АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3952/16
Справа №638/8478/15ц Головуючий 1 інст. Шестак О.І.
Категорія :про поділ майна Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді Бобровського В.В.,

суддів Кокоші В.В.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання між ними шлюбу, який було зареєстровано 01 березня 1997 року, з посиланням на те, що мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сімейні відносини припинені остаточно з січня 2015 року, мешкають окремо, та вважаючи, що подальше існування шлюбу суперечить його інтересам, просив його позов задовольнити.

ОСОБА_3 у письмових запереченнях на позов ОСОБА_2 зазначивши, що сімейні відносини з чоловіком припинені з червня 2015 року з вини позивача, просила цей факт врахувати при вирішенні справи, та одночасно звернулась до суду з позовом про поділ їх спільного сумісного майна та визначити порядок користування житловими приміщеннями в їх квартирі № 77по вул.Ляпунова буд.16 у м.Харкові, яку придбали спільно на підставі договору пайової участі у будівництві будинку від 23 листопада 2006 року.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалась на те, що за час шлюбу з ОСОБА_2 вони спільно, окрім вказаної квартири придбали автомобілі Mitsubishi SPASE STAR, д.р.н. АХ 0341 АС, 2004 року випуску сірого кольору та Mitsubishi OUTLANDER, д.р.н. АХ 7422 АХ 2007 року випуску чорного кольору, а також меблі, офісну техніку та оргтехніку.

Зазначивши, що згоди на добровільний поділ їх спільного сумісного майна з ОСОБА_2 не досягнуто, з урахуванням уточнення позовних вимог у лютому та квітні 2016 року ОСОБА_3 просила суд визнати сумісною власністю та здійснити його поділ, визнавши її право власності на ? частину вказаної квартири, право власності на яку зареєстровано на чоловіка, та на ? частину машиномісця № 25 в підвалі житлового будинку, літер «А-16» по вул.Ляпунова, 16 у м.Харкові загальною площею 15,1 кв.м; визнати її право власності на автомобіль Mitsubishi SPASE STAR вартістю, визначеною оцінювачем у розмірі 120000 грн.

ОСОБА_2 виділити у власність ? частини вказаної квартири, ? частину машиномісця № 25 у підвалі житлового будинку та автомобіль Mitsubishi OUTLANDER вартістю за висновком оцінювача в 239600 грн., та стягнути з нього на її користь 59800 грн. грошову компенсацію частки вартості цього автомобіля.

Окрім цього, ОСОБА_3 просила суд визначити порядок користування приміщеннями їх квартири АДРЕСА_1 з наданням їм з дитиною у користування дві житлові кімнати площею 16,3 кв.м (літер №7), площею 9,4 кв.м (літер 6), санвузол площею 7,9 кв.м (літер 8), ОСОБА_2 у користування виділити житлову кімнату площею 12,4 кв.м (літер 5), санвузол площею 2,6 кв.м (літер 2), а решту приміщення кухні, площею 14,8 кв.м (літер 4), хол, площею 27,9 кв.м (літер 9), коридор, площею 5,6 кв.м (літер 1) підсобне приміщення площею 0,8 кв.м (літер 3) залишити у їх спільному користуванні з відповідачем.

У письмових запереченнях на позов, не оспорюючи запропонованого ОСОБА_3 варіанту поділу між ними автомобілів та їх вартості ОСОБА_2 .В. посилався на те, що для придбання спірної квартири він отримав кредит у ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 57744 доларів США за кредитним договором від 27 квітня 2007 року зі сплатою 13% річних, та на погашення заборгованості сплачено 40118,95 доларів США, і за період окремого провадження з січня до 10 листопада 2015 року без участі дружини особисто сплачено по кредиту 3505,48 доларів США, по відсотках -3 463,49 доларів США, крім того особисто 15 грудня 2015 року сплачено банку 290858,94 грн. еквівалентних за курсом НБУ 12215 доларам США, на повне погашення кредиту і відсотків. З таких підстав вважаючи, що його частка у спільній власності на квартирі збільшилась на 18% її вартості загальна сумісна власність складає 82%, частка кожного відповідно 41%, просив суд, згідно такого розрахунку передати йому у користування дві житлові кімнати площею 12,4 кв.м та 9,4 кв.м (літери 5, 6) та санвузол площею 2,6 кв.м (літер 2), кухню, хол, коридор, підсобні приміщення залишити у спільному користуванні.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2016 року шлюб між сторонами по справі розірвано.

Визнано квартиру, машиномісце №25 у підвалі будинку та автомобілі спільною сумісного власністю подружжя.

