Справа № 476/148/16-ц
Провадження № 2/476/57/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2016 року Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Раєвич Т.М.

за участю: секретаря Руденко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що постановою суді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.08.2000 року з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.08.2000 року.

Проте, зазначене рішення відповідачем не виконується, у результаті чого, станом на 01.01.2016 року утворилась заборгованість по аліментам, яка, відповідно до розрахунку, зробленого ВДВС Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області становить 10 251(десять тисяч двісті п'ятдесят одна) гривня 53 коп.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідно до ст. 196 СК України вона має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення відповідачем сплати аліментів, яка виникла внаслідок ухилення відповідача від сплати аліментів, і яка, згідно проведеного нею розрахунку становить 34 470 (тридцять чотири тисячі чотириста сімдесят) гривень 51 коп. просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10 251(десять тисяч двісті п'ятдесят одна) гривня 53 коп. за період з 01.08.2010 року по 31.12.2015 року та 34 470 (тридцять чотири тисячі чотириста сімдесят) гривень 51 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В судовому засіданні позивачка, уточнюючи свої позивні вимоги, просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_2 заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_3, яка утворилася за період з 01.08.2010 року по 01.05.2016 року в розмірі 23 652 (двадцять три тисячі шістсот п'ятдесят дві) гривні 01 коп. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за цей же період в розмірі 8 910 (вісім тисяч дев'ятсот десять) гривень 46 коп..

При цьому суду пояснила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 30.10.1998 року. Шлюб було розірвано рішенням суду від 14.03.2002 року. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3, 14.08.1999 року.

На підставі постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.08.2000 року з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до повноліття дитини. Однак, до цього часу вона не отримує аліменти в повному обсязі, в зв'язку зі злісним ухиленням відповідача від їх сплати.

По місцю своєї реєстрації, а саме: с. Водяно-Лорино Єланецького району Миколаївської області ОСОБА_2 ніколи не проживав. Весь час, він проживав та працював в м. Миколаєві. Вона намагалася порозумітися з ОСОБА_2, просила його сплачувати аліменти, зверталася з заявами до міліції про порушення кримінальних справ, але відповідач завжди прикривався тяжкими часами та тим, що заробляє тимчасовими заробітками. Відповідач має педагогічну та юридичну освіту , а тому, він може знайти собі роботу та працювати. Їй відомо, що відповідач заробляє кошти, а його офіційне непрацевлаштування пов'язане зі злісним ухиленням від сплати аліментів на утримання сина. Стан здоров'я відповідача не є критичним, він працює, але своє працевлаштування приховує від державної виконавчої служби. Так, з 2010 по кінець 2012 року ОСОБА_2 був працевлаштований, працював на "Ніка Тера", але даний факт приховав від ДВС і тільки під час розгляду справи в суді за її клопотанням були витребувані довідки про розмір заробітної плати з місць роботи відповідача за цей період, у зв'язку з чим сума заборгованості по аліментам значно збільшилася, а тому вона уточнила свої позивні вимоги.

Сину скоро виповниться 17 років, у його виховані відповідач ніякої участі не приймає ні як батько, ні як людина. Його ухилення від сплати аліментів вважає дійсно злісним, відповідач приховує свої доходи, а тому просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованність по аліментам за період з 01.08.2010 по 01.05.2016 року в розмірі 23 652 (двадцять три тисячі шістсот п'ятдесят дві) гривні 01 коп., яка в основному виникла за період, коли відповідач був працевлаштований, але даний факт проиховав від ДВС та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за цей же період в розмірі 8 910 (вісім тисяч дев'ятсот десять) гривень 46 коп..

Відповідач позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що з позивачкою ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з 30.10.1998 року. Шлюб було розірвано рішенням суду від14.03.2002 року. Від шлюбу 14.08.1999 року народився син ОСОБА_3. Рішенням суду в 2002 році з нього, на користь позивачки, на утримання сина, стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до поноліття сина. Вважає, що він не ухиляється від сплати аліментів.

