У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа - Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві НовакГ.М.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа - Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Г.М.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року, скаргу ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто заявнику. Роз'яснено скаржнику, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Визнаючи неподаною та повертаючи скаргу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Свій висновок суд обґрунтовував тим, що ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року скаргу ОСОБА_5 залишено без руху на підставі ч. 1 ст. 121 ЦПК України у зв'язку з тим, що скарга за змістом не відповідала вимогам діючого законодавства - не зазначено стягувача та його місцезнаходження, не наведено доказів на підтвердження доводів скарги та не вказано реквізити виконавчого листа.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа - Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Г.М..

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов