Провадження № 2/638/1617/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, КП «Харківські теплові мережі», 20.08.2015 року звернувся до суду із позовною заявою, у якій поросить суд стягнути із боржника суму заборгованості за послуги з теплопостачання.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Відповідач є споживачами послуг, які надаються позивачем, проте всупереч діючому договору за спожиті послуги не сплачувала, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.11.2010 до 31.06.2014 року.

15.10.2014 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, 15.10.14 судовий наказ видано.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2014 року було скасовано судовий наказ від 15.10.2014 року.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовну заяву у повному обсязі та просила стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за отримані послуги теплопостачання за період з 01.11.2010 до 31.06.2014 року на суму 2375 грн. 75 коп.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання зявилась, проти позову заперечувала, просила застосувати строки позовної давності та надала квитанції про сплату комунальних послуг.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, доходить висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та є абонентом КП "ХТМ". Особовий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_1

За період з 01.11.2010 року по 30.06.2014 року відповідач не в повному обсязі сплачувала вартість наданих послуг, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість в розмірі 2375 грн. 75 коп.

Відповідно до вимог Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу.

Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення, здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

За період користування тепловою енергією з 01.11.2010 року по 30.06.2014 року відповідачем спожито теплової енергії на суму 2375 грн. 75 коп., що підтверджується даними відомості нарахувань та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу, яку долучено до матеріалів справи.

За кожен розрахунковий період на адресу відповідачів направлялися платіжні вимоги-доручення, щодо сплати заборгованості за спожиту теплову енергію, які відповідачем погашались не у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з положеннями ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до вимог п.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24.06.2004 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05 року № 630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускаються.

З вимог ст. 64 ЖК України вбачається, що повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма.

Надані відповідачем квитанції про сплату комунальних послуг, які здійснювались у період з травня 2012 року по жовтень 2014 року на загальну суму 926,00 грн. та не містять періодів, за які здійснюється платіж, а тому, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, вказані кошти позивачем зараховано для погашення заборгованості за ранні періоди заборгованості.

Таким чином, відповідач не виконує належним чином покладені на неї обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту теплову енергію, тому сума заборгованості перед позивачем, підлягає стягненню з відповідача.

Разом із тим, відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК).

Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК).

Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за період у межах позовної давності.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості за спожиту теплову енергію.

Зважаючи на те, що відповідач свої зобов'язання не виконали, добровільно вартість наданих послуг у повному обсязі не сплатила, у позивача виникло право на звернення до суду з дійсним позовом.

Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно частині задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 57-60, 88, ч.4 ст. 169, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст. 525 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду у розмірі 679 грн. (шістсот сімдесят девять) 36 коп.

В задоволенні інших позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 69 грн. (шістдесят девять грн.) 66 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя