набрала чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/463/16-ц
30.05.2016 Чаплинський районний суд Херсонської області
у складі: судді Томашевського В.А.
секретаря - Покотун Р.І.
прокурора - Шульги О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Першокостянтинівська сільська рада Чаплинського району Херсонської області, про визнання незаконним наказу, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки,
Згідно п.7 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 3 % від її нормативної грошової оцінки (нормативна грошова оцінка земельної ділянки щороку підлягає уточненню на коефіцієнт індексації та інші коефіцієнти, передбачені до законодавства).
Згідно розрахунку розміру орендної плати розраховується вартість цієї земельної ділянки, яка складає 1 243 370.80 грн., тобто 1 га. орендованої ділянки - 3 % від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Херсонській області, що складає 867,47 грн. (100 % від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Херсонській області - 28 915,6 грн. за 1 га. х 43 га. = 1 243 370 грн.).
Згідно п. 6 Договору передбачено, що він укладений на 7 років.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 45848441 від 19.10.2015 договір оренди землі, укладений орендодавцем від імені держави Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області та ОСОБА_1 пройшов державну реєстрацію, про що державним реєстратором прийнято рішення № 25370582 від 19.10.2015 року.
Тобто, за таких умов договір оренди являється укладеним та набрав передбаченої законодавством чинності.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Першокостянтинівська сільська рада Чаплинського району Херсонської області у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог прокурора та надавши інформацію про перебування 22 осіб учасників бойових дій та АТО на обліку сільської ради, які мають право на безоплатне отримання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, але не отримали.
Відповідач у справі ОСОБА_1 повторно не зявився у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду даної цивільної справи.
Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо причини його неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за можливе постановити заочне судове рішення у справі згідно клопотання прокурора про розгляд справи за відсутності відповідача як таке, що не порушує процесуальних інтересів сторін, задовольнивши позовні вимоги прокурора з таких підстав:
Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон), встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 15 Закону однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Орендна плата відповідно до ст. 21 Закону - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України.
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Іншим законом України, який регулює питання набуття орендарем права оренди земельної ділянки, є Закон України «Про оцінку земель».
П. 289.1 ч.1 ст. 289 ПК України та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачає, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель», за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, яка в подальшому на підставі ч.2 ст. 23 Закону, повинна бути затверджена відповідною районною радою.
У порушення вищевказаних норм законодавства, що регулює відносини в сфері орендних відносин об'єктом яких є земля, вищевказаний договір оренди землі було укладено без проведення обов'язкової нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки.
Про вказану обставину листом Відділу Держгеокадастру в Чаплинському районі від 24.02.2016 № 10-2120-99.4-310/2-16, повідомлено ОСОБА_1, який технічну документацію не розробляв та, згідно листа Чаплинської районної ради від 22.02.2016 № 67/08-12 на затвердження ради її не подавав.
Тобто, встановлення орендної плати за даним договором оренди здійснено не від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, як передбачено законодавством, а від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Херсонській області, що є порушенням вимог ст.. 21 Закону України «Про оренду землі», п. 289.1 ч.1 ст. 289 ПК України та ч.1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель».
Прокурор вважає, що такі порушення законодавства мають потягти визнання наказу органу державної виконавчої влади та правочину незаконними на підставі ч. І ст. 21, ст.ст. 203, 215 ЦК України
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи - повідомлення ГУ Держгеокадастру в області про звернення до суду із позовом, договір оренди земельної ділянки від 02.10.2015 року, акт прийому-передачі земельної ділянки, наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 02.10.2015 №21-1402/43-15-СГ, витяг від 19.10.2015 року № 45848441 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права, лист відділу Держгеокадастру в Чаплинському районі Херсонської області від 24.02.2016 року, лист голови Чаплинської районної ради від 22.02.2016 року, платіжне доручення про перерахування судового збору, суд, враховуючи правову позицію викладену в Постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року по справі № 3-70 гс15, у якій зазначено, що згідно із ч. 1 п. 289.1 ст. 289 ПК України та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами, приходить до висновку про законність і обґрунтованість вимог прокурора.
ОСОБА_2 змістом ст. 93 Земельного кодексу України відповідач набуває право використовувати земельну ділянку та обов'язок сплачувати орендну плату не з моменту прийняття рішення компетентним органом про педачу цієї ділянки в оренду, а з моменту укладення договору оренди землі.
Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, тому договір у цій частині суперечить приписам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Ст.. 203 ЦК України передбачає загальні вимоги, додержання яких є обов'язковим для чинності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» окрім відсутності однієї з істотних умов в договорі оренди встановлює таку підставу для визнання його недійсним, як порушення вимог ст.ст. 4 - 6 цього Закону, а ч. 1 ст. 6 Закону передбачає, що право оренди набувається на підставах та в порядку, передбачених цим та іншими законами.
Таким чином, право оренди за оспорюваним договором набуто ОСОБА_1 з порушенням порядку, встановленого ст. 13, ч. 2 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», у зв'язку із чим спірний договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ст.215 ЦК України на майбутнє відповідно до ст. 236 ЦК України.
Також за вказаних обставин підлягає визнанню недійсним (незаконним) і пункт 2 наказу ГУ Держгеокадастру в Херсонській області № 21-1402/43-15-СГ від 02.10.2015 «Про надання гр. ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки».
ОСОБА_2 приймання-передачі земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору, ГУ Держгеокадастру в області передало, а ОСОБА_1 прийняв земельну ділянку.
У зв'язку з визнанням недійсним Договору оренди, у відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України, спірна земельна ділянка підлягає поверненню до земель державної власності в особі ГУ Держгеокадастру в області.
Суд також враховує, що згідно зі ст. 121 Конституції України, одним із завдань прокуратури України є представництво інтересів громадянина або держави в суді, у випадках, визначених законом через представництво інтересів держави в даному випадку у судах на підставі ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу та згідно ч.2 ст. 45 ЦПК України прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
У даному випадку прокурор звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Держгеокадастру в Херсонській області, однієї із сторін оспорюваного договору оскільки ГУ Держгеокадастру в області, уклавши зазначений договір без введення нормативної грошової оцінки земельної ділянки створило умови вчинення шкоди фінансовим інтересам держави у вигляді ненадходжень до бюджету коштів через неправильний розрахунок орендної плати в той час, як у відповідності до вимог діючого законодавства це необхідно робити на підставі та після проведення і введення в дію нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що передається в оренду.
Розрахунок орендної плати у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Херсонській області створює умови для втрат бюджетом податкових платежів (орендної плати), оскільки нормативна грошова оцінка конкретно визначної земельної ділянки у будь-якому разі є вищою ніж нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по області.
Суд також враховує, що ГУ Держгеокадастру в області, на яке відповідно статті 122 Земельного кодексу України покладено повноваження щодо розпорядження земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення, порушило вимоги діючого земельного законодавства при укладенні спірного договору оренди земельної ділянки.
Таким чином вимоги прокурора за його позовними вимогами є законними і обґрунтованими.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212 -215, 224 ЦПК України, ст.ст. 15, 21 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 13, 20, 23 Закону України «Про оцінку земель», ст.ст. 16, 21, 203, 215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 36?, 37 Закону України «Про прокуратуру», суд -
Визнати недійсним (незаконним) пункт 2 наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області № 21-1402/43-15-СГ від 02.10.2015 «Про надання гр. ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки».
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Чаплинського районного суду Херсонської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з часу отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти з дня отримання копії рішення.

Суддя: