Провадження № 2-р/0202/1/2016
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Мороза В.П.

при секретареві: Овечко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз'яснення резолютивної частини виконавчого листа по цивільній справі № 202/12110/14-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення грошових сум за банківськими вкладами,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з заявою про роз'яснення резолютивної чистини виконавчого листа № 202/12110/14-ц, виданого 02.06.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська.

Сторони у судове засідання не з'явилися, повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд на підставі ч. 3 ст. 221 ЦПК України розглядає заяву за відсутності сторін.

Ознайомившись із заявою, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2016 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2015 року скасовано та відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення грошових сум за банківськими вкладами.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14, відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усуненні лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, заочне рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист № 202/12110/14-ц скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, а тому відсутні законні підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221 ЦПК України, п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення резолютивної частини виконавчого листа по цивільній справі № 202/12110/14-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення грошових сум за банківськими вкладами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя В.П. Мороз