.12.2009. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.03.2013 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2013 до досягнення нею повноліття (а.с. 15).

Позивач виконував свої обов'язки по утриманню доньки, що підтверджується відповідними фіскальними чеками, наданими позивачем до суду.

З матеріалів справи вбачається, що 11.07.2011 у ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_6 народилась донька - ОСОБА_7, яка згідно довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги №1 Подільського району м. Києва часто та тривало хворіє (а.с. 55). Вказані обставини, хоча і мали місце до ухвалення рішення про стягнення аліментів, проте рішення було ухвалено в заочному порядку і вказані обставини не були враховані , що вбачається з мотивувальної його частини.

З довідки Київського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 19.03.2015, з якої вбачається, що позивач працював в Київському міському центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги на контрактній основі з 01.01.2013 по 31.12.2014, за цей період йому нараховано та виплачено дохід в розмірі 42311, 23 коп. (а.с.53).

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином, відповідно до зазначених вимог закону розмір аліментів може бути змінений у випадку зміни сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що на утриманні позивача знаходяться малолітня дитина, що змінився розмір його доходів, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про необхідність зменшення розміру аліментів до ј частини від всіх видів заробітку.

Вказаний висновок відповідає встановленим обставинам у справі, а також нормам матеріального і процесуального права.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, слід зазначити, що за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, може бути зменшений у разі зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів, тобто ці дві підстави є окремими підставами, які слід враховувати при вирішені спору. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сімейний стан та матеріальний стан платника аліментів безумовно змінився, що підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи та яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: