АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6435/2016 Головуючий у І інстанції - Лісовська О.В.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 07.08.2012 року, від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу між сторонами був укладений Договір про сплату аліментів на дитину та участь у вихованні дитини від 25.04.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 Відповідно до п. 1 Договору відповідач зобов'язується надавати позивачу на утримання дочки щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., що станом на момент укладення договору становить 125,00 доларів США, до досягнення нею повноліття, а в разі продовження навчання - до двадцяти трьох років, в частині стягнення аліментів. Відповідач відповідно до умов Договору взяв на себе зобов'язання сплачувати аліменти щомісячно до 15 числа, але у повному обсязі дані зобов'язання ним не виконуються. Незважаючи на зміну курсу долара відповідач не здійснив перерахунок коштів, а продовжує сплачувати кошти у розмірі 1000,00 грн., у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 24759,70 грн.

Крім того, судовим рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 500,00 грн. щомісячно, але відповідач також не виконує дані зобов'язання. У зв'язку із несплатою відповідачем аліментів виникла заборгованість у розмірі 3000,00 грн. Крім того, позивачем було витрачено кошти на утримання дитини, зокрема, придбання речей, розвиток дитини, сплату коштів на дитячий садок у розмірі 4948,22 грн., половину яких повинен сплатити відповідач. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам на утримання доньки у розмірі 24759,00 грн., заборгованість по аліментам на її утримання у розмірі 3000,00 грн., пеню у розмірі 21660,00 грн. за несплату аліментів , додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 2474,11 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 723,56 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі в період до 07.08.2012 року включно.

У період шлюбу у сторін народилася дитина - дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу між сторонами 25.04.2012 року був укладений Договір про сплату аліментів на дитину та участь у вихованні дитини.

Відповідно до п. 1 Договору відповідач зобов'язується надавати позивачу на утримання дочки щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., що станом на момент укладення договору становить 125 доларів США, до досягнення нею повноліття, а в разі продовження навчання - до 23 років, в частині стягнення аліментів.

Згідно із п. 3 Договору про сплату аліментів на дитину та участь у вихованні дитини від 25.04.2012 року відповідач бере на себе зобов'язання сплачувати аліменти не пізніше 15 числа кожного місяця.

При розгляді справи встановлено, що відповідач з моменту укладення Договору від 25.04.2012 року щомісячно сплачує позивачу на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.05.2014 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року включно. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2014 року рішення суду від 29.05.2014 року у цій частині залишено без змін.

При розгляді справи судом було встановлено, що добровільно відповідач не сплачував аліменти на утримання позивача, однак при цьому позивач не отримувала виконавчий лист та не пред'являла його до виконання, тобто не здійснила жодних належних дій для звернення судового рішення до виконання та примусового стягнення аліментів з відповідача на її утримання.

При цьому в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено , що відповідач на час розгляду справи повністю сплатив борг в розмірі 3000 грн на утримання дружини.

Відповідно до п. 4 укладеного між сторонами Договору від 25.04.2012 року відповідач зобов'язується нести додаткові витрати у розмірі 50% витрат на дитину, розмір яких перевищує 500,00 грн., а саме: витрати, пов'язані з навчанням дитини, витрати, пов'язані з лікуванням дитини, витрати, пов'язані з відпочинком дитини, витрати, пов'язані з придбанням товарів для розвитку дитини тощо.

У своєму розрахунку позивач вказує про те, що нею було витрачено грошові кошти на розвиток дитини, харчування, забезпечення необхідним лікуванням, оздоровленням та відпочинком, придбання товарів для дитячого садка, індивідуальні заняття з логопедом на загальну суму 4948, 22 грн.

Витрати позивача складаються з наступного: одяг за січень 2016 року - 259,00 грн.; придбання дитячого одягу - 310,00 грн.; дитячий одяг за серпень - 692,00 грн.; дитяче взуття за жовтень 2015 року - 119,00 грн.; дитяче взуття за серпень 2015 року - 210,00 грн.; дитячі ліки за січень 2016 року - 138,35 грн.; дитячі ліки за грудень 2015 року - 45,00 грн.; дитячі ліки за грудень 2015 року - 155,50 грн.; дитячі ліки за грудень 2015 року - 77,62 грн.; дитячі ліки за січень 2016 року - 78,70 грн.; дитячі іграшка за жовтень 2015 року - 259,00 грн.; дитячі гра за листопад 2015 року - 31,95 грн.; дитячі роликові ковзани - 392,00 грн.; новорічна вистава - 150,00 грн.; відвідування театру ляльок - 45,00 грн.; дитячі лялька та будинок для неї - 574,00 грн.; витрати на свято Миколая та Нового року у дитячому садку - 453,00 грн.; щомісячні внески на канцелярські товари у дитячому садку - 80,00 грн.; щомісячне навчання дитини у дитячому садку - 130,00 грн.; індивідуальні заняття з логопедом - 960,00 грн. щомісячно.

Відповідно до ст.. 180 СК України Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.. 189 СК України

1. Батьки мають право укласти договірпро сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

2. У разі невиконання одним із батьків свого обов'язку за договоромаліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Як вбачається із матеріалів справи при розірванні шлюбу між сторонами була укладена угода про щомісячне утримання відповідачем дитини в розмірі 1000 грн, яку він виконував, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність заборгованості відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини.

Посилання апелянта на ту обставину, що аліменти повинні розраховуватися відповідно до зміни курсу долара США до гривні не може бути прийнято до уваги, оскільки стягнення аліментів у валюті США законодавством не передбачено, крім того, відповідно до угоди, яка була укладена сторонами по справі , відповідач брав на себе зобов'язання про сплату аліментів у розмірі 1000 грн, а не 125 доларів США.

Відповідно до ст.. 84 СК України Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відмовляючи в задоволенні вимоги про стягнення заборгованості по аліментах на утримання дружини та неустойки на зазначену суму , суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що апелянт не зверталася до виконавчої служби за примусовим виконанням рішення суду про стягнення аліментів на її утримання, тобто своє право на стягнення зазначеної суми не використала.

Як повідомив відповідач він 16 травня 2016 року заборгованість по аліментах на утримання дружини сплатив повністю, неустойка на зазначену суму законом не передбачена, а тому колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до ст.. 185 СК України Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

2. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що сторонами в Договорі про сплату аліментів на дитину та участь у вихованні дитини в п 4 визначили, що ОСОБА_4 зобов'язується нести додаткові витрати у розмірі 50 % витрат на дитину, розмір яких перевищує 500 грн, а саме: витрати, пов'язані з навчанням, лікуванням,відпочинком дитини та пов'язані з придбанням товарів для розвитку дитини.

Задовольняючи частково вимоги про стягнення додаткових витрат, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку , що стягненню підлягають кошти витрачені позивачкою на навчання , лікування, відпочинок та розвиток дитини і лише в розмірі 50 % від суми, що перевищує 500 грн. В решті сума додаткових витрат на дитину, понесена позивачкою, нею не доведена належними та допустимими доказами.

Крім того, відповідно до ст.. 185 СК України додаткові витрати на дитину, повинні бути викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а в решті витрати на утримання дитини охоплюються аліментами, які сплачує батько щомісячно.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 3 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :