Справа № 545/2018/16-ц
Провадження № 2/545/892/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

за участі секретаря Блажієвської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № Р1.590.70004 від 27.01.2015р., ОСОБА_1 - відповідач отримала кредит у сумі 8979.00 грн. строком на 24 місяці з відсотковою ставкою 17 % річних, але позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 30.03.2016 року на загальну суму 11584.64 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів.

Позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № Р1.590.70004 від 27.01.2015р. у розмірі 11584.64 грн. та судовий збір в сумі 1378.00 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України.

Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи.

Враховуючи подану заяву позивача, повторну неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 27.01.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі - Банк) та гр. ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Р51.590.70004.

Згідно із Кредитним договором Відповідач отримав кредит в розмірі 8979 грн. (Вісім тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять гривень 00 копійок), зі сплатою 17 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, та надав Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером.

Також судом встановлено, що 31.12.2015р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1.

Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 31.12.2015 р., а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог.

На виконання вимог ст. 1082 ЦК України Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації.

Також в судовому засіданні встановлено, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства « Ідея Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором № Р51.590.70004 від 27.01.2015р.

В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

Судом встановлено факт того, що в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором № Р51.590.70004 від 27.01.2015 відповідач ОСОБА_1 має борг перед ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» станом на 30.03.2016 р., що становить 11584.64 грн. та складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі - 8485.70 грн.; заборгованості по нарахованих за користування кредитними коштами відсотками та комісії у розмірі - 3098.94 грн. (а.с.24, 25, 26).

Відповідно до умов кредитного договору та ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України у разі порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За даних обставин, враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення суми кредиту, а також сплату процентів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір , таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 611, 612, 615, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 -215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» () заборгованість за кредитним договором в розмірі -11584,64 грн., яких:

- за тілом кредиту - 8485,7 грн.,

- за нарахованими та несплаченими, відсотками та комісіями - 3098,94 грн.;

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» () судовий збір в розмірі 1378.00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 10 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя полтавського районного суду І.С. Кіндяк