Справа № 450/3501/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/3804/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ТзОВ «Авто Просто» ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про стягнення з відповідача на його користь 16939.98 грн. в рахунок відшкодування сплачених за Договором про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі від 31.05.2013 р. № 702925.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 березня 2015 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ТзОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_3 16 939.98 грн. в рахунок відшкодування коштів сплачених за договором про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі від 31.05.2013р. №702925. Вирішено питання судових витрат..

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» - відхилено, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 березня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» - задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року - скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення в апеляційному порядку оскаржило ТзОВ «АвтоПросто», вважає, що таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до п.п. 12.1.2 п. 12.1 ст. 12 Договору №702925 строк повернення коштів фактично не настав, з часу подання ОСОБА_3 заяви про розірвання цього договору 17 жовтня 2014 року не пройшло два роки, тому вимога про стягнення з відповідача періодичних платежів є передчасною. Також просить суд взяти до уваги, що відповідачем заперечувався факт того, що 22.10.2014 року на адресу позивача було направлено лист, який було долучено до матеріалів справи, і яким підтверджувалось розірвання договору за його згодою, а також нагадувався порядок повернення коштів.

Крім цього, відповідач вказує, що наведений позивачем розрахунок щодо стягнення 16939, 98 грн. не можна приймати до уваги, оскільки він не відповідає умовам укладеного між сторонами договору, згідно якого сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці здійснення повернення зазначених внесків, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2-х періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на дату повернення. Тому, неможливо розрахувати суму, яка підлягає поверненню заздалегідь, оскільки невідома його ціна. З наведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ТзОВ «Авто Просто» ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для часткового стягнення сплачених позивачем коштів у звязку із розірванням договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля у групі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

За змістом ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 травня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Авто Просто» укладено договір № 702925 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля у групі з додатками № 1 та № 2, за яким позивач отримав право на придбання автомобіля марки «ZAZ Sens» вартістю 57900 грн. та зобовязався щомісячно сплачувати періодичні платежі та щомісячну винагороду, а відповідач зобовязався оплатити товар та передати його у власність позивачу в порядку, визначеному договором.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 08.10.2014 року скасовано заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.04.2014 року, яким було застосовано наслідки нікчемного правочину договору № 702925 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля у групі, укладеного 31.05.2013 року між ОСОБА_3 та ТзОВ «Авто Просто», стягнуто з ТзОВ «Авто Просто» 25981.74 грн. сплачених за договором коштів, та відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні позову про захист прав споживача

Відповідно до п. 12.1.1 п. 12.1 статті 12 договору, учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати договір за власним бажанням, про що має повідомити ТОВ «Авто Просто» у письмовій формі, а товариство розглядає заяву та надає письмову відповідь, у якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за договором, з урахуванням положень, викладених у цій статті, які розраховуються відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці здійснення повернення зазначених внесків, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі двох періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на дату повернення.

На виконання договору позивач сплатив відповідачу вступний внесок та щомісячний платіж всього на суму 25981.74 грн.

17 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ТОВ «Авто Просто» із заявою про розірвання договору та повернення сплачених коштів, яку відповідач отримав 20 жовтня 2014 року, однак грошові кошти не повернув.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ТзОВ «Авто Просто» на корись ОСОБА_5 16939.98 грн. в рахунок відшкодування коштів, сплачених за договором про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі від 31.05.2013 року №702925, суд першої інстанції не взяв до уваги положення п.п. 12.1.2 п. 12.1 ст. 12 договору про те, що максимальний строк повернення періодичних платежів не може перевищувати двох років з дня отримання товариством заяви про дострокове розірвання договору і для їх повернення учасник повинен надіслати письмову заяву із зазначенням власних банківських реквізитів, на які мають бути перераховані кошти, а у разі, якщо дата закриття групи настає раніше ніж через два роки з дати отримання заяви про дострокове розірвання договору, не пізніше двох місяців з дати закриття групи.

З врахуванням того, що суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_3, не врахував передбачений п.п. 12.1.2 п. 12.1 ст. 12 договору максимальний строк для повернення коштів у звязку із розірванням договору, який визначено умовами договору, що не визнавався недійсним в судовому порядку, невірним є висновок суду щодо порушення прав позивача, оскільки таке право не є порушеним, звернення з позовною вимогою про стягнення коштів є передчасним, а відтак не підлягає захисту.

Не відповідають дійсності висновки суду першої інстанції про те, що відповідач на порушення умов договору не направив позивачу відповідь на його заяву про розірвання договору, така відповідь наявна в матеріалах справи.

Оскільки відповідач не повідомляв письмово ОСОБА_3 про зміну поточної ціни автомобіля, як передбачено п. 2.2 договору, тому позивач, виходячи з останньої відомої ціни автомобіля в розмірі 57900.00 грн., здійснив визначення розміру періодичних платежів та просив відповідача повернути йому 16 939.98 грн. за вирахуванням двох періодичних платежів.

Стягуючи з ТзОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 16 939.00 грн., суд першої інстанції не перевірив правильність наданого позивачем розрахунку цих коштів з врахуванням п. п. 12.1.1 п 12.1 ст. 12 договору про те, що сума коштів розраховується виходячи з поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці повернення внесків за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі двох періодичних платежів, розрахованого також відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на дату повернення, а пославшись на те, що відповідач не повідомляв позивача про зміну поточної ціни товару, а доказів її зміни постачальник не надав, зробив передчасний висновок про правильність наданого позивачем розрахунку коштів.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто»- задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ТзОВ «Авто Просто» - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Авто Просто» 1583.50 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

ОСОБА_7