Справа № 496/1107/16-ц
Провадження № 2/496/843/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бобуйок А.Д.,

при секретарі Камочкіній А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,125 га, яка розташована по вулиці Больнична, 7 в селі Дачне, Біляївського району, Одеської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3, померлої 26 червня 2015 року.

Свої вимоги мотивує тим, що вона, як спадкоємець за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку і рекомендовано звернутись до суду, так як спадкодавець за життя не отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,125 га. У звязку з цим вона змушена звернутись з даним позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі та просив справу розглянути без його участі.

Приймаючи до уваги заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, 26 червня 2015 року померла ОСОБА_3 бабуся позивачки, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 422627 (а.с.7).

На підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 289155, виданого 05 квітня 2006 року при житті померлій ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,185 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в селі Дачне по вулиці Больнична, 7, Біляївського району, Одеської області (а.с.9).

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3500 (а.с.15), 29.07.2006 року померла ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_6 купив земельну ділянку площею 0,060 гектарів від загального розміру земельної ділянки 0,185 гектарів, з них ріллі 0,060 гектарів, що розташована в селі Дачне, Біляївського району, Одеської області, вулиця Больнична, 7.

Після цього ОСОБА_3 Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,125 га, що залишилась у її власності після укладення договору купівлі-продажу з ОСОБА_6, не отримала.

З заповіту, посвідченого 17 січня 2011 року секретарем Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_3 заповідала усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона матиме право за законом, позивачці, але листом № 260/02-14 від 18.09.2015 року приватний нотаріус відмовив їй в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3, так як спадкодавець за життя не отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,125 га (а.с.6).

Відповідно до довідок № 2396 та № 2397, виданих виконкомом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області 14 вересня 2015 року, ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті 26 червня 2015 року. На день смерті ОСОБА_3 за зазначеною адресою були зареєстровані ОСОБА_2 син померлої, ОСОБА_7 невістка померлої, ОСОБА_1 онука померлої, ОСОБА_8 правнук померлої.

З матеріалів спадкової справи до майна ОСОБА_3, яка померла 26 червня 2015 року вбачається, що позивачка з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі звернулась до приватного нотаріуса 18.09.2015 року, тобто у встановлений ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, спадкування та інших цивільно-правових угод. Це положення закріплено і в ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 1218 вказаного Кодексу до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи викладене суд вважає, що позов обґрунтований і законний, а тому він підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1218, 1221, 1222, 1223, 1225, 1268, 1270 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,125 га, яка розташована по вулиці Больнична, 7 в селі Дачне, Біляївського району, Одеської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3, померлої 26 червня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_9