Визнано право власності за ОСОБА_3 на ? частину квартири АДРЕСА_2 та на ? частину машиномісця №25 в цьому житловому будинку та на автомобіль Mitsubishi SPASE STAR, д.р.н. АХ 0341АС.

Визнано право власності ОСОБА_2 на ? частину квартири АДРЕСА_2, на ? частину машиномісця №25 в цьому житловому будинку, на автомобіль Mitsubishi OUTLANDER, д.р.н. АХ 7422АХ.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 59800 грн. компенсації частки вартості автомобілів.

Визначено порядок користування житловими приміщенням квартири № 77 по влу.Ляпунова, 16 у м.Харкові ,з виділом у користування ОСОБА_3 дві житлові кімнати площею 12,4 кв.м , 9,4 кв.м та санвузол площею 7,9 кв.м; - ОСОБА_2 житлову кімнату площею 16,3 кв.м, санвузол площею 2,6 кв.м.

Приміщення кухні, холу, коридору та підсобного приміщення залишені у спільному користування сторін. Вирішені питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на ухвалення рішення судом щодо поділу квартири без дотримання норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та вимог процесуального права, рішення суду просить змінити, визнати за ОСОБА_3 право власності на 41/100 частину квартири за ним 59/100 частин та відмовити ОСОБА_3 у позові про визначення порядку користування квартирою, в іншій частині це рішення суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до положень ч.1 ст..309 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та під час ухвалення рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

По справі, згідно наданих доказів встановлено та не оспорюється те. що сторони перебували у шлюбі з 1 березня 1997 року, мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після припинення сімейних відносин батьків мешкає з матірю.

За час шлюбу сторони спільно придбали автомобіль Mitsubishi SPASE STAR, зареєстрованого 19 жовтня 2004 року на ОСОБА_2 та автомобіль Mitsubishi OUTLANDER, зареєстрований на нього 23 листопада 2007 року та квартиру АДРЕСА_3 , згідно свідоцтва про право власності від 21 травня 2009 року. Вартість трикімнатної квартири згідно звіту з оцінки ТОВ «Аргумент-Експерт» на 12 жовтня 2015 року визначено у розмірі 1700700 грн., а також вони мають у підвалі цього житлового будинку паркувальне місце (машиномісце №25), на підставі додатку № 3 до Договору про пайову участь в будівництві будинку від 30 листопада 2006 року, яке зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 12 лютого 2015 року, вартістю 508996 грн.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу за ст..60 СК України належить дружині та чоловікові на праві власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом спільної сумісної власності подружжя, та кожний з них за ч.1 ст.63 цього Кодексу мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном , що належить їм на праві спільної сумісної власності, та у разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка за нормою ст..70 СК України є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, але за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, з ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів. які вони одержують недостатні для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Виходячи із зазначених норм матеріального права, що регулюють порядок та умови набуття права спільної сумісної власності подружжя на майно та його поділ, переглядаючи рішення районного суду в межах його апеляційного оскарження за ст..303 ЦПК України колегія погоджується з висновком суду про поділ квартири у рівних частках та визначенням порядку користування житловими приміщеннями, з урахуванням внеску ОСОБА_2 на погашення кредиту, запозиченого ним для придбання квартири в інтересах сімї.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про безпідставність визначення порядку користування, та про те, що його частка за рахунок особистого погашення частини заборгованості за кредитним договором збільшилась до 59/100 частини квартири, колегія відхиляє, як безпідставні , враховуючи, що ним не було заявлено таких вимог, а посилання на письмові заперечення, судом у відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України була надана належна оцінка.

Проте з висновком суду про визначення порядку користування підсобними приміщеннями погодитись не можна.

Згідно технічного плану квартири вбачається, що вхід в приміщення санвузла, площею 7,9 кв.м (літер 8), яке передано ОСОБА_3 здійснюється через кімнату, площею 16,3 кв.м, яка передана у користування ОСОБА_2

За таких обставин колегія вважає за необхідне рішення суду змінити та передати у користування ОСОБА_3 санвузол площею 2,6 кв.м (літер 2), ОСОБА_2, відповідно, санвузол площею 7,9 кв.м (літер 8).

В решті це рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2016 року змінити.

Виділити у користування ОСОБА_3 санвузол, площею 2,6 кв.м (літер 2), ОСОБА_2 санвузол, площею 7,9 кв.м (літер 8).

В іншій частині це рішення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В.Бобровський

судді В.В.Кокоша

' ОСОБА_1