АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/431/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області:

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Варвус Ю.Д.,Фанди В.П.,

секретар Лапко Ю.В.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ОСОБА_4 кошти у сумі 400772 грн., сплачені ОСОБА_3 на погашення кредиту по договору про надання споживчого кредиту № 0, укладеного 02 квітня 2007 року між ОСОБА_3 та АКБ «УкрСиббанк».

Позивач зазначив, що з 11 травня 2002 року він перебував з відповідачкою у шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2014 року. 30 березня 2007 року згідно з договором купівлі-продажу він придбав квартиру АДРЕСА_1 вартістю 45683 доларів США, сплативши перший внесок готівкою 11421 доларів США, а решту коштів отримав в кредит. 02.04.2007 року між позивачем та АКБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № на суму 33750 доларів США на придбання квартири з кінцевим терміном погашення кредиту- 01 квітня 2022 року. Також, 02 квітня 2007 року на виконання умов кредитного договору був укладений договір іпотеки між позивачем та АКБ «УкрСиббанк». 23 квітня 2010 року позивач отримав черепно-мозкову травму, в результаті якої перебував у комі та став інвалідом І групи. На погашення кредиту ним були сплачені особисті кошти, які він отримав в рахунок грошової компенсації за належне йому спадкове майно, а саме: від сестри ОСОБА_5 -17602 грн. згідно з розпискою від 01 березня 2007 ____________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції ОСОБА_6

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: 59

року та 14 000 доларів США, які він отримав від матері ОСОБА_7 відповідно до розписки від 21 травня 2008 року. Також, згідно з квитанцією №44 від 29 червня 2010 року його мати ОСОБА_7 здійснила від його імені платіж у сумі 17357,68 доларів США, яким повністю сплатила заборгованість по кредиту. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2. Вважає, що 1/2 частина коштів, сплачених на погашення кредиту у сумі 400772грн., підлягає стягненню з ОСОБА_4 на його користь.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що на погашення кредиту, отриманого на придбання квартири, були витрачені його особисті кошти у сумі 31357,68 доларів США та 17602грн., а тому 1/2 частина коштів підлягає стягненню на користь позивача.

Представник апелянта ОСОБА_3- ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_2, заперечуючи проти апеляційної скарги зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, тому підстави для його скасування відсутні.

Апелянт ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилися.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що з 11 травня 2002 року сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 лютого 2014 року.

За час шлюбу, ними 30 березня 2007 року була придбана квартира за №25 по вулиці Гастелло, 6/1 у м.Хмельницькому, яка була зареєстрована на імя позивача ОСОБА_3

Відповідно до п.2 зазначеного договору купівлі-продажу квартири продаж вчинено за 230698грн., що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день укладання цього договору складає 45683 долари США. На момент укладення цього договору сплачується 57676грн., що еквівалентно 11421 доларів США. Суму, що залишилась, тобто 173022грн., що еквівалентно 34262 доларів США покупець зобовязується сплатити в термін до 03.04.2007 року, після отримання банківського кредиту.

2 квітня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 33750 доларів США на строк до 1 квітня 2022 року для придбання квартири АДРЕСА_3.

У цей же день на забезпечення вказаного кредитного зобов'язання ОСОБА_3 передав в іпотеку банку вищевказану квартиру.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині квартири №25, що по вул.Гастелло 6/1, в м.Хмельницькому.

Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно,

одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Частиною 7 статті 57 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів подружжя і кошти, що належали одному з подружжя то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Відповідно до ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що отримані від ОСОБА_5 та ОСОБА_7 кошти були сплачені ним на погашення заборгованості по кредиту.

Письмові розписки про отримання 01.03.2007 року від ОСОБА_5 17602грн. та 21.05.2008 року від ОСОБА_7 15000 доларів США підтверджують факт отримання позивачем коштів в рахунок грошової компенсації за належне йому спадкове майно.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 20 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в спільній сумісній власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності зі сплатою грошової компенсації встановлено, що письмові розписки вказують на факт отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_5 та ОСОБА_7 грошових коштів в рахунок грошової компенсації за належне йому спадкове майно. Звязку між цими коштами та коштами, які були внесені в рахунок оплати вартості квартири за договором купівлі-продажу квартири від 30.03.2007 року за наявними матеріалами справи не прослідковується.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано, а судом не здобуто докази того, що саме ці кошти були ОСОБА_3 внесені на погашення заборгованості по кредиту.

Згідно з квитанцією №44 від 29 червня 2010 року від імені позичальника ОСОБА_3 публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» внесено платіж на суму 17357,68 доларів США та заборгованість по кредиту була повністю погашена.

Сторони визнали, що 29 червня 2010 року мати позивача- Шведюк Н.В. в рахунок погашення кредиту за кредитним договором №0 внесла особисті кошти у сумі 17357,68 доларів США.

Допитана як свідок ОСОБА_7 підтвердила, що кошти в сумі 17357,68 доларів США були її особистими коштами, а не коштами сина ОСОБА_3, вона внесла їх в рахунок погашення кредиту за його зобовязаннями як позичальника.

Вказані обставини встановлені також рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 17.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так як кошти, внесені ОСОБА_7 на погашення кредиту не є особистою власністю позивача ОСОБА_3 та не внесенні у придбання ним спільного майна, підстави для задоволення позову у цій частині відсутні.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, що спростовували б висновки суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/ (ОСОБА_8)

Судді: /підпис/ (ОСОБА_9)

/підпис/ (ОСОБА_10)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова