Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1690/15-ц

Провадження № 2/440/203/2016

30 червня 2016 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,

при секретарі Гута О.С.

за участю представника третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Буськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи Буської районної державної адміністрації у Львівській області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третьої особи Буської районної державної адміністрації у Львівській області про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від, в якому просить суд зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_4 у дні, що передбачені розпорядженням Буської районної державної адміністрації № 196, а саме 1 і 3 суботу та 2 та 4 неділю місяця на повний день за своїм місцем проживання, стягнути з відповідача на користь позивача суму сплачених судових витрат. В обґрунтування позову зазначив, що він із відповідачкою з 18.10.2008 року перебував в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. 09.02.2015 року рішенням Яворівського районного суду Львівської області їх шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу син проживає з матір'ю ОСОБА_3. Після розірвання шлюбу відповідачка створює штучні перешкоди стосовно неможливості йому у нормальному спілкуванні з дитиною. Після спроб вирішити непорозуміння мирним шляхом щодо побачень та спілкування з дитиною, він звертався з відповідною заявою до комісії з питань захисту прав дитини Буської районної державної адміністрації, рішенням якої від 30.09.2015 р. за № 196, йому було йому визначено час спілкування з дитиною, однак відповідач не виконує рекомендації, визначені у даному рішенні, чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з сином. Зважаючи на те, що з відповідачкою не вдалося урегулювати конфлікт, щодо його спілкування з дитиною мирним шляхом, він вимушений був звернутися з відповідним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить задоволити повністю, визначити дні спілкування з сином згідно графіку побачень, встановленого розпорядженням голови Буської РДА від 30.09.2015 р.:

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечила повністю, просить суд в позові відмовити, або визначити позивачу інший день для спілкування з сином, зокрема в останню неділю місяця з 12.00 до 18.00 години в її присутності та за її місцем проживання. Свої заперечення відповідачка обґрунтовує тим, що рішенням комісії з питань захисту прав дитини Буської райдержадміністрації позивачеві визначено наступний порядок спілкування та участі у вихованні їх сина: 1 і 3 субота та 2 і 4 неділя місяця з 12.00 год. до 15.00 год.. Однак з таким вона не погоджується, оскільки вона також хоче вихідні дні проводити з сином, крім того дитину потрібно готувати до школи. Проти зустрічей сина з батьком не проти, але один раз в місяць у її присутності. Крім того відвідини дитини позивачем неодноразово закінчувались сварками.

Представник третьої особи Буської РДА, начальник відділу з питань профілактики служби у справах дітей ОСОБА_1 (довіреність № 04-08/683 від 04.04.2016 р.) щодо даного спору, послався на думку суду, додавши що дане питання було предметом розгляду служби у справах дітей органу опіки та піклування Буської РДА, де було визначено графік побачень батька з дитиною.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника 3-ї особи, вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 18.10.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 09.02.2015 року (справа № 460/3997/14-ц., провадження № 2/460/434/15) шлюб між сторонами розірвано.

Після розірвання шлюбу син сторін проживає з матір'ю ОСОБА_3 в с. Заводське Буського району Львівської області. Між сторонами виник спір щодо спілкування батька з дитиною та її виховання.

Відповідно до вимог ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 ст.150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Правило ч. 2 ст. 157 СК України додатково підкреслює обов`язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає зі ст.141 СК України.

Право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права.

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні.

Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Розпорядженням голови Буської районної державної адміністрації від 30.09.2015 року № 196, комісією з питань захисту прав дитини було визначено час спілкування батька з дитиною: 1 і 3 суботу та 2 і 4 неділю місяця з 12.00 год. до 15.00 год. в присутності та за місцем проживання матері дитини ОСОБА_3 в с. Заводське Буського району Львівської області.

Суд, враховуючи обставини справи, а також те, що сторони в добровільному порядку не можуть дійти згоди, яким чином і в якому місці бачитися з дитиною позивачеві, враховуючи те, що обставини, які б перешкоджали спілкуванню дитини з батьком на одинці у відсутність її матері, діда чи баби відсутні, а також враховуючи як права позивача, так і ту обставину, що у позивача склалися неприязні стосунки з колишньою дружиною, її батьками, що в свою чергу, може негативно впливати на психіку дитини під час таких зустрічей, суд вважає за необхідне визначити спосіб спілкування батька з сином у відсутності вказаних осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 150, 153, 159 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 брати участь у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4, дозволивши побачення - кожні другу суботу та четверту неділю місяця в межах часу з 12.00 год. до 18.00 год., у відсутності матері дитини ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жительки с. Заводське Буського району Львівської області в користь ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 - 243,60 гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги через Буський районний суд, з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б. М. Журибіда