За станом здоров'я він не має можливості працевлаштуватися, але, не дивлячись, навіть на це, він аліменти, по можливості, сплачував. Він ніколи не переховувася і на всі виклики державного виконавця реагував. Тяжби з позивачкою тривають з 2012 року. Дійсно, в період з 2010 по 2012 рік він працював. Про своє працевлаштування він державного виконавця не повідомив, так як не мав можливості цього зробити, постільки, день у нього починався з дзвінка з міліції та погроз ОСОБА_1. Ухилення від сплати аліментів не визнає, аліменти платив і платить по можливості. За станом здоров'я працювати не може, перебуває на обліку у лікаря кардіолога, постійно проходить курси лікування, що потребує значних коштів. З урахуванням цього просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача суду пояснила, що її довіритель обгрунтовано в повному об'ємі не визнає вимоги позивачки. Важає, що заборгованність по аліментам виникла з вини ДВС через їх зволікання. Фактично, про те, що є заборгованність по аліментам та який її розмір, її довіритель дізнався під час розгляду даної справи, де представником ВДВС Єланецького районного управління юстиції була визначена остаточна сума заборгованості. Заборгованність по аліментам стягується державним виконавцем згідно положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованності. Повторне стягнення суми з боржника, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. А тому важає, що вимоги позивачки про стягнення з її довірителя заборгованності по аліментам задоволенню не підлягають.

Крім того вказала, що зроблений та наданий позивачкою попередній розрахунок пені за просрочення сплати аліментів суперечить правовим позиціям Верховного Суду України. Також вказала, що відповідач тривалий час хворіє на серцево-судині захворювання. У зв'язку з цим він змушений був покинути роботу та за станом здоров'я не може працевлаштуватись, потребує довготривалі та вартісні курси лікування, в результаті чого його матеріальний стан є вкрай не задовільний. Але, не дивлячись на це, відповідач винаходить можливість та сплачує аліменти, можливо не в повній мірі. Вважає, що є підстави стверджувати , що вина відповідача у виникнені заборговності по аліментах відсутня, а за таких обставин не може наставати цивільно-правова відповідальність за прострочення сплати аліментів. В зв'язку з цим, просила суд в задоволенні позовних вимог до її довірителя про стягнення з нього неустойки за прострочення сплати аліментів відмовити.

Також вказала на те, що стан здоров'я відповідача, а також вкрай незадовільний його матеріал ьний стан може бути підставою для зменшення розміру неустойки, якщо позов в цій частині судом буде задоволено.

Допитана в якості представника третьої особи- головний державний виконавець ВДВС Єланецького районного управління юстиції в Миколаївської області суду пояснила, що до провадження ВДВС Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області 27.08.2012 року надійшов виконавчий лист від Корабельного ВДВС м. Миколаєва про стягнення аліментів з відповідача. В даному виконавчому листі була відмітка про відсутність заборгованності станом на 01.08.2010 року. Даний виконавчий лист перебуває на виконанні в ВДВС Єланецького районного управління юстиції в Миколаївської області. Дійсно, позивачка неоднарозово зверталася зі скаргами щодо неналежного виконання відповідачем обов'язків по даному виконавчому листу. В ході проведення виконавчих дій державними виконавцями вчинялися дії по стягненню заборгованості по аліментам, яка виникла після надходження виконавчого листа: відповідач неодноразово викликався; в результаті його неявки на виклики у відношенні боржника оголошувався розшук, постільки по місцю реєстрації він був відсутнім; направлялося подання по притягнення відповідача до кримінальної відповідальності. Постільки, відповідач не працював, аліменти нараховувалися відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно проведеного розрахунку станом на 31.12.2015 року заборгованість по аліментам становила 10,251 грн. 53 коп. Новий розрахунок заборгованості за період з 01.01.2010 року по 01.05.2016 року, зроблений на підставі отриманих даних про заробітну плату відповідача з місця його роботи за цей період. Про те, що відповідач в цей період працював, повідомила позивачка, боржник даний факт приховав від державного виконавця. Державним виконавцем були зроблені відповідні запити і, на підставі отриманих даних був зроблений новий розрахунок заборгованності по аліментам. Отримана інформація містила розрахунок нарахованої заробітної плати боржника щомісячно, за виключенням того, що за листопад-грудень 2012 року була вказана єдина сума, яка була нарахуванням по лікарняним листам, а тому за ці два місяці вказана сума заборгованності по аліментам одна: 231.66 грн..Станом на 01.05.2016 року заборгованість по аліментам складає 23 652 грн. 01 коп. і утворилася вона в основному за період з 01.08.2010 по 2012 рік, коли боржник працював в ТОВ " МСП НІКА-Тера" та обласному комунальному підприємстві "Облтеплоенерго", отримував заробітну плату, але про своє працевлаштування державного виконавця не повідомив. Про наявність заборгованності по сплаті аліментів відповідач весь час повідомлявся, про розмір перерахованої заборгованності ОСОБА_2 був повідомлений в ході розгляду справи.

