АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2145/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 639/9787/15-ц ОСОБА_1
Категорія: інші Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Малінської М.С., Довгаль А.П.,

За участі секретаря: Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року

у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову Державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 09 лютого 2012 року, заінтересована особа: ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження № 29408517, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою на постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 09.02.2012 року про закінчення виконавчого провадження № 29408517 з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова № 2-1836 від 06.07.2011 року .

В обгрунтування скарги заявник посилався на те, що йому належить на праві власності 40/100 частин нежилого приміщення літ. "А-1" загальною площею 217,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова Макаровим В.О. у порядку забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів по справі № 2-1836/11 було накладено арешт та заборона проводити будь-які дії по відчуженню майнових прав на вказане нежитлове приміщення.

10 листопада 2015 року заявник в Жовтневому ВДВС Харківського міського управління юстиції отримав належним чином посвідчену копію постанови державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 09.02.2012 року про закінчення виконавчого провадження № 29408517 з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова № 2-1836 від 06.07.2011 року, якою було накладено арешт та заборона проводити будь-які дії по відчуженню майнових прав на нежитлове приміщення площею 217,1 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 179 та належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Заявник зазначав у скарзі, оскільки у нього не має нерухомого майна по вул. Полтавський шлях, 179 в м. Харкові, то вказана постанова винесена з порушенням вимог закону, що підтверджується довідкою КП "ХМБТІ" від 05.07.2011 року № 6181 на імя адвоката ОСОБА_5, в якій зазначено, що за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровано на праві власності 40/100 частки нежилого приміщення літ. "А-1" загальною площею 217,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149.

Окрім того, заявник у скарзі вказує, що оскаржувана постанова від 09.02.2012 року є незаконно також з тих підстав, що позовні вимоги позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів по справі № 2-1836/11 не було задоволено. Посилаючись на лист судді Жовтневого районного суду м. Харкова Макарова В.О., яким було повідомлено ОСОБА_2, що станом на 14.02.2014 року не скасовано заходи забезпечення позову - арешт та заборона на проведення будь-які дії по відчуженню майнових прав на нежитлове приміщення площею 217,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 179, заявник вважає, що при таких обставинах у державного виконавця не було підстав щодо закінчення виконавчого провадження з посиланням на п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Заявник зазначає, що оскільки виконання ухвали суду від 06.07.2011 року було покладено на ВДВС , КП "ХМБТІ" та вжиті заходи забезпечення позову ОСОБА_4 не було скасовано судом , то внаслідок незаконних, на думку заявника, дій посадових осіб ВДВС та КП "ХМБТІ" було в липні 2013 року , в листопаді 2013 року та в травні 2015 року знищено належне йому нежитлове приміщення по вул. Полтавськи1й шлях, 149, та державним реєстратором 18.10.2013 року до реєстру внесено інформацію щодо припинення права власності заявника на належне йому нерухоме майно.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із зазначеною вище ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року, скасувати постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 та ухвалити нове рішення по суті вимог скарги.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що категорія даних справ розглядається за участю представника ВДВС ХМУЮ, але суд проводив судове засідання без участі представника, коли долучила за клопотанням представника ОСОБА_2 до матеріалів справи ряд документів.

Також апелянт вказує, що судом першої інстанції встановлено, що ВДВС ХМУЮ фактично проігнорував ухвалу суду від 09.11.2015 року, яка набрала чинності, а також те, що матеріали виконавчого провадження в ВДВС ХМУЮ відсутні, але суд прийняв позицію представника ВДВС ХМУЮ.

Також суд першої інстанції не надав належної правової оцінки відповідям ВДВС ХМУЮ від 16.12.2015 та 05.02.2016 року.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, викладені у скарзі недоведені.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії .

З матеріалів справи вбачається, що відповідно змісту ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.07.2011 року, яка надійшла до виконання до Жовтневого ВДВС ХМУЮ 21.10.2011 року, необхідно було накласти арешт та заборону проводити будь-які дії по відчуженню майнових прав на житлове приміщення площею 217,1 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 179 та належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Того ж дня 21.10.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 22.11.2011 року винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, яке знаходиться за адресою зазначеною саме судом в ухвалі про забезпечення позову від 06.07.11 року , а саме на нежитлове приміщення площею 217,1 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях,179.

