У Х В А Л А

іменем України

15 серпня 2016 року. м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова в складі головучого судді Штих Т.В при секретарі Чаленко Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя, визначення місяця проживання дитини в порядку розгляду заяви про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя, визначення місяця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до предмету позову, ОСОБА_1 просить виділити їй чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, що в місті Харкові, а відповідачу виділити у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, що в місті Харкові, автомобіль марки Вольво ХС70 д.н. НОМЕР_1 та грошову компенсацію вартості від продажу автомобілю НОМЕР_2.

Одночасно з вимогою про поділ спільного сумісного майна подружжя, позивач заявив вимогу про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, оскільки частина майна, яка підлягає поділу була придбана саме в цей період спільного життя Позивача та Відповідача.

Формально в цей час Відповідач не отримував згоди від Позивача на укладення тих чи інших угод, набував право власності на майно не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, а лише у фактичних шлюбних відносинах.

Вказане надає право Відповідачу безперешкодно відчужувати спірне майно третім особам. Після чого фактично на власний розсуд розпоряджатися спільними грошовими коштами, в тому числі отриманими готівкою.

Так, за відсутності згоди Позивача було продано автомобіль НОМЕР_2, грошові готівкові кошти від продажу якого отримав Відповідач.

Вказане надає можливість Відповідачу безперешкодно реалізувати і інше майно, що зробить неможливим захист прав та інтересів Позивача.

Так, Позивачу необхідно буде визнавати такі угоди недійсними, витребовувати майно з чужого незаконного володіння, що вимагатиме додаткового звернення з позовом до суду, додаткової сплати судового збору. Відповідно до тексту нотаріально - посвідченого договору купівлі - продажу № 3041 від 25 липня 2012 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 31 липня 2012 року, на підставі якого була придбана квартира АДРЕСА_2, що в місті Харкові - Відповідач нібито набув у особисту приватну власність, оскільки не перебував у зареєстрованому шлюбі.

15.08.2016 року до суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав позивача.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні вказаних вимог.

Згідно ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В звязку з вищевикладеним суд вважає, що накладення арешту - є співмірним заходом забезпечення позову у вказаному цивільному провадженні.

Суд зазначає, що неприйняття заходів по забезпеченню позову може привести до ускладнення по виконанню рішення по суті або взагалі зробити неможливим виконання даного рішення, суд вважає за необхідне застосувати забезпеченням позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 155 ЦПК України суд допускаючи забезпечення позовних вимог має право вимагати від позивача забезпечення збитків, які можуть наступити для відповідача у зв'язку із забезпеченням позову і у разі відмови від задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 151,152,153,155 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заявлену заяву про забезпечення позовних вимог позивача задовольнити .

Накласти арешт на

однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, що в місті Харкові, яка належить ОСОБА_2 на підставі нотаріально - посвідченого договору купівлі - продажу № 3041 від 25 липня 2012 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 31 липня 2012 року;

автомобіль марки Вольво ХС70 д.н. НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2 ;

1/2 частину чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, що в місті Харкові, яка належить ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 26 жовтня 2010 року зареєстрованого в реєстрі за № 5147 та зареєстрованого в реєстрі за № 5147 та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.11.2010 року

Роз'яснити заявнику, що у разі відмови судом в задоволенні його позовних вимог відповідач має право звернутися до нього за відшкодуванням збитків, заподіяних в результаті забезпечення позовних вимог згідно даного визначення.

Ухвалу направити компетентним органам, для відповідної реєстрації.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі до Дзержинського районного суду м. Харкова протягом 5 днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1, м. Харків вул. Балакірєва б. 50 кв. 108, ідентифікаційний номер НОМЕР_3

Боржник: ОСОБА_2 м. Харків вул. Балакірєва б. 50 кв. 108, ідентифікаційний номер НОМЕР_4

Строк предявлення ухвали до виконання один рік.

Суддя: Штих Т.В.