Заслухавш позивачку, відповідача, його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали виконавчого провадження №44/1 номер за ЄДРВП:21074592 та матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого.

Так, під час розгляду справи встановлено,що позивачка та відповідач з 30.10.1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14.03.2002 року було розірвано. Від шлюбу 14.08.1999 року народився син ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1ФП № 103687, виданого 06 липня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва Миколаєвської області.

Згідно постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.08.2000 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 23.02.2000 року, але не менше 1/2 частини неоподаткованого доходу громадян.

Судом встановлено, що на виконання до Єланецького відділу ДВС виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина надійшов 27.08.2012 року. Заборгованність по аліментам станом на 01.08.2010 року була відсутня. В результаті неналежного виконання боржником зобов'язань, станом на 31.12.2015 року виникла заборгованність по сплаті аліментів в розмірі 10 251 грн. 03 коп.. Під час розгляду справи ВДВС Єланецького районого управління юстиції в Миколаївській області було зроблено перерахунок боргу по сплаті аліментів відповідачем, постільки було встановлено той факт, що в період із серпня 2010 року по грудень 2012 року відповідач працював в ТОВ " МСП НІКА-Тера" та обласному комунальному підприємстві "Облтеплоенерго", отримував заробітню плату, але інформацію про це приховав, державного виконавця про це не повідомив. За клопотанням позивачки по справі, ВДВС Єланецького районного управління юстиції в Миколаївській області було направлено запит по місцю роботи боржника, після отриманої інформації щодо розміру його заробітку було зроблено перерахунок заборгованості, у зв'язку з чим він збільшився і станом на 01.05.2016 року складає 23 534 грн. 02 коп..

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язків утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Судом встановлено і це підтверждено розрахунком, який зроблено ВДВС Єланецького районного управління юстиції у Миколаївсьокї області, що відповідач має заборгованість по аліментам за період з 01.08.2010 року по 01.05.2016 року в сумі 23 652 грн. 01 коп.. Дана заборгованість виникла в результаті неналежного виконання відповідачем рішення суду щодо сплати аліментів, які останнім сплачувалися не регулярно та не в повному обсязі, а також в результаті приховування від ДВС інформації про працевлаштування в період з 01.08.2010 по 2012 рік..

Позивачка просила стягнути з відповідача дану суму заборгованості. Суд, проаналізувавши добуті по справі докази вважає, що вимоги позивачки в цій частині задоволенню не підлягають по слідуючим підставам.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", а також у ст. ст. 194-197, 274 СК України.

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" суд вирішує питання про заборгованість лише у разі спору про її розмір.

Згідно з п. 9 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.

Тому, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивачки про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам.

Згідно з ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 01 липня 2015 року по справі за № 6-94цс15 та від 01 червня 2016 року по справі № 6-535цс 16 з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування того, що несплата аліментів була наслідком наявності поважних причин, покладено на платника аліментів, а суд, за аналогією з цивільним законодавством, повинен виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобовязання.

Судом встановлено і це знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, що відповідач достовірно знав про свій обов'язок сплати аліментів на утримання сина, проте належним чином даний обов'язок не виконував, сплачував аліменти невчасно та не уповному розмірі. Будь - яких доказів тому, що він намагався не допустити або погасити борг у справі не має, як не має доказів і тому що він здійснював спроби відшукати кошти для сплати аліментів, про те з неналежних від цього причин йому здійснити це не вдавалося. Відповідачем та його представником в судовому засіданні надані довідки щодо стану здоров'я відповідача. Суд приймає до уваги дані довідки, але не може не врахувати, що із їх змісту слідує, що за станом здоров'я відповідач є працездатним, а отже, не позбавлений можливості працевлаштуватися. Будь-яких інших доказів наявності поважних причин,через які відповідач не міг сплачувати аліменти, відповідач не надав. Як одним із доказів вини відповідача у прострочені сплати аліментів суд вважає факт приховання відповідачем перед державним виконавцем свого працевлаштування в ТОВ " МСП НІКА-Тера" та обласному комунальному підприємстві "Облтеплоенерго" в період з 01.08.2010 по 2012 рік. Із дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованності по аліментам відповідача слідує, що основна сума заборгованністі виникла саме за цей період.

Виходячи з цього, суд важає, що саме з вини ОСОБА_2, який ухиляється від виконання батьківського обов'язку по утриманню своєї дитини до її повноліття, виникла заборгованість зі сплати аліментів, відповідно, він повинен нести за це цивільну правову відповідальність, сплативши ОСОБА_1 неустойку.

Виходячи з викладеної правової позиції Верховного Суду України та розміру заборгованості за кожен місяць, яка визначається як різниця між нарахованою сумою аліментів та сплаченою відповідачем, пеня становить:

2010 рік

серпень - 422,85грн. х 1% х 31= 131,08 грн.;

вересень - 696,48 грн. х 1% х 30= 208,94 грн.;

жовтень - 389,67 грн. х 1% х 31= 120,80 грн.;

листопад - 564,6 грн. х 1% х 30= 169,38 грн.;

грудень - 462,13 грн. х 1% х 31= 143,26 грн.

2011 рік

січень - 769,86 грн. х 1% х 31= 238,66 грн.;

лютий - 579,86 грн. х 1% х 28= 162,36 грн.;

березень - 579,86 грн. х 1% х 31= 179,76 грн.;

квітень - 579,86 х 1% х 30= 173,96 грн.;

травень - 584,58 х 1% х 31= 181,22 грн.;

червень - 777,25 грн. х 1% х 30= 233,18 грн.;

липень - 508,46 х 1% х 31= 157,62 грн.;

серпень - 629,92 грн. х 1% х 31= 195,28 грн.;

вересень - 670,02 грн. х 1% х 30= 201,01 грн.;

жовтень - 1034,73грн. х 1% х 31= 320,77 грн.;

листопад - 1432,49 грн. х 1% х 30= 429,75 грн.;

грудень - 1663,75 грн. х 1% х 31= 515,76 грн.

2012 рік

січень - 1305, 38 грн. х 1% х 31= 404,67 грн.;

лютий - 1299,9 грн. х 1% х 29= 376,97 грн.;

березень - 1149,9 грн. х 1% х 31= 356,47 грн.;

квітень - 1449,9 грн. х 1% х 30= 434,97 грн.;

травень - 1299,9 грн. х 1% х 31= 402,97 грн.;

червень - 3364,68 грн. х 1% х 30= 1009,40 грн.;

вересень - 455,57 грн. х 1% х 30= 136,67 грн.;

жовтень - 213,68 грн. х 1% х 31= 66,24 грн.;

листопад - 115,83 грн. х 1% х 30= 34,75 грн.;

грудень - 115,83 грн. х 1% х 31= 35,91 грн.

(розрахунок пені за листопад та грудень зроблений з урахуванням того, що за цей період нарахована єдина сума, із якої державний виконавець вирахував заборгованність по сплаті аліментів)

2013 рік

січень - 525,45 грн. х 1% х 31= 162,89 грн.;

серпень - 567,38 грн. х 1% х 31= 175,89 грн.;.

2014 рік

березень - 547,47 грн. х 1% х 31= 169,72 грн.;

2015 рік

березень - 215,61 грн. х 1% х 31= 66,84 грн.;

квітень - 269,95 грн. х 1% х 30= 80,99 грн.;

травень - 269,95 грн. х 1% х 31= 83,68 грн.;

червень - 269, 95 грн. х 1% х 30= 80,99 грн.;

липень - 280,52 грн. х 1% х 31= 86,96 грн.;

серпень - 580,52 грн. х 1% х 31= 179,96 грн.;

вересень - 280,52 грн. х 1% х 30= 84,16 грн.;

жовтень - 280,52 грн. х 1% х 31= 86,96 грн.;

листопад - 580, 52 грн. х 1% х 30= 174,16 грн.;

грудень - 280,52 грн. х 1% х 31= 86,96 грн.

2016 рік

січень - 307,04 грн. х 1% х 31= 95,18 грн.;

лютий - 307,04 грн. х 1% х 29= 89,04 грн.;

березень - 7, 04 грн. х 1% х 31= 2,18 грн.;

квітень - 607,04 грн. х 1% х 30= 182,11 грн.

Отже розмір пені за період з серпня 2010 року по 01.05.2016 року становить 8 910 (вісім тисяч дев'ятсот десять) гривень 46 коп. Дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки..

В силу статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн.

Враховуючи вище викладене суд, керуючись ст. ст. 196 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам на утримання сина ОСОБА_3 14.08.1999 року народження- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 8910 (вісім тисяч дев'ятсот десять)грн.47 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в дохід держави судові витрати по справі у розмірі 551 ( пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд Миколаївської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Т.М. Раєвич