Справа № 465/2471/14 Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М.
Провадження № 22-ц/783/3803/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Бохонко Е.Р.

з участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного університету «Львівська політехніка» про зобов»язання видати довідку про стаж роботи та стягнення компенсації за недоотриману пенсію,-

встановила:

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Національного університету «Львівська політехніка» про зобов»язання видати довідку про стаж роботи та стягнення компенсації за недоотриману пенсію.

Вимоги обгрунтовував тим, що у 1996 - 1999 роках він працював на посадах провідного інженера та провідного конструктора у Науково-дослідній лабораторії № 4 Спеціального конструкторського бюро електромеханічних систем Державного університету "Львівська політехніка", які відносились до наукових за змістом виконуваних робіт та відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

За період 2013 - 2014 років він звертався до посадових осіб Національного університету "Львівська політехніка" щодо отримання довідки для призначення пенсії за науковим стажем, однак йому відмовлено з посиланням на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2004 року № 257 затверджено Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до ст. ст. 22-1 та 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", до якого не входять посади провідного інженера та провідного конструктора, які він обіймав.

Відсутність даної довідки унеможливлює призначення йому пенсії за науковим стажем, просив позовні вимоги задовольнити.

З врахуванням заяви про зміну позовних вимог просив зобов»язати відповіадча видати необхідну довідку про його стаж роботи в період з 16 січня 1996 року по 28 лютого 1999 року встановленої форми для призначення наукової пенсії, стягнути з відповідача компенсацію за недоотриману пенсію за попередні місяці починаючи з 26 жовтня 2013 року (з часу виповнення 60,5 років, необхідних для призначення пенсії за науковим стажем) у розмірі різниці між науковою (коефіцієнт 0,8) та реально призначеною пенсією (коефіцієнт 0,4162) за 11 місяців (з 26 жовтня 2013 року по 25 вересня 2014 року) у сумі 15301 грн. (а.с. 2-4, 21).

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Національного університету «Львівська політехніка» про зобов»язання видати довідку про стаж роботи та стягнення компенсації за недоотриману пенсію відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08 жовтня 2015 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 жовтня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач ОСОБА_2, вважає рішення незаконним та необгрунтованим у звязку з тим, що судом неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, порушені норми матеріального та процессуального права.

На думку апеллянта, суд проігнорував те, що під час роботи ОСОБА_2 у «Львівській політехніці» з 16.01.1996 р. по 28.02.1999 р. діяв ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» в ред. від 13.12.1991 р., згідно якого посади провідного конструктора і провідного інженера, які обіймав позивач, входили до переліку посад, які вважаються науковими.

Враховуючи положення статті 58 Конституції України, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, постанова Кабінету Міністрів України від 04 березня 2004 року № 257 не може бути застосована до нього.

Стверджує, що звертався до Франківського відділення Пенсійного фонду України у м. Львові на загальних підставах з повним комплектом документів (з усіх місць роботи, де працював) саме для призначення наукової пенсії, але пенсію призначено за віком, а не наукову, що підтверджується ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова від 14 квітня 2014 року № 8410/03-20, тому посилання суду першої інстанції на те, що позивач не звертався за призначенням йому наукової пенсії до територіальних органів Пенсійного фонду України не відповідають дійсності.

Крім цього зазначає, що саме відсутність довідки за формою № 1 від НУ «Львівська політехніка» не дає можливості Пенсійному фонду призначити позивачу пенсію не за віком, а за науковим стажем роботи.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника відповідача на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідей чи відмов територіальних органів Пенсійного фонду України у призначенні позивачу наукової пенсії у матеріалах справи не має, тому вимога позивача про стягнення компенсації за недоотриману пенсію є його припущенням.

Крім цього вказав, що стаж наукової роботи для призначення пенсії визначається за основним місцем роботи згідно п.1, 2, 2-1 Постанови КМУ № 257 від 04.03.2004 р., якими затверджено перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів, перебування на яких дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 24 ЗУ « Про наукову і науково-технічну діяльність». Перелік поділено на 4 пункти в залежності від правового статусу, при цьому посади «провідний конструктор» та «провідний інженер» не містяться в Переліку, тому відмовив у задоволенні вимоги видати довідку.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки такі не відповідають наведеним вище вимогам закону.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод конституційне право на судовий захист повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Частинами 1, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із ст. ст. 2-1, 5-1 КЗпП України держава забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин, крім цього, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 48 КЗпП України основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено, що позивач працював у Державному університеті «Львівська політехніка» (з 11 вересня 2000 року надано статус національного) з 16 січня 1996 року по 29 вересня 1996 року на посаді провідного інженера, з 30 вересня 1996 року по 28 лютого 1999 року на посаді провідного конструктора у науково-дослідній лабораторії № 4 Спеціального конструкторського бюро електромеханічних систем, в якій виконувались науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи за основним напрямком діяльності університету (а.с. 1-8).

У звязку з досягненням пенсійного віку у 2013 році позивач звернувся до відповідача із заявою про надання довідки необхідної форми для отримання пенсії за науковим стажем.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 06 квітня 2011 року № 10-3 затверджено Перелік та порядок подання документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», відповідно до п. «в» ч. 1 якого для призначення пенсії згідно із вказаним Законом особою подаються документи про стаж, що визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та довідка про підтвердження стажу наукової роботи підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації або їх правонаступників.

Статтею 221 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено перелік посад наукових працівників, серед яких зазначалися посади повідного конструктора на провідного інженера.

Відповідно до ст. 23 вказаного Закону до стажу наукової роботи зараховується час роботи на посадах наукових працівників, визначених ст. 221 цього Закону.

Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів, перебування яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до ст. 24 Закону, затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням положень ст. 221 Закону.

Посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 04 березня 2004 року №257, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для видачі позивачу довідки для Пенсійного фонду Франківського району м. Львова за формою додатка 1 до Переліку та порядку подання документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», однак не звернув уваги, що на час роботи позивача у Державному університеті «Львівська політехніка» вказаний нормативно-правовий акт не поширювався на спірні правовідносини, у звязку з чим посилання на нього, як на підставу для відмови у задоволенні позову, є помилковим.

Разом з цим, за змістом ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відтак, враховуючи те, що відповідно до ст. 221 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в перелік посад наукових працівників, час роботи на яких зараховується до стажу наукової роботи, входили посади провідного конструктора та провідного інженера, при цьому, довідка форми 1 про підтвердження стажу наукової роботи підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації або їх правонаступників, є необхідною для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про видачу довідки про стаж роботи за період з 16 січня 1996 року по 28 лютого 1999 року за формою додатка 1 до Переліку та порядку подання документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 06 квітня 2011 року № 10-3.

В свою чергу, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача про стягнення компенсації за недоотриману пенсію є необґрунтованою та неможливою для задоволення, тому судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення в цій частині.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином з відповідача НУ «Львівська політехніка» необхідно стягнути в користь позивача ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 121,80 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до Національного університету «Львівська політехніка» про зобов»язання видати довідку про стаж роботи скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати Національний університет «Львівська політехніка»видати ОСОБА_2 довідку про стаж роботи за період з 16 січня 1996 року по 28 лютого 1999 року за формою додатка 1 до Переліку та порядку подання документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 06 квітня 2011 року № 10-3.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Національного університету «Львівська політехніка» в користь позивача ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 121,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_5