Справа № 203/857/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 травня 2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Карпенка С.Ф.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

розглянув у приміщенні суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_3, ІНК» про стягнення нарахованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_3, ІНК» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені (а.с.1-2).

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилалась на те, що вона працювала на підприємстві відповідача з 14 лютого 2013 року по 06 липня 2015 року на посаді електромонтера, проте відповідачем заробітна плата належним чином не виплачувалась і при звільненні розрахунок з нею проведений не був, тому позивач просила суд стягнути на свою користь заборгованість за квітень 2015 року в розмірі 3 486 грн. 27 коп., за травень 2015 року 1 155 грн. 56 коп., за червень-липень 2015 року з урахуванням невикористаної відпустки 4206 грн. 23 коп. середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 07 липня 2015 року по 01 березня 2016 рік у розмірі 22 047 грн. 38 коп. (а.с. 1-2)

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. (а.с. 16,22,23)

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем з 14 лютого 2013 року по 06 липня 2015 року та займала посаду електомонтера. На підставі наказу ПАТ «ОСОБА_3, ІНК» № 676-к від 30 червня 2015 року позивач звільнена на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою, долученою до матеріалів справи в копії (а.с.4).

Встановлено, що посадовий оклад ОСОБА_1 як електромонтера у ПАТ «ОСОБА_3, ІНК» за останні два робочих місяці складав: за лютий 2015 року 1518 грн. 34 коп. та у березні 2015 року 2 674 грн. 76 коп. (а.с.26-40).

Також встановлено, що заборгованість по заробітній платі у ПАТ «ОСОБА_3, ІНК» перед ОСОБА_1 становить 8 848 грн. 06 коп., з яких: заборгованість за квітень 2015 року 3 486 грн. 27 коп., травень 2015 року 1 155 грн. 56 коп. та червень з урахування невикористаної відпустки за липень 4 206 грн. 23 коп., що підтверджується довідкою наявною у матеріалах справи (а.с. 3)

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані Конституцією України, нормами КЗпП України, Законом України «Про оплату праці».

Конституцією України у статті 43 гарантоване право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, чому повною мірою кореспондують положення ст.ст. 21, 22, 24 розділу VI «Права працівника на оплату праці та їх захист» Закону України «Про оплату праці», який є спеціальним для даних правовідносин.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Враховуючи вищезазначені обставини та встановлені факти, суд приходить до висновку про доведеність порушення відповідачем вимог ст.ст.116, 115 КЗпП України з належного розрахунку при звільненні, а також компенсації за невикористану відпустку. Зазначена заборгованість, як вбачається з довідки наданої ПАТ «ОСОБА_3, ІНК» становить 8 848 грн. 06 коп. та включає у себе: квітень 2015 року 3 486 грн. 27 коп., травень 2015 року 1 155 грн. 56 коп. та червень з урахування невикористаної відпустки за липень 4 206 грн. 23 коп.

Що стосується заборгованість за середній заробіток за весь час затримки по 01 березня 2016 року то її розрахунок проводиться відповідно до постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року.

П.п. 3 п. 2 ч. 2 постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року встановлено, що працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

Як вбачається з позовної заяви посадовий оклад ОСОБА_1 як електромонтера у ПАТ «ОСОБА_3, ІНК» за останні два робочих місяці складав: заборгованість за лютий 2015 року 1518 грн. 34 коп. та березень 2015 року 2 674 грн. 76 коп.

Отже відповідно до розрахунків, які містяться у позовній заяві вбачається заборгованість за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 22 047 грн. 38 коп., яка підраховувалась відповідно до кількості робочих днів з 07 липня 2015 року до 01 березня 2016 року з урахування розміру фактичного заробітку за день, відповідно до двох останніх робочих місяців.

За правилами ст.88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат у справі, від сплати яких позивач звільнена, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57-64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст.47, 83, 116,117, 233, 237-1 КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ОСОБА_3, ІНК» про стягнення нарахованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені- задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «ОСОБА_3, ІНК» ( , юридична адреса: 69091, м.Запоріжжя, Бульвар Шевченка, буд.71-а; фактична адреса: 49033 м.Дніпропетровськ, вул.Бориса Кротова, буд.24) на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі- 8 848 грн. 06 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені по день звернення до суду- 22 047 грн. 38 коп., всього стягнути- 30 895 (тридцять тисяч вісімсот девяносто пять) грн. 44 коп.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «ОСОБА_3, ІНК» () на користь держави судовий збір- 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Карпенко С.Ф.