Справа №487/2602/15-ц 28.03.2016 28.03.2016 28.03.2016
Провадження №22-ц/784/661/16
Справа №487/2602/15-ц
Провадження № 22-ц/784/661/16 Головуючий першої інстанції: Нікітін Д.Г.
Категорія: 25 Суддя-доповідач апеляційного суду: Самчишина Н.В.
Рішення

Іменем України

28 березня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

на повторне заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «УТСК» або Товариство) про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

Позивач вказував, що 30 липня 2014 року з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. Галини Петрової з вул. 8-го Березня в м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний йому транспортний засіб - автомобіль «Chevrolet Suburban», реєстраційний номер НОМЕР_2, отримав пошкодження.

Посилаючись на вказані обставини та те, що відповідальність водія ОСОБА_3 згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована у Товаристві, уточнюючи позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідача 11 369 грн. 85 коп. - вартість збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, 2 520 грн. - витрат на придбання саленблоків та поновлення геометрії кузову, 700 грн. - вартість проведеного автотоварознавчого дослідження, 3 717 грн. 81 коп. - процентів за користування коштами, 542 грн. 96 коп. - 3 % річних, 8 821 грн. 69 коп. - інфляційні збитки та 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 32 672 грн. 32 коп. .

Повторним заочним рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково: стягнуто з ПрАТ «УТСК» суму страхового відшкодування у розмірі 13 889 грн. 85 коп. та 243 грн. 60 коп. судовий збір. В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 25 грудня 2015 року стягнуто з ПрАТ «УТСК» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 13 889 грн. 85 коп. та 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ПрАТ «УТСК», посилаючись на невідповідність висновків суду щодо покладення на нього відповідальності в повному обсязі за спричинену майнову шкоду вимогам закону, просило змінити рішення суду, зменшивши суму страхового відшкодування до 6 859 грн. 85 коп.

-2-

Отже, з огляду на мотиви апеляційної скарги оскаржується рішення суду першої інстанції в частині задоволеної суми страхового відшкодування, в іншій - не оскаржується, а тому відповідно до ст. 303 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 30 липня 2014 року близько 16 год. 10 хв. ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушивши вимоги п. 16.11 дорожнього знаку 2.2. Правил дорожнього руху України, а саме: не надав переваги в русі автомобілю «Chevrolet Suburban», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі по вул. 8 Березня в м. Миколаєві, допустив зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2014 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно звіту № 5234-14 автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку, спричиненого в результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «Chevrolet Suburban», реєстраційний номер НОМЕР_2, від 24 жовтня 2014 року, вартість матеріального збитку складає 11 369 грн. 85 коп. (з урахуванням ПДВ) (а.с.12-24)

Крім того, судом установлено, що в серпні 2014 року позивач придбав саленблоки верхні, вартістю 1 400 грн. та здійснив ремонт, поновлення геометрії кузову транспортного засобу, вартістю 1 120 грн., що не було зазначено у звіті (а.с.25).

Задовольняючи частково позов, суд вважав, що є передбачені законом підстави для покладання на відповідача відповідальності за спричинену позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду лише відповідно до вищезазначеного звіту та його витрат на придбання саленблоків, поновлення геометрії кузову.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду.

В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована.

Так, відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25 жовтня 2013 року № АС/8553302, виданого страховиком - ПрАТ «УТСК» страхувальнику - ОСОБА_3 автомобіль марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер 86244НІ, є застрахованим на строк з 25 жовтня 2013 року по 24 жовтня 2014 року (а.с.11).

23 вересня 2014 року позивач звернувся до страховика ПрАТ «УТСК» із заявою про виплату страхового відшкодування, яка отримана товариством 06 жовтня 2014 року. Проте, страхове відшкодування відповідач не здійснив.

Як визначено ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

-3-

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-ІV (далі - Закон № 1961-ІV) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За такого суд вірно вважав, що відповідальність за заподіяну позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди має нести відповідач.

Між тим, з визначеним судом розміром майнової шкоди, яка підлягала відшкодуванню відповідачем, погодитись не можна.

Як встановлено відповідно до звіту оцінювача № 234-14 від 24 жовтня 2014 року, розмір матеріальних збитків становить 11 369 грн. 85 коп.

Суд виходив з того, що розмір збитків, спричинених пошкодженням автомобілю позивача, складає 13 889 грн. 85 коп. і таке збільшення обумовлено тим, що позивач придбав саленблоки та здійснив ремонт, поновлення геометрії кузову.

Між тим, як вбачається зі звіту № 234 - 14, виконання вказаних робіт і придбання цих матеріалів не передбачено.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди була необхідність та обов'язковість таких витрат та їх зв'язок зі спірними правовідносинами, позивач суду не надав, хоча відповідно до ст. 60 ЦПК України, це є його обов'язком.

За такого, на думку колегії суддів, відсутні підстави для стягнення вартості придбаних матеріалів та виконаних робіт, що не передбачені звітом № 234-14.

Посилання відповідача на те, що судом сума матеріального збитку помилково розрахована з урахуванням ПДВ, є необґрунтованим, оскільки матеріали справи не містять даних про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивачем, тоді як НДС оцінювачем включено в складову суми (ціни) матеріального збитку. Тому підстав для відшкодування шкоди з виключенням оплати ПДВ немає.

Виходячи з викладеного розмір збитків, які були спричинені позивачеві у зв'язку з необхідністю відновлення автомобіля становить 11 369 грн. 85 коп.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону № 1961-ІV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно Полісу № АС/8553302 розмір франшизи становив 1 000 грн.

Отже, з урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, вимоги позивача до відповідача про стягнення страхового відшкодування за даним страховим випадком слід задовольнити частково в сумі 10 369 грн. 85 коп. (11 369 грн. 85 коп. - 1 000 грн. (франшиза).

Оскільки суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини та положення закону і був іншої думки, то у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України повторне заочне рішення суду та додаткове рішення суду в частині розміру страхового відшкодування підлягає зміні.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, а тому відповідно до ст. 303 ЦПК України судом апеляційної інстанції не переглядалось.

-4-

У зв'язку з цим, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає корегуванню сплачений позивачем судовий збір.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 пред'явив до суду вимоги майнового та немайнового характеру, сплатив в суд першої інстанції лише 243 грн. 60 коп. судового збору (а.с. 1).

Позов задоволено частково та з відповідача стягнуто 10 369 грн. 85 коп., що відповідає 37,47 % (від 27 672 грн. 32 коп.) задоволених вимог майнового характеру. У задоволені позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Тому з позивача на користь держави підлягає стягненню 173 грн. 03 коп. недоплаченого судового збору (вимоги майнового характеру), а з відповідача на користь держави 103 грн. 69 коп.

З врахуванням викладеного, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України судові рішення в частині судових витрат підлягають зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задовольнити частково.

Повторне заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2015 року та додаткове рішення цього ж суду від 25 грудня 2015 року в частині розміру страхового відшкодування та судових витрат змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 10 369 (десять тисяч триста шістдесят дев'ять) грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 173 грн. 03 коп. недоплаченого судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь держави 103 грн. 69 коп. судового збору.

Рішення суду в іншій частині залишити без мін.

Рішення набирає чинності з дня його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова