Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 грудня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 грудня 2011 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та відповідачкою був укладений Кредитний договір №14432/06/КЗ.

Відповідно до умов Кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачці кредит у розмірі 5500,00 грн., зі сплатою 24,00 % річних, на споживчі цілі, строком до 19.12.2011 року, а відповідачка зобов'язалась використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом, у сумі, строки та на умовах, визначених Кредитним договором.

Відповідно умов пунктів 1.1., 1.2., 1.3., 1.5. кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 5 500,00 гри. строком на 24 місяці з 19.12.2011року по 19.12.2013року.

Пунктом 2.4. кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику шляхом перерахування кредиту на відкритий у кредитодавця поточний (картковий) рахунок позичальника НОМЕР_2.

За погодженою сторонами умовою кредитного договору, із суми кредиту одноразово в момент його отримання утримується сума комісії за надання кредиту в розмірі 467.50 гри., що відображено у виписці по рахунку відповідачки НОМЕР_3, а на рахунок НОМЕР_2 вже зараховується сума кредиту за вирахуванням вищевказаної комісії.

Отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується довідкою по рахунку відповідачки НОМЕР_2, в якій зазначено, що кошти в сумі 5 032,50 гри. згідно кредитного договору були перераховані відповідачці 19.12.2011року (з урахуванням сплаченої з суми кредиту комісії згідно н. 1.6. кредитного договору).

Також, між сторонами кредитного договору було досягнуто згоди, що погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівково перерахування на рахунок, вказаний в п.2.3. кредитного договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначені у додатку №1, що є невід'ємною частиною договору (п.2.5. кредитного договору).

Посилаються на те, що згідно виписки по рахунку відповідачки НОМЕР_3 та руху коштів по рахунку для обліку заборгованості по кредиту за кредитним договором всього відповідачкою було погашено 5 270,91 грн. основного зобов'язання .

Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок відкритий у кредитодавця рахунок НОМЕР_4 та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок. Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту (п.4.2. кредитного договору).

Проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п.1.4. кредитного договору та 5 (п'ять ) процентів річних (п.4.3. кредитного договору).

Згідно виписки по рахунку відповідачки НОМЕР_4 та руху коштів по рахунку для обліку заборгованості по нарахованим процентам за кредитним договором всього нею було погашено 1 322,44 грн. нарахованих процентів.

Відповідно п.п.5.2.1. кредитного договору, відповідачка зобов'язувалась використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором.

Однак, в строки, встановлені кредитним договором, зобов'язання за ним договором ним виконано не було - кредит не повернено, а нараховані за користування кредитними коштами проценти не сплачені, що підтверджується виписками та довідками по рахунках відповідачки.

Зазначають, що останнє погашення кредитної заборгованості було здійснено відповідачкою 19.11.2013року в сумі 229.17 грн., а остання сплата нарахованих процентів -23.05.2014року в сумі 0,48 грн.

На момент отримання кредиту відповідачка працювала на посаді прибиральника Кримської дирекції залізничних перевезень. Зарахування заробітної плати відповідачки відбувалось на рахунок НОМЕР_2, відкритий у АБ «Експрес-Банк», що підтверджується відповідною довідкою по вказаному рахунку з 19.12.2011 року по 23.06.2014 року згідно якої останнє зарахування заробітної плати відбулось 19.11.2013 року в сумі 1 335,07 грн. При цьому відповідачка не повідомила АБ «Експрес-Банк» про причини припинення нарахування грошових коштів на його рахунок, відкритий у позивача.

Вказують на те, що згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Зазначають, що Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором, а остання в порушення зазначених норм Закону та умов Договору свої зобов'язання за Договором належним чином не виконала у зв'язку з чим станом на 08.09.2016 року має заборгованість в розмірі 1323 грн. 28 коп., в тому числі: сума простроченої заборгованості по кредиту - 229,09 грн.; сума прострочених процентів по кредиту - 189,32 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку повернення кредиту, згідно п.6.3. кредитного договору - 93,49 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п.6.2. кредитного договору - 61,61 грн.; сума штрафу за невиконання умов п.п.5.2.4., 5.2.5., 5.2.6. кредитного договору, в розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання, згідно и.6.4. кредитного договору - 550,00 грн.; сума інфляційних нарахувань згідно статті 625 ЦК України - 199,77 грн.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України звертаються з даним позовом до суду та просять стягнути з відповідачки на їх користь зазначену заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливістю надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв'язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідачка ОСОБА_1 про день, місце та час розгляду справи повідомлялась через офіційний веб - сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб - портал судова влада України).

