Справа № 571/988/16-ц
Провадження № 2/571/354/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі Гордійчук Т.О., за участю позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Масевицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, Масевицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, про визнання права власності на спадкове майно та вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_11 року померла мати - ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме частина будинковолодіння АДРЕСА_1, що підтверджується правовстановлюючими документами на будинок. Будинок був побудований батьками спільно.

Батько був позбавлений батьківських прав стосовно позивачки, її вихованням займалась бабуся. Зазначені обставини спонукали звернутися до Рокитнівської державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав, де була заведена спадкова справа. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, всі правовстановлюючі документи знаходяться у батька, який не надає їх. Крім того, спірний будинок було зареєстровано на праві власності за батьком вже після смерті матері, хоч він побудований значно раніше.

Рокитнівською державною нотаріальною конторою 23 травня 2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю у позивачки правовстановлюючих документів на спірне житло. Спадкоємцями спірного майна є позивач та її батько. Оскільки, будинковолодіння було побудоване спільно батьками , то відповідно частка покійної матері становить 1/2, позивач з батьком успадковують частку в рівних долях, кожен по 1/4 частки.

На час смерті матері позивач спільно проживала з нею, була малолітня. Таким чином, у розумінні закону, своєчасно вступила в управління та володіння спадкови майном, тобто, своєчасно прийняла спадщину, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна.

Посилаючись на норми статей 16,392,1216, 1268, 1296 ЦК України, ст.549 ЦК УРСР 1963 р. просила позов задовольнити.

Під час судового розгляду справи позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві та доповнили, що на час смерті матері, ІНФОРМАЦІЯ_11 року, вона була малолітня, проживала з батьками у спадковому будинку. Згодом, після смерті матері, вона стала проживати у бабусі, а відповідач був позбавлений батьківських прав стосовно неї. Даний будинок був побудований батьками за час їхнього перебування у шлюбі, в будинку стали проживати з 1999 року. Оскільки будинок побудований батьками спільно, частка матері та батька є рівними, вважає, що вона має право в порядку спадкування на 1/4 його частину. Оскільки відповідач відмовився вирішити даний спір у позасудовому порядку, змушена звернутися до суду. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та пояснив, що право власності на будинок зареєстрував у 2006 році. Після одруження проживали у тещі, але остання їх вигнала, тому у недобудований будинок вселилися 24 листопада 1998 року. Рішення на забудову земельної ділянки він отримав під час перебування у шлюбі з покійною дружиною, у 1995 році почав будувати будинок. Після смерті дружини він добудував літню кухню. Вважає, що позивач не має права на спадковий будинок, оскільки він сплачував аліменти на її утримання, а в будинок жодного внеску вона не зробила.

Пропонує позивачу відмовитися від позову взамін на те, що він протягом 18 місяців сплатить їй 18 тисяч гривень вартості 1/4 частини спірного будинку, в іншому разі з позовними вимогами не згідний.

Представник Масевицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області Пахнюк Н.П. пояснила, що позивач ОСОБА_2 перебувала під опікою бабусі. Згідно відомостей погосподарського обліку на час смерті ОСОБА_4 сім'я проживала у цьому будинку. Особовий рахунок був відкритий у 1996 році на ОСОБА_3. Земельна ділянка виділялась ОСОБА_3 під забудову цього будинку. Масевицька сільська рада вважає, що є підстави для визнання за позивачем права власності на 1/4 частину спірного будинковолодіння.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами суд прийшов до наступного.

Згідно відомостей погосподарського обліку Масевицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, у погосподарській книзі №8 в с.Масевичі Рокитнівського району Рівненської області за 1996-2000 роки, станом на 01.01.1996 р. значаться відомості про відкритий особовий рахунок НОМЕР_1 на ОСОБА_3. До складу сім'ї входять ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дружина, померла ІНФОРМАЦІЯ_12 р.; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, - дочка (а.с.51,56-58).

Згідно відомостей погосподарського обліку Масевицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, у погосподарській книзі с.Масевичі за 2001-2004 роки, станом на 01.01.2001 р. р. особовий рахунок №679 (№949 по земельно кадастровій книзі), значиться домогосподарство ОСОБА_3. До складу сім'ї входять ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дружина, померла ІНФОРМАЦІЯ_12 р.; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, - дочка.

У графі ІІІ «Житловий будинок (квартира) в приватній власності громадян» на 01 січня зазначені відомості: Будинок 1998 року побудування, матеріал стін - з бруса, матеріал покрівлі - шифер, загальна площа будинку 90 кв.м..

