Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 13 січня 2016 року,

встановила:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 21 лютого 2007 року між нею та публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») було укладено договір про надання споживчого кредиту у розмірі 275 000 доларів США, що еквівалентно 1 388 750 грн зі сплатою 12,3 % річних. 2 лютого 2009 року укладено додаткові угоди № 1 та № 2 до указаного договору та угоду № 1 до договору поруки від 21 лютого 2007 року. Зазначала, що банк порушив зобов'язання, оскільки без її повідомлення в односторонньому порядку розірвав додаткову угоду № 1 від 2 лютого 2009 року, не надав кошти відповідно умов договору, без її повідомлення змінив пункти кредитного договору та підробив її підписи, а після визнання рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від

10 листопада 2010 року недійсним п. 1.3 додаткової угоди до договору про надання споживчого кредиту та визнання незаконним збільшення банком процентної ставки, банк не надав їй графік погашення кредиту, не зазначив сукупну вартість кредиту, тому їй не було відомо, яка сума нараховувалась до сплати кредиту та на яких умовах.

З урахуванням наведеного та уточнених позовних вимог, просила на підставі ст. ст. 11, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» визнати порушенням зобов'язання ПАТ «УкрСиббанк» в частині невиконання умов визначених змістом додаткової угоди від 2 лютого 2009 року до договору від 21 лютого 2007 року про надання споживчого кредиту та порушенням ПАТ «УкрСиббанк» її прав споживача в частині ненадання графіка погашення кредиту, сукупної вартості кредиту, що позбавило її можливості належного виконання свого обов'язку по сплаті кредиту.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 січня 2015 року позов задоволено.

Визнано порушенням зобов'язання ПАТ «УкрСиббанк» в частині невиконання умов визначених змістом додаткової угоди № 1 від 2 лютого

2009 року до споживчого кредитного договору від 21 лютого 2007 року. Визнано порушенням ПАТ «УкрСиббанк» в частині односторонньої зміни умов договору, без повідомлення споживача (п. 9.4) споживчого кредитного договору від 21 лютого 2007 року. Визнано порушенням ПАТ «УкрСиббанк» прав споживача ОСОБА_4 в частині ненадання споживачу графіка погашення кредиту, сукупної вартості кредиту, що позбавило її можливості належного виконання свого обов'язку по сплаті кредиту. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 13 січня

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що при ухваленні рішень про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 лютого 2007 року, укладеного між сторонами, які набрали законної сили, судом не бралися до уваги додаткові угоди, оскільки в судовому порядку вони були визнанні недійсними.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.С. Ткачук

І.М.Фаловська