Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Боймиструк С.В., Ковалевич С.П.

секретар судового засідання: Коробчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2016 року у справі за позовом Виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа Житлово-комунальне підприємство "Західне" про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнання недійсним договору найму квартири та виселення особи,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2016 року позов задоволено.

Громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано втратившим право на користування житловим приміщенням, квартирою № 185 в будинку № 30 по вулиці Макарова в м. Рівне.

Виселено громадянку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4, РФ, із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, в силу недійсності договору найму квартири від 25 грудня 2004 року між нею та ОСОБА_1, що прямо встановлено законом.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відповідач постійно, безперервно проживає та користується житловою квартирою №185, що знаходиться по вул. Макарова, 30 у м. Рівне.

Крім того, зазначає, що у зазначеній квартирі проживає протягом 10ти останніх років разом із ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В запереченні на апеляційну скаргу Рівненська міська рада просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1, яка не приватизована.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках, визначених цією статтею.

Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Задовольняючи позов в частині визнання ОСОБА_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув та послався як на доказ непроживання ОСОБА_1 понад 6 місяців, на акт від 05 січня 2016 року, покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та на матеріали іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на користування житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право на корисутвання житловим приміщенням.

Матеріали справи містять акт від 05 січня 2016 року про непроживання ОСОБА_1 АДРЕСА_2, в якому зазначено, що станом на 5 січня 2016 року, зі слів сусідів, встановлено, що ОСОБА_1 по вищезазначеній адресі не проживає, проте з даного акта не вбачається, що ОСОБА_1 не проживає останні шість місяців за зазначеною адресою, а лише встановлено факт його відсутності станом на 05 січня 2016 року.

Крім того, акт складено на підставі слів сусідів без зазначення їх імен та із акту не вбачається, яким чином сусідами встановлено непроживання відповідача в квартирі.

З пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 даних в суді першої інстанції не вбачається, що ОСОБА_1 понад 6 місяців не проживав в зазначеній квартирі.

Позовна заява ОСОБА_2, в справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на користування житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яка в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, залишена ухвалою Рівненського міського суду від 13 травня 2015 року без розгляду, не є належним та допустимим доказом непроживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 понад 6 місяців.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх позовним вимог в частині визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Інших доказів на підтвердження доводів позову щодо непроживання відповідача в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців чи вибуття його на інше постійне місце проживання, Рівненська міська рада суду не надала та не просила їх забезпечити.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2016 року підлягає скасування в частині визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з ухваленням нового рішення про відмову в позові в цій частині.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 309, 313, 317, 319 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2016 року в частині визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, квартирою № 185 в будинку № 30 по вулиці Макарова в м. Рівне скасувати.

В задоволенні позову Виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді : С.В. Боймиструк

ОСОБА_5