09.02.2012 року на підставі довідки КП «ХМБТІ» та витягу з Єдиного реєстру заборон, який підтверджує реєстрацію реєстратором обтяження на підставі постанови від 22.11.2011 року державного виконавця Давіденка Р.А. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за ВП 29408517, а саме нежиле приміщення площею 217,1 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 179, державним виконавцем відповідно до вимог п.8 ч1 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження 29408517 з примусового виконання ухвали суду від 06.07.2011 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу(посадової особи), на підставі якого видано виконавчий лист, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для закінчення виконавчого провадження було внесення даних щодо накладення арешту на майно.

Окрім того, представником Жовтневого ВДВС ХМУЮ на неодноразову вимогу суду надати для огляду у судовому засіданні матеріали виконавчого провадження 29408517 з примусового виконання ухвали суду від 06.07.2011 року , було надано 05.02.2015 року через канцелярію Жовтневого районного суду м. Харкова письмові пояснення з додатками про відсутність у Жовтневому ВДВС ХМУЮ матеріалів вказаного виконавчого провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представнив ВДВС також зазначив , що в липні 2015 року вказане виконавче провадження № 29408517 з примусового виконання ухвали суду від 06.07.2011 року у звязку з закінченням терміну зберігання підлягало знищенню, однак відповідний акт про його знищення відсутній. Вказані обставини підтверджуються службовою запискою начальника Жовтневого ВДВС ХМУЮ.

Окрім того, з матеріалів цивільної справи № 2-1836/11 вбачається, що ОСОБА_4 в своїй заяві про забезпечення позову просив накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме нежитлове приміщення площею 217,1 кв.м літ. «А-1», що розташоване саме адресою : м. Харків, вул. Полтавський шлях,149.

Відповідно супровідного листа вказана ухвала суду була направлена для відома ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та для виконання до ВДВС ХМУЮ та КП «ХМБТІ» . Матеріали цивільної справи № 2-1836/11 не містять відомостей щодо оскарження сторонами вказаної ухвали суду від 06.07.2011 року.

З листа судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2014 року, на який заявник посилається в обгрунтування своєї скарги також вбачається, що в порядку забезпечення позову ОСОБА_7 арешт накладався судом не нежитлове приміщення, яке знаходиться по вул. Полтавський шлях, 179 та вжиті заходи забезпечення позову не скасовано . Отримавши вказаний лист, заявник ОСОБА_2 також не звернувся з відповідною скаргою про скасування ухвали суду від 06.07.2011 р., або з заявою відповідно до вимог ст. 219 ЦПК України, з якої вбачається, що за клопотанням позивача ОСОБА_4 про накладення арешту не нежитлове приміщення по вул. Полтавський шлях, 179 судом було вжито відповідні заходи забезпечення позову на нерухоме майно за адресою: Харків, вул. Полтавський шлях, 179.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судова колегія приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення скарги ОСОБА_2 та визнаня незаконною постанови державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 09.02.2012 року про закінчення виконавчого провадження по ухвали суду від 06.07.2011 року.

При розгляді скарги на дії, бездіяльність державного виконавця суд враховує, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону).

Судова колегія приходить до висновку, що дії державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ щодо накладення арешту на нежитлове приміщення площею 217,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 179 та в наступному винесення постанови щодо закінчення виконавчого провадження є неправомірними, оскільки накладаючи арешт, державний виконавець не пересвідчився щодо належності вказаного майна боржнику, а також не накладення арешту на нежитлові приміщення площею 217,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149, які належить ОСОБА_2 потягли за собою знишення вказаного майна, що на теперішній час унеможливлює виконання судового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 грошових коштів.

Частиною 1 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Представником Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області суду не надано доказів, які б спростовували доводи заявника, зазначені у скарзі або обґрунтовували можливі заперечення державного виконавця проти скарги.

Що стосується вимог заявника ОСОБА_2 щодо скасування постанови державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харкова від 09.02.2012 року про закінчення виконавчого провадження по ухвалі суду від 06.07.2011 року щодо накладення арешту, судова колегія вважає, щог вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вказані повноваження до компетенції суду не відносяться.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року скасувати.

Визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 неправомірними.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2, стосовно скасування постанови державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: