Справа №613/145/16-ц Провадження № 2/613/188/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Харченка С.М., при секретарі Мізяк М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому після уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 727,50 грн. з моменту подачі позовної заяви і до повноліття дитини, на користь матері дитини ОСОБА_1 щомісячно.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 14 вересня 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області (актовий запис №84, свідоцтво про шлюб НОМЕР_1), було зареєстровано шлюб між ними. Від спільного шлюбу у сторін є малолітні діти - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які фактично знаходяться на утриманні позивача. 21 жовтня 2015 року Богодухівським районним судом Харківської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, участі в його вихованні не приймає. Позивач змушена сама утримувати та виховувати неповнолітнього сина, одночасно працюючи на невисокооплачуваній роботі. Основний дохід позивача складається із отриманням мінімальної заробітної плати та незначної допомоги батьків, які є пенсіонерами, але враховуючи все вищенаведене тих коштів, які вона отримує не вистачає для представлення належних умов проживання своєму синові та розвитку його здібностей. Відповідач, який проживає окремо від неповнолітнього сина влаштовує своє особисте життя, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо його утримання, оскільки з моменту припинення спільного фактичного проживання, матеріально своєму синові не допомагає, участі у його вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька дитини. Позивач не має можливості належним чином самостійно, без участі батька утримувати спільного сина.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити із вказаних в заяві підстав. Позивач зазначила, що вона працює в лікарні, отримує невелику заробітну плату, син приїздить до неї,та на його прохання вона періодично дає йому кошти. Підтвердила,що на даний час дитина проживає з батьками відповідача,в с. Павлівка,а вона по Д.Бєдного м.Богодухова.

Відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення позову,вважали позовні вимоги незаконними та необґрунтованими. Відповідач пояснив,що син дійсно проживає з дідусем та бабусею - батьками відповідача,та він періодично дає батькам кошти на утримання сина.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка,дослідивши письмові матеріали у справі, приходить до наступного:

Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14 вересня 1996 року перебували в шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, наявною в матеріалах справи (а.с.4). Рішенням Богодухівського районного суду від 21.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.-6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,що підтверджується копією свідоцтва про народження від 26.04.2000 року (а.с.-5). Також сторони мають дитину - доньку ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3,на утримання якої відповідач за рішенням Богодухівського районного суду від 28.10.2015 року сплачує аліменти на користь позивача у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісяця (а.с.-74-76).

Відповідно до положень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із яких, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Рішенням Богодухівського районного суду від 28.10.2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,яке набрало чинності,стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4. Вказаним рішенням суду встановлено факт проживання сина ОСОБА_3 з батьками відповідача та знаходження на утриманні відповідача (а.с.-74-76).

Також факт перебування дитини ОСОБА_3 на утриманні відповідача встановлено Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 25.11.2015 року (а.с.-77-79),постановленої за результатами розгляду апеляційної скарги на вказане вище рішення суду.

Крім того, судом достовірно встановлено, що дитина сторін,їх син ОСОБА_3 протягом більше як одного року проживав та станом і на даний час проживає з дідусем та бабусею (батьками відповідача ОСОБА_2),що підтверджується актом обстеження житлово - побутових умов сім»ї від 30 травня 2016 року.

Та обставина,що сторони по справі,та їх син ОСОБА_3,проживають окремо один від одного, за трьома різними адресами, також підтверджена позивачем та відповідачем в судовому засіданні.

Відповідно до змісту пояснень свідка ОСОБА_1,допитаної в судовому засіданні,позивач проживає в однокімнатній квартирі,та їм «просто немає де жити».

На підставі приведеного вище,та приймаючи до уваги,що ні на дату звернення з позовом до суду,ні станом на сьогоднішній день дитина - син ОСОБА_3 з позивачем не проживав і не проживає, також зважаючи на встановлення вказаними вище судовими рішеннями факту перебування сина на утриманні відповідача,суд вважає необхідним в задоволенні позову, в межах заявлених вимог,відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61 ст.ст.208 - 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