печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7871/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 травня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі- Ольховській М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерграндкапітал» - про стягнення грошових коштів та штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В :

22.02.2016 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь сплачені за вказаним договором грошові кошти в розмірі 160300 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 15.07.2015 між нею та ТОВ «Інтерграндкапітал» було укладено договір №805257 майнового лізингу, відповідно до умов якого ТОВ «Інтерграндкапітал» взяло на себе зобов'язання придбати предмет лізингу - автомобіль марки «Geely Emgrand X7 2.0 MT Comfort» вартістю 229 000 грн. 00 коп. та передати предмет лізингу у користування позивача на строк та на умовах, передбачених цим договором. На виконання умов договору позивач сплатила авансовий платіж у розмірі 50% вартості предмета лізингу в сумі 114 500 грн. 00 коп., комісію за організацію та оформлення договору в розмірі 20% вартості предмета лізингу, що складає 48 800 грн. 00 коп. Разом з тим, відповідач в порушення п.5.1 Договору не передав вказаний автомобіль у користування позивача. У зв'язку з чим, позивач 19.01.2016 направила на адресу відповідача заяву про розірвання вказаного договору та повернення сплачених нею грошових коштів. Однак вказана вимога залишилась невиконаною. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання з передачі вказаного автомобіля у користування позивача не виконав, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Протягом розгляду справи позивач збільшила розмір позовних вимог, подавши суду відповідну заяву, в якій просить стягнути з відповідача на її користь 160 300 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 3 359 грн. 71 коп. та інфляційні втрати в розмірі 8 639 грн. 00 коп.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

За вказаних обставин, суд визнав можливим розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання свого уповноваженого представника не направив, причини неявки представника не повідомив.

Суд на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача, який не направив до суду свого уповноваженого представника, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи.

Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15.07.2015 між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Інтерграндкапітал» було укладено договір майнового лізингу №805257, відповідно до умов якого ТОВ «Інтерграндкапітал» взяло на себе зобов'язання придбати предмет лізингу - автомобіль марки «Geely Emgrand X7 2.0 MT Comfort» та передати предмет лізингу у користування позивача на строк та на умовах, передбачених цим договором, а позивач зобов'язалась прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору. (а.с.8-14)

Відповідно до Додатку № 2 до вказаного договору вартість майнового лізингу складає 229 000 грн. 00 коп.(а.с.18)

На виконання умов вказаного Договору позивач сплатила авансовий платіж в розмірі 114 500 грн. 00 коп. та вартість фінансування в розмірі 20%, що становить 45 800 грн. 00 коп. Вказана обставина підтверджується квитанціями №0. від 15.07.2015 та №0.0.415858483.1 від 29.07.2015 (а.с.22)

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним договором, позивач 19.02.2016 направила на адресу відповідача вимогу про розірвання вказаного договору та повернення сплачених нею грошових коштів в сумі 160 300 грн. 00 коп. (а.с.21)

Разом з тим, як встановлено судом, вказана вимога залишилась невиконаною.

Частиною 1 статті 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуто ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься і у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг».

У ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу; розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» Лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови.

Пунктом 3 ч.1 ст.11 вказаного Закону передбачено, що Лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках.

Виходячи з вказаних положень Закону України «Про фінансовий лізинг», можливість розірвати договір або відмовитись від нього в односторонньому порядку передбачено лише в разі неналежного виконання лізингодавцем умов договору, а саме лише у разі затримки передачі товару в користування, в інших випадках сторони мають обов'язково керуватись умовами договору.

Обґрунтовуючи позов, позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов Договору, зокрема щодо затримки передачі позивачу вказаного автомобіля, просить стягнути з відповідача сплачені нею грошові кошти в розмірі 160 300грн.

Разом з тим суд не може погодитись з заявленими позивачем вимогами, виходячи з наступного.

Згідно з п.5.1 Договору предмет Лізингу передається в користування Лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати Лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця Авансового платежу та Комісії за Передачу Предмета Лізингу.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що розмірі Вартості Фінансування та Комісії за Передачу Предмета Лізингу встановлюється у Додатку №2.

Згідно Додатку №2 до Договору Комісія за Передачу Предмета Лізингу складає 3% в розмірі 6 870 грн. 00 коп. (а.с.18)

Вказаним договором наведено визначення Комісії за Передачу Предмета Лізингу, а саме це одноразова плата Лізингоодержувача Лізингодавцю за здійснення необхідних дій по передачі Предмета Лізингу.

Як встановлено судом і такі дані в матеріалах справи відсутні, позивач не сплатила Комісію за передачу предмета лізингу в розмірі 6870грн.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, строк передачі позивачу предмета лізингу за договором ще не настав, а тому відсутні підстави стверджувати про затримку передачі автомобіля марки «Geely Emgrand X7 2.0 MT Comfort» у користування позивача.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом із тим, позивачем не доведено і судом не встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним договором майнового лізингу, зокрема щодо передачі позивачу у користування предмета лізингу протягом 120 робочих днів з моменту сплати позивачем комісії за передачу лізингу,яка останньою не сплачена.

Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем, відсутні підстави для повернення позивачу сплачених за вказаним договором грошових коштів в розмірі 160 300 грн. 00 коп. та відповідно 3% річних у розмірі 3 359 грн. 71 коп. та інфляційних втрат в розмірі 8 639 грн. 00 коп.

Виходячи з встановлених обставин справи, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги безпідставні, необґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати стягненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 6, 7, 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.ст.3, 5, 6, 16, 627, 806 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 223, 224-226, 231, 232, 292, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерграндкапітал» про стягнення грошових коштів та штрафних санкцій, - відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерський

районний суд м.Києва К.О. Москаленко