РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1958/16-ц

26 грудня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, встановлених рішенням суду

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, встановлених рішенням суду та просив стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі з 1/2 частини до 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що на даний час його матеріальне становище змінилося і тому немає можливості продовжувати сплачувати аліменти на користь відповідачки в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки змінився його сімейний стан і матеріальний стан як платника аліментів, оскільки він вдруге одружився і у нього з дружиною народився син, який також потребує матеріального забезпечення.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_5 усі заявлені вимоги підтримали із підстав, зазначених у позові, просили їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заперечення на позов в яких просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_6 заперечував проти позовних вимог. Вважає, що розмір аліментів, який пропонує сплачувати позивач є мізерним, і не може належним чином забезпечити утримання дітей.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що на підставі рішення Костопільського районного суду від 06 листопада 2013 року з відповідача стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 18 жовтня 2013 року і до досягнення повноліття старшою дитиною.

Крім того, судом було встановлено, що позивач на даний час перебуває у новому шлюбі, який був укладений 01 липня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ГЮ №107182 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області.

Від даного шлюбу позивач має неповнолітню дитину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ГЮ № 256724 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, про що в книзі реєстрації народження зроблено відповідний актовий запис за № 214 від 27 липня 2016 року.

Таким чином судом встановлено, що після винесеного рішення Костопільського районного суду від 06 листопада 2013 року, у позивача змінився сімейний стан: останній вдруге одружився, від даного шлюбу має малолітнього сина і тому зобов'язаний утримувати свою нову сім'ю.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із ст. 141 СК України вбачається, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, вимога про зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає до задоволення, а саме суд вважає за можливе зменшити розмір сплати аліментів на утримання зазначених дітей з 1/2 частини до 1/3 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 10, 60, 61, 209, 212, 214-215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, встановлених рішенням суду - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2013 року по цивільній справі №564/2728/13-ц на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі з 1/2 частини до 1/3 частини всіх видів його заробітку(доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення повноліття старшою дитиною.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_9