В судове засідання представник позивача, відповідачка не з'явились, про день час та місце слухання справи повідомлені належним чином, від представника позивача суду надано заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримують в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечують, причини неявки відповідачки суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності зазначених осіб та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом 19.12.2011 року ОСОБА_1 звернулася до публічного акціонерного товариства « Акціонерний банк «Експресс-Банк» із Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Експресс-Банк» (а.с. 38).

Статті 202, 203 ЦК України визначають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.ст. 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того, частина перша статті 634 ЦК України визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

При системному аналізі зазначених норм чинного цивільного законодавства України з врахуванням тих правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачкою, суд приходить до висновку, що Анкета-заява відповідачки разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, дійсно складають кредитний Договір, який вважається укладеним 19.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством « Акціонерний банк «Експресс-Банк» та ОСОБА_1, оскільки саме в цей день вона була ознайомлена із фінансовими умовами надання кредиту у зв'язку з чим до відносин, які склалися між сторонами підлягають застосуванню норми ст.ст. 1054-1056-1 Параграфа 2 ЦК України (Кредит).

Так стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно умов пунктів 1.1., 1.2., 1.3., 1.5. кредитного договору, позивач надав відповідачці кредит на споживчі цілі в сумі 5 500,00 гри. строком на 24 місяці з 19.12.2011року по 19.12.2013року ( а.с.6-8).

Згідно п.1.4. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти в розмірі 24 процентів річних.

Пунктом 2.4. кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику шляхом перерахування кредиту на відкритий у кредитодавця поточний (картковий) рахунок позичальника НОМЕР_2.

Судом встановлено, що згідно умов кредитного Договору з врахуванням обраної відповідачкою послуги Банку, нею було отримано кредитні кошти, а саме шляхом перерахування коштів на відкритий у кредитодавця поточний (картковий) рахунок позичальника НОМЕР_2.

Факт отримання відповідачкою кредитних коштів не спростований останньою та об'єктивно підтверджується наданим суду Розрахунком заборгованості станом на 08.09.2016 року (а.с. 10), який суд визнає достовірним та правильним та приймає до уваги як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 57-59 ЦПК України.

Отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується довідкою по рахунку відповідача НОМЕР_2, в якій зазначено, що кошти в сумі 5 032,50 гри. згідно кредитного договору були перераховані відповідачу 19.12.2011 року (з урахуванням сплаченої з суми кредиту комісії згідно н. 1.6. кредитного договору) (а.с. 14-37).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність посилань представника позивача в своєму позові про належне виконання Банком своїх зобов'язань за укладеним між сторонами кредитним Договором.

Між сторонами кредитного договору було досягнуто згоди, що погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівково перерахування на рахунок, вказаний в п.2.3. кредитного договору, га/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначені у додатку №1, що є невід'ємною частиною договору (п.2.5. кредитного договору).

Згідно виписки по рахунку відповідачки НОМЕР_3 та руху коштів по рахунку для обліку заборгованості по кредиту за кредитним договором всього відповідачкою було погашено 5 270,91 грн. основного зобов'язання. Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок відкритий у кредитодавця рахунок НОМЕР_4 та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок. Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту (п.4.2. кредитного договору). Проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п.1.4. кредитного договору та 5 (п'ять) процентів річних (п.4.3. кредитного договору).

Згідно виписки по рахунку відповідачки НОМЕР_4 та руху коштів по рахунку для обліку заборгованості по нарахованим процентам за кредитним договором всього відповідачкою було погашено 1 322,44 грн. нарахованих процентів.

Відповідно п.п.5.2.1. кредитного договору, відповідачка зобов'язувалась використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором.

Однак, в строки, встановлені кредитним договором, зобов'язання за ним договором нею виконано не було - кредит не повернено, а нараховані за користування кредитними коштами проценти не сплачені, що підтверджується виписками та довідками по рахунках відповідачки.

Останнє погашення кредитної заборгованості було здійснено відповідачкою 19.11.2013 року в сумі 229.17 грн., а остання сплата нарахованих процентів -23.05.2014 року в сумі 0,48 грн.

Статті 526, 525 ЦК України визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Підпунктом 5.2.5. кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язується отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати підприємства, на якому він працює, тільки на поточний (картковий) рахунок, відкритий в кредитодавця, на протязі всього строку (терміну) дії кредитного договору.

Також, відповідно п.п.5.2.6. кредитного договору, позичальник зобов'язується протягом 3 (трьох) робочих днів письмово повідомити кредитодавця про припинення трудових відносин з підприємством, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, а також, про будь-який інший випадок, що призведе до припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця, на поточний (картковий) рахунок позичальника відкритий у кредитодавця.

Судом встановлено, що на момент отримання кредиту відповідачка працювала на посаді прибиральника Кримської дирекції залізничних перевезень. Зарахування заробітної плати відповідачки відбувалось на рахунок НОМЕР_2, відкритий у АБ «Експрес-Банк», що підтверджується відповідною довідкою по вказаному рахунку з 19.12.2011 року по 23.06.2014 року згідно якої останнє зарахування заробітної плати відбулось 19.11.2013 року в сумі 1 335,07 грн. При цьому відповідачка не повідомила АБ «Експрес-Банк» про причини припинення нарахування грошових коштів на її рахунок, відкритий у позивача.

Відповідно до п.6.4 кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п.гі.5.2.3., 5.2.4., 5.2.5., 5.2.6., 5.2.7. договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Таким чином, відповідачка повинна сплатити на користь позивача штраф за порушення п.п.5.2.4., 5.2.5., 5.2.6. кредитного договору в розмірі 550,00 грн.

Зі змісту укладеного між сторонами кредитного Договору вбачається, що він містить умову згідно якої на відповідачку покладається обов'язок повернути позику частинами (з розстроченням).

Як вже зазначалося вище судом достовірно встановлено, що відповідачкою грошові кошти (кредит) були отримані в повному обсязі, погодженому в укладеному Кредитному договорі в той же час остання свої зобов'язання за Договором, які стосуються повернення кредиту та сплати процентів за його користування, а також комісії належним чином не виконала, а саме остання після отримання кредитних коштів не здійснювала вчасно сплату зазначених платежів в порядку, розмірах та строки визначених в Умовах і Правилах надання банківських послуг у зв'язку з чим у неї утворилась заборгованість, яка станом на 08.09.2016 року становить: сума простроченої заборгованості по кредиту - 229,09 грн.; сума прострочених процентів по кредиту - 189,32 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку повернення кредиту, згідно п.6.3. кредитного договору - 93,49 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п.6.2. кредитного договору - 61,61 грн.; сума штрафу за невиконання умов п.п.5.2.4., 5.2.5., 5.2.6. кредитного договору, в розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання, згідно и.6.4. кредитного договору - 550,00 грн.; сума інфляційних нарахувань згідно статті 625 ІДК України - 199,77 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості від 08.09.2016 року (а.с.10).

Судом встановлено, що з 08.09.2016 року (день здійснення розрахунку заборгованості) по день ухвалення рішення, відповідачкою зазначена сума заборгованості в добровільному порядку не погашена.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність наявності порушення права позивача, як Кредитора у зобов'язанні, яке виникло між ним та відповідачкою, у зв'язку з чим його вимоги про стягнення з відповідачки - сума заборгованості простроченої по кредиту - 229,09 грн.; сума прострочених процентів по кредиту - 189,32 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку повернення кредиту, згідно п.6.3. кредитного договору - 93,49 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п.6.2. кредитного договору - 61,61 грн. є доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статті 546, 548 ЦК України визначають,що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання ) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання .

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що в п. п.6.4 кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п.ті.5.2.3., 5.2.4., 5.2.5., 5.2.6., 5.2.7. договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Таким чином, відповідач має сплатити на користь позивача штраф за порушення п.п.5.2.4., 5.2.5., 5.2.6. кредитного договору в розмірі 550,00 грн..

Враховуючи приписи вищезазначених норм ЦК України та положення Договору, які погоджені сторонами, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачкою своїх зобов'язань за Договором, суд приходить до висновку про доведеність також позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки на їх користь штрафу в розмірі 550, 00 грн. і штрафу (10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання) в розмірі 199,77 грн.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про доведеність позовних вимог позивача та необхідності задоволення його позову, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 525, 526, 536, 546, 548, 549, 610, 611, 612, 634, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (ідентифікаційний код 20053145):

- заборгованість за кредитним договором №14432/06/КЗ від 19.11.2011 року у розмірі 1323 грн. 28 коп.

- судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.;

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Декаленко