З 01.08.2002 року у членах сім'ї значаться ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка (а.с.52,59-61).

Таким чином, зазначені відомості гопосподарського обліку підтверджують, що станом на 01.01.2000 року спірний житловий будинок був побудований, а відтак, на вказану дату на об'єкт нерухомості у подружжя ОСОБА_3 та покійної ОСОБА_4 виникло право власності.

Відповідно до довідки №638 від 16.02.2015 року, виданої КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», згідно реєстрових книг бюро по с.Масевичі за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Масевицької сільської ради 07.08.2006 року (а.с.12).

Згідно інвентарної справи №235, заведеної КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» 16.12.2005 року, вбачається, що 29.11.1994 року виконком Масевицької сільської ради рішенням №11/29 виділив ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,20 га за рахунок земель запасу Масевицької сільської ради в АДРЕСА_1. На підставі даного рішення головним архітектором було затверджено паспорт забудови. Державна приймальна комісія 22.02.2006 року Рокитнівської райдержадміністрації прийняла в експлуатацію житловий будинок садибного типу в АДРЕСА_1 (а.с.63-72).

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.08.2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно підтверджується, що 19.08.2006 року право власності на будинок житловий з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.76.77).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть ( а.с.8).

Свідоцтвом про народження підтверджується, що ОСОБА_6 є дочкою померлої ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_3 (а.с.6). Свідоцтвом про шлюб підтверджується зміна прізвища ОСОБА_3 на ОСОБА_2(а.с.7).

Довідкою Масевицької сільської ради №2069 від 15.03.2016 року підтверджується, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 року, постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. Разом з нею на день смерті постійно прожили та були зареєстровані ОСОБА_3, 1971 р.н. - чоловік; ОСОБА_6,1994 р.н. - дочка (а.с.11).

Отже, приймаючи до уваги принцим рівності часток у спільному майні подружжя, спадщина відкрилась на ? частку будинковолодіння.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР, чиного на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилась після його смерті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, чинної на момент виникнення спірних правовідносин. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном.

Станом на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_11 року, позивачу ОСОБА_2 виповнилось повних 6 років. З 09.11.2001 року позивач мала статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.10). Суд приходить до висновку, що в силу вимог ст.549 ЦК УРСР позивач прийняла спадщину після смерті матері, а саме 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1.

В силу вимог ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Не заслуговує на увагу суду посилання відповідача на те, що позивач не має права власності на частину спірного будинку, оскільки право власності він зареєстрував після смерті дружини у 2006 році з огляду на наступне.

До набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.01.2004 р. виникнення права власності на будинки та споруди не залежало від їх державної реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки та споруди, з моменту її запровадження регулювалася підзаконними нормативними актами, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56), Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року. Зазначені нормативни акти передбачали державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки та споруди не залежало від їх державної реєстрації.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке було створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», від 01.01.2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення своїх спадкових прав.

Вивченням матеріалів справи, зокрема, відомостей погосподарського обліку (а.с.11,56-61), інвентарної справи спірного будинковолодіння (а.с.63-77), встановлено, що спірний будинок був побудований у передбаченому законом порядку відповідачем ОСОБА_3 за час перебування у шлюбі з ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 року, однак, право власності було зареєстровано у 2006 році.

Постановою від 23 травня 2016 року, державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно повідомлення Рокитнівської державної нотаріальної контори від 30.08.2016 року, 21 травня 2003 року від ОСОБА_9, діючої як опікун мололітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в нотконтору надійшла заява про прийняття спадщини. Яка залишилася після смерті матері малолітньої - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 року. 23 травня 2016 р. від ОСОБА_2,1994 р.н., в ноотконтору надійшла заява про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. 23 травня 2016 року нотконторою була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правоустановлювального документу на житловий будинок.

За вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі інформації щодо складаного заповіту від імені ОСОБА_4, не знайдено. Від інших спадкоємців заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину в нотконтору не надходило (а.с.27).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Враховуючи обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та визнає за позивачкою право власності на 1/4 житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1,31, Рокитнівського району Рівненської області, як право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Керуючись ст.ст.214,215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованою АДРЕСА_1, жителькою АДРЕСА_2, право власності на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 78,9 кв.м., житловою - 40,7 кв.м., з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованої АДРЕСА_1, жительки АДРЕСА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області А.Ф.Комзюк

Повний текст рішення виготовлено 30.12.2016 р.