Справа № 495/2157/16-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
17 травня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Південбуд" про визнання майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва, -
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ "Південбуд" про визнання майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва, а саме просить суд:
визнати за ОСОБА_1 майнові права на обєкт незавершеного будівництва, а саме: на двокімнатну квартиру, що знаходиться на пятому поверсі житлового комплексу розташованої в Одеській області, смт. Затока по вул. Заріпова № 4, будівельний номер квартири 125, загальною площею 88,75 кв.м.
Позивач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутністю.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, до суду надав заперечення проти позовних вимог, мотивуючи тим, що ТОВ «ПІВДЕНБУД» не погоджується з позов ОСОБА_1. в частині вимог про визнання майнових прав на обєкт інвестування спірної квартири, а саме відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим обєктом вважається річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки.
Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як обєкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.
Таким чином, ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на окремі обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.
Відповідач вказує, що вищезазначений факт має істотне значення для обєктивного розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНБУД» про визнання за ОСОБА_1 майнових прав.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за їхньої відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 23 грудня 2005 року між ТОВ «Південбуд» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір № 125-5-2-4 про співробітництво по інвестуванню і будівництву житлового будинку, розташованого в смт. Затока по вул. Заріпова,4.
Згідно п. 1.1 договору, його предметом є інвестування будівництва Позивача в будівництві 4-секційного, 9 - поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, який будується по замовленню ТОВ «Південбуд» з метою отримання в власність квартири в відповідності з Договором.
Відповідач, відповідно п. 2.3.1, п. 2.3.3, п. 2.3.4. Договору зобов'язався, після здачі будинку в експлуатацію, передати у власність Позивачу квартиру, яка знаходиться на 5-му поверсі вказаного будинку , будівельний номер квартири - 125, загальна площа якої має бути 88,75 м.кв., кількість кімнат в квартирі - дві.
Позивач, згідно пунктів 2.2., 3.3 Договору, зобовязалась здійснити інвестування будівництва квартири шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Відповідача. Оплата повинна була здійснюватися по етапам: перший внесок 30 відсотків вартості Договору, що складає 80 354,00 грн., що еквівалентно 15 975,00 доларів США та, відповідно, 70 відсотків вартості Договору оплачуються поквартально, в два етапи до 15.12.2006 р., та складають 18 7431,00 грн., що еквівалентно 37 275,00 доларів США.
Позивачем свої зобовязання було виконано в повній мірі, здійснено повну оплату, що підтверджується квитанціями, що додані до матеріалів справи.
Згідно п.3.1. Договору, фінансування здійснювалось у гривневій валюті, але було еквівалентно та залежало від курсу долара США встановленого ПАТ «Промінвестбанк».
Згідно з п. 2.3.3. Договору, відповідач зобовязався закінчити будівництво та здати будинок в експлуатацію до 4 кварталу 2007 року.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей і строк (термін), також згідно норм ст. 509, 526, 629 ЦК України, зобов'язання повинне використовуватися належним чином в установлений строк до вказівок угоди і не допускається двосторонньої зміни умов угоди за винятком випадків передбачених законом.
Таким чином, Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання оскільки по даний час не завершив будівництво об'єкту, не здійснив дії по здачі в експлуатацію зазначеного будинку, чим не виконав взятих на себе зобов'язань. Тобто, Відповідач, своїми діями, а саме невиконанням покладених на нього зобов'язань, позбавляє Позивача права набуття права власності на належне Позивачу новостворене нерухоме майно, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Відповідно до ст. 876 ЦК України, власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, тобто Позивач, якщо інше не передбачено договором.
З цього випливає, що Позивач набув майнові права на 88,75 м.кв. квартири за адресою: Одеська область, смт. Затока, вул. Зарипова № 4, пятий поверх, будівельний номер квартири 125, оскільки дана площа ним була викуплена.
Згідно зі ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна.
При цьому, згідно ст. 19 зазначеного Закону, однією з підстав для проведення державної реєстрації права на нерухоме майно є наявність свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону.
Разом з тим, згідно зі ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Згідно вимог ч. З ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.
З огляду на вищезазначене, позивач сплативши грошові кошти в повному розмірі у будівництво обумовленого договором об'єкта, набув майнові права на частку в об'єкті незавершеного будівництва, а саме: двокімнатну квартиру, що знаходиться на п'ятому поверсі, житлового комплексу розташованої в Одеської обл., смт. Затока по вул. Заринова, 4, будівельний номер квартири 125, загальною площею 88.75 кв. м.
Разом з тим, відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим помірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності встановлена судом.
Керуючись ст. ст.. 109, 118-120, 122, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 177, 190, 328, ч.2,3 ст.331, 509, 526, 530, 629,876 ЦК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Південбуд" про визнання майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 майнові права на об'єкт незавершеного будівництва, а саме: на двокімнатну квартиру, загальною площею 88,75 кв.м., розташовану на пятому поверсі житлового комплексу за адресою: Одеська обл., смт. Затока, вул. Зарипова, 4, будівельний номер квартири 125.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: