Справа № 750/435/16-ц Провадження № 22-ц/795/915/2016 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Карапута Л. В. Доповідач - Шевченко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка В.М.,
суддів:Лакізи Г.П., Скрипки А.А.
при секретарі:Бивалькевич Т.В.
за участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на період навчання,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, в якому просила стягнути аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_7 на період його навчання в розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до закінчення навчання в коледжі транспорту та комп'ютерних технологій ЧНТУ, тобто до 30 червня 2017 року.

Зазначеним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на період навчання задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період навчання в Коледжі транспорту та комп'ютерних технологій ЧНТУ, тобто до 30.06.2017, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 18.01.2016 року. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_5 до нього відмовити.

На думку ОСОБА_6 рішення суду є необґрунтованим, судом не в повній мірі з'ясовані обставини, що мають істотне значення для справи та рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що 12 лютого 2016 року відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи та витребування з поліклінічного відділення ЧМЛ-№3 даних про стан його здоров`я, крім того просив врахувати, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та на його утриманні перебуває тяжко хвора мати, яка потребує постійного догляду, та стан здоров'я самого відповідача потребує постійного лікування. Однак ухвалюючи рішення, суд першої інстанції всупереч зазначеного клопотання, розглянув справу без участі відповідача та не врахував ті обставини, на які посилався ОСОБА_6 Задовольняючи вказаний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є матеріально забезпеченим, здатним утримувати сина, проте з таким висновком ОСОБА_6 не погоджується.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від 24.09.1997 року, актовий запис № 1621, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_1 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому Чернігівської області, Україна. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 01.09.2013 року навчається на 3-му курсі денної форми навчання в Коледжі транспорту та комп'ютерних технологій ЧНТУ за рахунок державного бюджету з запланованою датою закінчення навчання 30.06.2017 року (а.с.6-10). Відповідно до виконавчого листа виданого Деснянським районним судом м. Чернігова від 12 грудня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 29.10.2013 року і до повноліття дітей (а.с.11).

Відповідно до положень ст.199 СК України та роз»яснень викладених в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форм навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи із змісту наведених норм, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи в сукупності, дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_7, який продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги у зв'язку з цим, однак відповідач не бере участі в фінансуванні його подальшої освіти.

З наданих ОСОБА_6 до апеляційного суду письмових доказів вбачається, що він має регулярну заробітну плату та займає посаду водія 3 класу у ТОВ «Пассервіс-Люкс» згідно довідки про доходи (а.с.51).

Посилання ОСОБА_6 щодо наявності на його утриманні непрацездатної матері - ОСОБА_9 не може братися до уваги при визначенні розміру аліментів, оскільки на підтвердження вказаної обставини відповідачем не надано жодного належного письмового доказу.

Також є безпідставними доводи ОСОБА_6, що він не має житла, а тому змушений за договором оренди орендувати квартиру, оскільки відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 01 липня 2003 року, відповідач разом із членами сім»ї є співвласником квартири АДРЕСА_1 (а.с.46). Із доданих же відповідачем матеріалів не вбачається, що ним фактично понесені витрати на найм житла, а доданий ним Договір оренди (а.с.52), понесення таких фактичних витрат не підтверджує.

Протокол обстеження ОСОБА_6 кабінету магнітно - резонансної томографії лише підтверджує факт його обстеження та стан здоров»я 03.06.2008 року (а.с.55), проте не є свідченням стану його здоров»я на теперішній час, як і копії записів лікарів в його медичній картці.

Відповідно до довідки головного державного виконавця Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції від 26.04.2016 року, у зв»язку із виповненням ОСОБА_7 18 років, державним виконавцем було направлено лист до бухгалтерії ДП" Пассервіс Люкс" про утримання із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), щомісячно. Наявна заборгованість відповідача по аліментах на 01.04.2016 року складає 5961,30 грн.

Інших істотних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_6 виконувати аліментні зобов»язання щодо повнолітнього сина ОСОБА_10 який продовжує навчання ним не наведено.

Відповідно до довідки про доходи Коледжу транспорту та комп»ютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету від 21.04.2016 року, син відповідача, ОСОБА_7 навчається за рахунок державного бюджету, отримав у січні - березні 2016 року,стипендію у розмірі 622,00 грн.

Враховуючи вищенаведені докази, слід вважати встановленим, що у ОСОБА_6 наявна можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і тому є недостатньо забезпеченим коштами як для навчання так і для інших необхідних потреб(харчування,одяг,користування транспортом, тощо).

Однак аналізуючи вищевикладене, враховуючи матеріальний стан ОСОБА_6 та матеріальний стан його сина ОСОБА_10, який потребує матеріальної допомоги, обставини справи, що мають істотне значення, колегія суддів вважає, що розмір аліментів визначений судом першої інстанції в 1/4 частину заробітку (доходу) всупереч положенням ст.213 ЦПК України ніяк не обґрунтований, і відсутні міркування суду щодо визначеного ним розміру аліментів, на переконання колегії суддів такий розмір є дещо завищеним; тому рішення суду в цій частині підлягає зміні, зі зменшенням розміру аліментів на період продовження навчання сина відповідача, ОСОБА_7 до 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, і останнім не доведено відсутності у нього можливості надавати матеріальну допомогу сину у такому розмірі.

Визначаючи такий розмір аліментів, який необхідно стягувати з ОСОБА_6 на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, апеляційний суд враховує також положення СК України у відповідності із яким правове зобов'язання по утриманню повнолітніх дітей, які продовжують навчання, покладено в рівній мірі на їх батьків.

Апеляційний суд не може погодитись із доводами ОСОБА_6 в засіданні апеляційного суду про те, що він погоджується сплачувати аліменти на період продовження навчання повнолітнього сина ОСОБА_10 у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) щомісячно. Оскільки при вирішенні даної справи про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання після досягнення дитною повноліття, враховуючи потреби повнолітнього сина у матеріальній допомозі необхідної для підтримки нормальної його життєдіяльності і наявності можливості відповідача(батька) надавати таку допомогу, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності (ч.9 ст.7 СК), визначений апеляційним судом розмір аліментів, є реальним і дає змогу матеріально підтримати сина відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 лютого 2016 року змінити в частині визначення розміру аліментів, зменшивши розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісяця.

В іншій частині зазначене рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: