АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2013 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» до ОСОБА_1, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Фарел», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Партнер-Капітал», Державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року заявник звернувся до суду із заявою на обґрунтування якої зазначив, що в Банку проводяться зміни в організаційній структурі Київської регіональної дирекції, відбулося скорочення чисельності штату, було прийнято рішення про звільнення головного юрисконсульта, яка супроводжувала дану справу, що призвело до неналежного виконання нею своїх службових обов'язків та пропуску строку пред'явлення виконавчого листа. За таких обставин ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» позбавлено можливості звернення виконавчого документу до виконання. (т.2 а.с.14)

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2013 року заяву представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_3 задоволено, поновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом міста Києва 15 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 461 928,44 грн. та судових витрат в розмірі 1820,00 грн. а всього 463748,44 грн. (т.2 а.с.57-58)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в поновлені строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання. На обґрунтування скарги зазначила, що зміни в організаційній структурі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», у зв'язку з чим було звільнено головного юрисконсульта, яка супроводжувала дану справу не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки головний юрисконсульт ОСОБА_4 була звільнена за її власною заявою 02 липня 2012 року, тобто через 2 місяці після закінчення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Крім того, згідно висновку службової перевірки, за фактом пропущення строків пред'явлення виконавчих документів до виконання відповідальною особою названий інший працівник, який також був звільнений і заходів дисциплінарного впливу до відповідальних осіб Банком не застосовувались. (т.2 а.с.122-129)

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Представник Банку просив розглянути справу за його відсутності про що подав письмову заяву.(т. 2 а.с. 167-176, 185)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Поновлюючи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» строк пред'явлення до виконання виконавчого листа, суд виходив з того, що відповідно до частини 4 ст. 125 Конституції України судові рішення є обов'язковими для виконання на всій території України, та враховуючи поважність причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону "Про виконавче провадження" в редакції Закону чинної на час ухвалення судом рішення про стягнення кредитної заборгованості, виконавчі документи можуть бути пред'явлені на виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема: пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ст. 23 вищевказаного Закону).

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання, а суд у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його (ст. 24 Закону "Про виконавче провадження", ст. 371 ЦПК).

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 27 квітня 2011 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14 червня 2012 року, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1, треті особи: ТОВ «Виробнича компанія «Фарел», ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Партнер-Капітал», Державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості задоволено. (т.1 а.с.117-122, 246-251)

15 лютого 2012 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму коштів у розмірі 463748,44 грн. У виконавчому листі зазначено, що рішення набрало законної сили 10 травня 2011 року і строк пред'явлення виконавчого листа до виконання 1 рік. (т.2 а.с.16-17)

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду" (див. справа "Горнсбі проти Греції", рішення від 19 березня 1997 р., 1997-II, справа «Ромашов проти України» від 27 липня 2004 року(заява N 67534/01).

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В матеріалах справи відсутні докази виконання ОСОБА_1 рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 квітня 2011 року, і апелянтом цього не спростовано. Вказане свідчить про порушення прав ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на виконання судового рішення, оскільки невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, про стягнення із ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 463748,44 грн., завдає шкоди кредитору.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не можуть бути визнані підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б. Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д. Махлай

Справа № 22-ц/796/7871/2016

Унікальний номер 753/5717/16-ц

Головуючий у першій інстанції - СирбулО.Ф.

Доповідач Левенець Б.Б.