РІШЕННЯ

іменем України

30 грудня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

16.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 вересня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №586.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з жовтня 2016 року, проживають вони окремо один від одного, спільне життя не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння та взаємоповаги, різних поглядів на життя, на ведення сумісного господарства.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спору про розділ майна та місце проживання дитини між ними немає.

Вважала, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, що мають істотне значення.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "Пронь".

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно свідоцтву про шлюбу та копії свідоцтва про народження сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2006 року, мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 6, 7).

Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Спору про розділ майна та місце проживання дитини між сторонами немає.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Оскільки позивачка у позовній заяві відмовилася від прав ана відшкодування судових витрат, понесені нею витрати по сплаті судового збору з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, 174, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та Пронь (до шлюбу Кудіна) ОСОБА_4, зареєстрований 23 вересня 2006 року (актовий запис №586) відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання його копії.

Головуючий: