АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2770/16 Справа № 183/5747/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спірного майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2015 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спірного майна подружжя.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Розподілено спільне майно подружжя та визнано за:

- ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку № 13 по вул.Тупік в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області;

- ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку № 13 по вул.Тупік в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 454 (чотириста пятдесят чотири) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року в частині розміру часток розподіленого житлового будинку, визнавши за ОСОБА_3 право власності на 18/100 частин житлового будинку № 13 по вул.Тупік в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, а за ОСОБА_2 право власності на 82/100 частин спірного будинку .

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 02 вересня 2006року між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015року було розірвано.

26 листопада 2007року між ОСОБА_4, як продавцем, та ОСОБА_2, як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу будинку № 13 по вул.Тупік в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що будинок № 13 по вул.Тупік в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області є спільною сумісною власністю подружжяі правомірно визнав за кожним із подружжя по 1/2 частині спірного житлового будинку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи приведені в апеляційній скарзі приведені ОСОБА_2, що спірний будинок був придбаний за більшим розміром коштів її батьків, колегія суддів вважає недоведеними і ставиться критично, оскільки на момент купівлі спірного будинку сторони знаходились у шлюбі і договір дарування грошових коштів між відповідачкою та її матірю не укладався.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_5