У х в а л а

іменем україни

21 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Леванчука А.О.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року,

вс т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі − ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду із зазначеним позовом, у якому просило суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2006 року № DNН4КР11911281 у розмірі 7 375 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2006 року у розмірі 2 560 грн 59 коп., яка складається з заборгованості за відсотками за користування кредитом − 1 733 грн 21 коп.; а також штрафи фіксована частина - 500 грн та відсоткова складова - 327 грн 38 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить змінити оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволені позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що наявні підстави передбачені ст. ст. 610, 612, 1049 ЦК України для стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року та на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

А.О.Леванчук

І.К.Парінова