АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 664/3843/15-ц Головуючий в І інстанції Бойко В.П.
Провадження №22-ц/791/1488/16 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
СекретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, діючого в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 31 серпня 2003 року померла їх мати ОСОБА_9, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, приховавши факт наявності інших спадкоємців, звернувся син спадкодавця ОСОБА_10, який 29 травня 2015 року помер, заповівши все своє майно ОСОБА_8. Враховуючи те, що в період строку для прийняття спадщини позивачі в звязку із отриманням першої та другої групи інвалідності були непрацездатними, просили суд надати додатковий строк терміном два місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_9.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року в задоволенні позову відмолено за необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючий в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх вимоги.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Сторони та їх представники в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивачів ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Як роз'яснено у п. п. 1, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» положення ст. 1272 ЦК України 2003 року, ч. 3 якої визначено право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України 2003 року - 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року.

Таким чином, аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що положення ч.3 ст.1272 ЦК України, якою визначається право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України з 01 січня 2004 року (п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, в тому числі і щодо прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 31 серпня 2003 року померла мати позивачів ОСОБА_9, після смерті якої спадщину фактично прийняв її син ОСОБА_10 в звязку з тим, що постійно проживав та був зареєстрований на день смерті спадкодавця за однією адресою із нею (а.с.5,9,10,11,32).

Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року та фактично була прийнята, а Розділом VII «Спадкове право» ЦК Української РСР 1963 року не була передбачена можливість надання додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Окрім того, обов'язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачі вказували на те, що на момент смерті їх матері ОСОБА_7 отримав статус інваліда першої групи та був непрацездатним. Через три місяці після смерті спадкодавця ОСОБА_6 також стала непрацездатною отримавши статус інваліда другої групи.

За таких обставин, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів поданих сторонами, дійшов правильного висновку про те, що наведені причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, судом не можуть бути визнані поважними, оскільки такі причини не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачів вчинити дії (в тому числі шляхом направлення поштою заяви) щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, померлої тринадцять років тому.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи та відмовив в задоволенні позову, з чим колегія суддів погоджується.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючого в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7,- відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 15 червня 2016 року

Ухвала набрала законної сили 15 червня 2016 року

Суддя П.Я.Ігнатенко

ОСОБА_11ОСОБА_4