пр. № 2/759/2028/16
ун. № 759/1035/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Садівниче товариство «Зв'язківець» про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, однак в порушення ст. 119 ЦПК України: не зазначила ціну позову; не в повному обсязі сплатила судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір», який станом на 01.01.2016 року за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, в зв'язку з чим їй надавася строк для усунення недоліків позовної заяви.

08.02.2016 року представник позивачки за довіреністю надав до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що позивачкою оскаржуються відносини між нею та нотаріусом щодо оформлення спадщини у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів, садовий будинок та земельна ділянка не є предметом спору, а тому даний спір не являється майновим і судовий збір підлягає сплаті як за подання до суду заяви немайнового характеру.

Однак, як вбачається з позовної заяви, позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, а саме: на садовий будинок НОМЕР_1, загальною площею 49,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1., ділянка НОМЕР_1 СТ «Зв'язківець» та земельну ділянку НОМЕР_1, площею 764 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1., кадастровий номер НОМЕР_2, а не оскаржує дії нотаріуса, що полягають у відмові вчинити нотаріальні дії.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Згідно ч. 2 зазначеної статті якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятоюстатті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК). Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Виходячи з викладеного та враховуючи той факт, що позивачка ціну позову не зазначила і з матеріалів справи точну його ціну встановити неможливо, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 80 ЦПК України попередньо визначає розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачкою ОСОБА_1 при подачі позову про визнання права власності на садовий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування - 2,5 розміри мінімальної заробітної плати, що становить 3 445грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2015 року у зв'язку зі сплатою судового збору не в повному обсязі (551,20грн.) строк для усунення недоліків позовної заяви був продовжений.

Однак, протягом даного строку позивачка недоліки не усунула, тобто заяву у відповідність до ст.119 ЦПК України не привела.

В зв?язку з цим відповідно до ст. 121 ЦПК України заява вважається неподаною та повертається заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Садівниче товариство «Зв'язківець» про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів.

Суддя