АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/1156/2016 Головуючий в І Інстанції Єйбог І.М.
Доповідач Полікарпова О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року квітня місяця 27 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівІванової І.П.
Прокопчук Л.П.
за участі секретаряПрушинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 січня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра», Банк) до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про дострокове стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкова І.О. звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з кредитним договором №533941 від 28 листопада 2006 року ОСОБА_6 було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 32 000 доларів США, терміном на 288 місяців, зі сплатою відсотків 10 % річних, а у випадку прострочення терміну виконання зобов'язання - 20% річних.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору в цей же день між Банком та ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки, а між Банком та ОСОБА_7 договір поруки.

Відповідно до додаткового договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору №533941 від 28.10.2013р., сторони домовилися про зміну валюти зобов'язання за кредитним договором з доларів США на гривню та про зміну строку користування кредитними коштами до 27.11.2035 р., зі сплатою пільгової фіксованої процентної ставки у розмірі 6,99%, а у випадку невиконання та/або неналежного зобов'язань за користування кредитом розраховуватися за стандартною фіксованою процентною ставкою 12%.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 09.06.2015 р. становить 375 415,52 грн. з яких: заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена 240 776,87 грн.; заборгованість по сплаті відсотків, у тому числі прострочених 129 873,51 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 4 765,14 грн.

Зважаючи на викладене, просила стягнути достроково солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Надра» вказану заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 січня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію та ліквідацію в ПАТ КБ «Надра» Стрюкова І.О. подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_8 викладені в ній доводи не визнає, просить подану апелянтом скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем по справі не дотримано положень ч.10 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» і п.3.2, п.3.3 додаткового договору від 28.10.2013 р. щодо надання можливості відповідачам виконати вимогу про сплату простроченої заборгованості, не надано жодного доказу направлення такої вимоги останнім.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2006 року між ВАТ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №533941, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 32 000 доларів США, строком на 288 місяців (до 28.11.2030р.) зі сплатою 10 % річних, а у випадку прострочення терміну виконання зобов'язань за користування кредитом 20 %. (а.с.18-21).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.11.2006р., кредит було взято на придбання квартири (а.с.16).

В якості забезпечення виконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки від 28.11.2006 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме квартира №152, розташована за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. К.Маркса, 92, загальною площею 74,7 кв.м. (а.с.24-26).

Також, в забезпечення виконання умов кредитного договору між Банком та ОСОБА_7 був укладений 28.11.2006р. договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань ОСОБА_6 за укладеним кредитним договором (а.с.23).

28.10.2013р. між Банком та ОСОБА_6 було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору №533941 від 28.11.2006р., відповідно до якого сторони домовилися змінити валюту зобов'язання за кредитним договором з доларів США на національну грошову одиницю - гривню (а.с.27-29).

Розмір зобов'язань ОСОБА_6 по поверненню кредиту станом на день підписання додаткового договору склав 373 350,15 грн.

За п.п.2.2.7 додаткового договору сторони домовились змінити строк користування кредитними коштами до 27.11.2035 р.

Відповідний договір поруки було укладено з поручителем ОСОБА_7 (а.с.33-34).

Згідно з графіком погашеннякредиту, наданим в додатку №1 до цього договору, позичальник вносить черговий мінімальний платіж щомісячно до 20 числа поточного місяця, щомісячна мінімальна сума необхідного платежу складає 939,92 грн. (а.с.30-32).

З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що за ОСОБА_6, станом на 09.06.2015р. виникла заборгованість в розмірі 375 415,52 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 240 776,87 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 129 873,51 грн., пені за прострочення сплати кредиту в сумі 4765, 14 грн. (а.с.8-9).

Даний розрахунок відповідачами не заперечувався.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.29, 30 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» N 5, від 30.03.2012 р., при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Вимога про дострокове виконання кредитного договору навіть у разі належного його виконання, може бути заявлено заставодержателем лише в чітко визначених законом або договором випадках, наприклад порушення споживачем умов договору про надання споживчого кредиту (ч.10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

За умовами п. 3.1 додаткового договору, Банк має право відмовитись від подальшого кредитування та вимагати від позичальника дострокового виконання боргових зобов'язань за кредитним договором у випадку затримання сплати частини кредиту та/або процентів за користування згідно встановленого графіку платежів щонайменше більш як на три календарні місяці.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що непред'явлення письмової вимоги щодо повернення кредитної заборгованості є порушенням закону і умов кредитного договору, а тому є підставою для відмови у задоволенні позову до позичальника, оскільки звернення до суду з позовною заявою є тотожним направленню письмової вимоги, а тому виникає обов'язок позичальника у поверненні кредитної заборгованості.

Частина 10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» не містить обмеження права кредитодавця на звернення до суду з вимогою про повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав. Разом з тим, вона надає право споживачу з дня одержання вимоги, до якої прирівнюється і одержання позовної вимоги до суду, усунути порушення умов договору про надання споживчого кредиту, і, якщо споживач скористається таким правом - вимога кредитодавця втрачає чинність.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що ПАТ КБ «Надра», як кредитодавець, має право вимагати від відповідача ОСОБА_6, як позичальника, який прострочив виконання зобов'язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором від 28.11.2006р. №533941 та додатковим договором про внесення змін та доповнень №2 до нього від 28.10.2013р., оскільки з моменту пред'явлення позову до суду, а саме, з 17.08.2015 року і до ухвалення рішення судом - до 28.01.2016 року позичальник порушення умов договору не усунув.

За ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, а тому зазначені правила (з урахуванням положень ч.4 ст.559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Разом з тим, ч.4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК України вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України.

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Таку позицію висловив Верховний суд України в постанові №6-53 цс14 від 17.09.2014р., яка за приписами ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

З графіка погашення кредиту вбачається, що чергові платежі ОСОБА_6 повинен був здійснювати не пізніше 20 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст.261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

В грудні 2014 р. ОСОБА_6 припинив виконувати свої договірні зобов'язання за кредитним договором, про що позивачу було відомо. Проте, ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з вказаним позовом, у тому числі й до поручителя, лише 17 серпня 2015 року, тобто більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про припинення наданої ОСОБА_7 поруки, так як ПАТ КБ «Надра» прострочив шестимісячним строк звернення до суду з позовом (вимогою) щодо поручителя.

Отже підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги в цій частині підлягають відхиленню, оскільки рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним по суті остаточного висновку.

На підставі ст.88 ЦПК України з ОСОБА_6 підлягає стягненню сплачений Банком судовий збір.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 січня 2016 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_6 скасувати та ухвалите нове.

Стягнути достроково з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №533941 від 28 листопада 2006 року у розмірі 381 337,12 грн. та судовий збір в розмірі 6194,35 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис О.М. Полікарпова

Судді два підписи І.П. Іванова

Л.П. Прокопчук

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 04 травня 2016 року

Рішення набрало законної сили 27 квітня 2016 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання О.В. Прушинська