Справа № 694/1126/16-ц
провадження 2/694/548/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

27.12.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Кравченко Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу будинку не укладеним та стягнення сплаченої суми коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить вважати договір купівлі-продажу будинку по вул. Звенигородській, 29 в с. Озірна Звенигородського району Черкаської області не укладеним та стягнути з ОСОБА_3 на її користь 105200 грн., сплачених за будинок. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона постійно проживає в м. Києві, але за порадою лікарів вирішила пожити в сільській місцевості. Навесні 2016 року вона приїхала в с. Озірна Звенигородського району, де вирішила придбати будинок. Жителі села порадили їй купити будинок у ОСОБА_3, який отримав його у спадок, але не ще оформив спадкових прав. Вона поверхово оглянула будинок та домовилася з ОСОБА_3 про ціну продажу в 6 тисяч доларів США. Оскільки повної суми у неї не було, позивач сплатила ОСОБА_3 лише 3 тисячі доларів США і 1 тисячу євро, про що написала розписку в сільській раді. Решту коштів вона мала віддати при оформленні договору купівлі-продажу будинку після отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину.

Коли вона стала проживати в будинку, то виявила в ньому приховані недоліки, а саме: після дощу стало видно протікання даху; в будинок не поступала вода з криниці, що було обовязковою умовою договору; конвектор для опалення будинку виявився несправним; у ванній кімнаті вода протікала на підлогу, а не в стічну яму; в будинку зявилися значні тріщини на стінах. Вона повідомила ОСОБА_3, що відмовляється від придбання будинку та просила повернути їй сплачені кошти. Відповідач відмовився повертати гроші та наполягає на укладенні договору купівлі-продажу будинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1В та її представник ОСОБА_2 підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Позивач ОСОБА_1 пояснила, що будинок не придатний для проживання та потребує значного ремонту, про що відповідач їй не повідомив. Вона не має змоги зробити капітальний ремонт, а тому не бажає купувати такий будинок. Про свою відмову вона повідомила відповідача ще в червні 2016 року, однак він відмовляється повертати кошти, що змусило її звернутися до суду. Також зазначила, що передані відповідачу кошти не були завдатком, а просто частиною оплати, тобто авансом.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Відповідач ОСОБА_3 пояснив, що позивач оглядала будинок та її все влаштовувало. Вона передала йому 3 тисячі доларів США та 1 тисячу євро в якості завдатку, а решту пообіцяла віддати при оформленні договору купівлі-продажу будинку. В подальшому ОСОБА_1 безпричинно відмовилась від придбання будинку, а тому завдаток має залишитись у нього.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 в приміщенні Озірнянської сільської ради Звенигородського району передала відповідачу ОСОБА_3 три тисячі доларів США та одну тисячу євро в рахунок оплати за будинок по вул. Звенигородській, 29 в с. Озірна Звенигородського району, а решту зобовязалась передати при оформленні договору купівлі-продажу будинку. Дана обставина визнається сторонами у справі, а також підтверджується розпискою ОСОБА_1 від 23.03.2016 року та показаннями свідка - секретаря сільської ради ОСОБА_5, в присутності якої була написана розписка (а.с. 3, 82).

Згідно довідки виконавчого комітету Озірянської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 14.09.2016 року ОСОБА_1 проживає без реєстрації з 23.03.2016 року і по даний час в житловому будинку по вул. Звенигородська, 29 в с. Озірна Звенигородського району Черкаської області та частково використовує присадибну земельну ділянку (а.с. 22).

З акту про перевірку домоволодіння по вул. Звенигородській, 29 в с. Озірна Звенигородського району від 31.10.2016 року, складеного депутатами сільської ради ОСОБА_6 та ОСОБА_5, в присутності свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, вбачається, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає, правовстановлюючих документів на проживання, користування земельною ділянкою в сільській раді не проводилось. Зі слів ОСОБА_1 вона проживає в м. Києві, а у вказане домоволодіння навідується кілька разів на місяць для забезпечення порядку і збереження майна від розкрадання до вирішення конфліктної ситуації (а.с. 48).

Згідно даних технічного паспорту, копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 06.09.2016 року та копії витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.09.2016 року житловий будинок по вул. Звенигородській, 29 в с. Озірна Звенигородського району Черкаської області та земельні ділянки за цією ж адресою площею 0,2500 га, 0,3910 га належать ОСОБА_3 (а.с. 23-27, 28-36).

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_1 мала намір придбати будинок у відповідача ОСОБА_3 та з цією метою передала йому частину коштів від узгодженої вартості будинку в 6 тисяч доларів США, про що написала відповідну розписку.

В подальшому позивач відмовилась купувати будинок у відповідача та вказує на те, що він має приховані недоліки і не придатний для проживання. На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надала суду фотознімки зовнішнього та внутрішнього вигляду будинку (а.с. 50-74).

Також за клопотанням позивача судом були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які підтвердили, що в будинку після дощу протікає дах, вода з криниці в будинок не поступає, бо згорів насос, бойлер не працює, в хаті холодно, а тріщини на стінах були замазані та ОСОБА_1 не могла їх побачити одразу.

Відповідач заперечує проти позову та вказує на те, що ОСОБА_1 безпідставно відмовляється купувати у нього будинок. Передані йому кошти вважає завдатком, який має залишитись у нього.

Допитані за його клопотанням свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що будинок перебував в доброму стані. Дах в ньому не протікав, вода подавалась насосом з криниці, а опалювався він газовим конвектором. Також в будинку був бойлер та ванна.

Оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що розписка про отримання коштів ОСОБА_3 від ОСОБА_1 не може вважатися договором купівлі-продажу будинку, оскільки відповідно до ст. 657 ЦК України для договорів купівлі-продажу нерухомого майна передбачена обовязкова письмова форма та нотаріальне посвідчення. Такі ж вимоги встановлені ст. 635 ЦК України для попереднього договору. У випадку недотримання сторонами таких вимог закону цей договір відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України є нікчемним, а тому вимоги позивача про визнання договору не укладеним не підлягають до задоволення.

При вирішенні питання щодо повернення відповідачем сплачених ОСОБА_1 коштів суд керується наступним.

Відповідно до ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Основними ознаками завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, який він одночасно і забезпечує; він одночасно виступає і способом платежу і способом забезпечення. Як і інші способи забезпечення виконання зобовязання завдаток вважається дійсним у разі дотримання письмової форми правочину (ст. 547 ЦК України) і може забезпечувати лише дійсне зобовязання (ст. 548 ЦК України).

Враховуючи те, що між відповідачем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 не було укладено дійсного договору купівлі-продажу житлового будинку, а в розписці передані грошові кошти не позначені як завдаток, суд вважає їх авансом, що підлягає поверненню позивачу.

Відповідач ОСОБА_3 отримав від позивача ОСОБА_1 3 тисячі доларів США та 1 тисячу євро, що станом на 27 грудня 2016 року за офіційним курсом НБУ становить 106620 грн., однак враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму, яку просить позивач, а саме 105200 грн.

На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені нею судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме витрати на правову допомогу в сумі 1206 грн. 40 коп. (250 грн. за складання позовної заяви + 956 грн. 40 коп. за участь представника ОСОБА_2 в судовому засіданні протягом 3 год. 18 хв.).

На підставі ст.ст. 203, 215, 216, 220, 548, 570, 571, 635, 638, 639, 655, 657 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 84, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу будинку не укладеним та стягнення сплаченої суми коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 105200 (сто пять тисяч двісті) грн., що були отримані ним в рахунок оплати за будинок по вул. Звенигородській, 29 в с. Озірна Звенигородського району Черкаської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі 1206 грн. 40 коп.

Повний текст рішення складено 30 грудня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд.

Суддя Т.М. Кравченко