Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючої судді Шеремет А.М.,
суддів: Бондаренко Н.В., Демянчук С.В.
секретар судового засідання Коробчук А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення відсотків та інфляційних коштів за порушення грошового зобовязання,-
в с т а н о в и л а :
Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 12 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 січня 2015 року змінено, зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів із 2 587,14 грн. до 1021,48 грн.

В решіт рішення залишено без змін.

17 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення стосовно повернення їх судового збору.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у п. 41 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК України має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 124,80 грн. (а.с. 34), а тому відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з наведеного, сплачений ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 48,67 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2

Що стосується розподілу судових витрат, щодо сплати судового збору за подання позовної заяви, то рішення Сарненського районного суду від 16 січня 2015 року в цій частині залишено без змін, тому заява ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 88 , 220, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 48 (сорок вісім) грн. 67 коп.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_3