Справа № 754/6224/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2016 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Галась І.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів за проживання, компенсації за заподіяну шкоду,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просила суд, враховуючи тяжке матеріальне та соціальне становище, звільнити від сплати судового збору, присудити відшкодувати ОСОБА_2 їй заподіяну шкоду у розмірі 4260 тисяч гривень матеріальної шкоди з 19.12.2015р. по 24.02.2016р. проживання за адресою: АДРЕСА_1 1500 грн. за розбитий телефон.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки при поданні позовної заяви позивач порушив вимоги ст. 119 ЦПК України, а саме: не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину , наявність підстав для звільнення від доказування, не чітко викладений зміст позовних вимог, не наведено розрахунку (обґрунтувань) визначеної позивачкою матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

До позовної заяви позивачкою додано клопотання про звільнення від сплати судового збору в зв'язку з важким матеріальним та соціальним положенням.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ч.1 п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Вважаю, що правові підстави для звільнення позивача від слати судового збору в даному конкретному випадку відсутні, оскільки позивачем на надано будь-яких конкретних правових доказів щодо відсутності у неї коштів для оплати судового збору, не надано доказів про наявність у неї пільг щодо сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», а наявність 3-ї групи інвалідності у позивача не є підставою для звільнення її від сплати судового збору.

Відповідно до ст.7 ЦПК України мова цивільного судочинства визначається ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Згідно ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики», судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами). Професійний суддя повинен володіти державною мовою. У межах території, на якій відповідно до умов частини третьої статті 8 цього Закону поширена регіональна мова, держава гарантує можливість здійснювати судове провадження цією регіональною мовою (мовами). Необхідність забезпечення такої гарантії має враховуватися при доборі суддівських кадрів. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Згідно ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про засади державної мовної політики», державною мовою України є українська мова. Українська мова як державна мова обов'язково застосовується на всій території України при здійсненні повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, у міжнародних договорах, у навчальному процесі в навчальних закладах в межах і порядку, що визначаються цим Законом. Держава сприяє використанню державної мови в засобах масової інформації, науці, культурі, інших сферах суспільного життя.

На підставі вищевикладеного, позовна заява має бути викладена державною (українською ) мовою.

Відповідно ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Зазначене відповідно до ст. 121 ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів за проживання, компенсації за заподіяну шкоду залишити без руху та надати строк на усунення недоліків, у вигляді п'яти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: