У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Буцяка З.І., Собіни І.М.,

секретар судового засідання Коробчук А.М.

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 24 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до редакції газети "Вісник Демидівщини" Демидівського району про зобовязання редакції опублікувати статтю в газеті,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Демидівського районного суду від 24 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до редакції газети "Вісник Демидівщини" Демидівського району про зобовязання редакції опублікувати статтю "Операція під кодовою назвою "Подушка та одіяло" з редагуванням редакцією газети "Вісник Демидівщини" змісту статті, а також викладу обставин без зазначення імен, прізвищ та назв населеного пункту відмовлено.

У поданій на вказане рішення "касаційній" (так в оригиналі) скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам ст. 10,11,60, 212, ЦПК України.

Зазначає, що представник відповідача не надала в суд 1-ї інстанції відповідних пояснень чому вона категорично проти надрукування в газеті його статті "Подушки і одіяла", посилаючись на начебто вимоги Конституції України та вважає це грубим порушенням ст. 10 ЦПК України.

Вказує на те, щоб надрукувати в районній газеті вказаний матеріал він долучив як докази рішення різних судових інстанцій і відповідних державних органів внаслідок шахрайських дій. Особу, котру він просив висвітлити в районній газеті проблему, по даній справі нічого не надала суду. Крім того, суд 1-ї інстанції навіть не вимагав у відповідача надати ті матеріали з якими він звертався до районної газети, що є порушенням ст. 60 ЦПК України.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати і направити справу на новий судовий розгляд.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача головний редактор газети "Вісник Демидівщини" ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та просила вимоги апелянта відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

_______________________________________________________________________________________________

Справа №558/30/16-ц Головуючий в суді І інст. ОСОБА_3

Провадження № 22-ц/787/938/2016 р. Суддя-доповідач ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів справи, 2 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначає, що він 18 вересня 2015 року звертався до головного редактора газети "Вісник Демидівщини" з прозьбою надрукувати на шпальтах районної газети статтю "Операція під кодовою назвою "Подушки та одіяла" з метою, щоб більше подібних негативних подій у державі не відбувалося.

В ході розгляду справи в суді 1-ї інстанції позивач збільшив позовні вимоги та просив зобовязати редакцію газети опублікувати статтю "Операція під кодовою назвою "Подушки та одіяла" з редагуванням редакцією газети "Вісник Демидівщини" змісту статті, а також викладу обставин без зазначення імен, прізвищ та назв населеного пункту.

Дану заяву обґрунтував тим, що у даній статті викладені факти розподілу майна, спільно нажитого з колишньою дружиною. Метою публікації статті був намір захистити у майбутньому доброзичливих і культурних людей від недоброзичливих та непорядних громадян на прикладі його життєвої ситуації, проте жодним чином не ображати його колишню дружину.

Зазначив, що можливо текст сформованої ним статті не відповідав вимогам редакції газети "Вісник Демидівщини", однак про такі обставини, підстави та причину відмови в публікації статті відповідач мав його повідомити. Вважає, що бездіяльність редакції газети виражається у не опублікуванні його статті, порушує право на свободу думки і слова.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в тексті статті поданої позивачем, міститься непідтверджена негативна та конфіденційна інформація про особу, яка заборонена для публічного поширення без її згоди і ніхто не має права зобов'язати редакцію опублікувати відхилений нею твір, лист чи інший матеріал.

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч.1 та ч.3 ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Здійснення цих прав може бути обмежене для захисту репутації або інших прав людей, запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно.

Відповідно до ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом до редакції газети "Вісник Демидівщини" про захист свого права на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань не довів перед судом своїх вимог та не навів правові підстави, які дають йому право такої вимоги до відповідача або покладають на редакцію відповідний обовязок, щодо опублікування написаної ним статті.

Натомість, редакція заперечуючи позов та суд першої інстанції мотивуючи прийняте ним рішення, обґрунтовано посилались на норму ст. 36 Закону України «Про друковані засоби масової інформації», за якою, ніхто не має права зобов'язати редакцію опублікувати відхилений нею твір, лист, інший матеріал або повідомлення, якщо інше не передбачено цим Законом або статутом редакції.

Інших випадків передбачених законом позивачем наведено та доведено не було.

Крім того, вірно зазначено місцевим судом, що в статті ОСОБА_1, під назвою «Подушки і одіяла», яку він просив опублікувати міститься конфіденційна інформація про особу, яка заборонена для публічного поширення без згоди власника, та міститься негативна інформація, що може вплинути на репутацію конкретних людей, а згідно ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, збирати, зберігати, використовувати та поширювати конфіденційну інформацію про особу без її згоди.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись вимог норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає,

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Демидівського районного суду від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: