Справа № 219/5675/16-ц
Провадження № 2/219/2924/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Воробйової І.В.,

при секретарі Бібік Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільної сумісної власності подружжя та виділ частки майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільної сумісної власності подружжя та виділ частки майна подружжя, в якому вказала, що 23 грудня 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 В подальшому сімейні відносини не склалися, шлюб між нею та відповідачем в листопаді 2009 року було розірвано. На її утриманні залишилася неповнолітня дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У період шлюбу, за власні сімейні кошти, на підставі договору купівлі-продажу від 13 вересня 1997 року, ними було придбано жилу квартиру АДРЕСА_3, в якій зареєстровані позивачка, відповідач та їхня неповнолітня дитина. Згідно довідки, виданої КП «Артемівське БТІ», за відповідачем зареєстровано нерухомість у вигляді квартири АДРЕСА_1 (Артемівськ). Перед розірванням шлюбу сторони домовились про добровільний поділ спільного майна, але відповідач відмовляється здійснити добровільний поділ майна, яке було набуте під час перебування у шлюбі, тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх законних прав. Позивачка вважає, що згідно до ст. 22 Кодексу по шлюб та сім'ю , що діяв в період оформлення права власності на спірну квартиру, майно, придбане під час шлюбу є загальною сумісною власністю подружжя, кожний із подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Просить визнати квартиру АДРЕСА_3, спільною сумісною власністю подружжя і визначити рівними частки у їх спільній сумісній власності.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, дала пояснення, аналогічні викладеному у позові.

Представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснив, що позивачка просить поділити спірну квартиру на частки, визнавши за нею та відповідачем на праві спільної часткової власності по 1/2 частки квартири.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, про що надав відповідну заяву.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено те, що 23 грудня 1995 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, виданого Артемівським РАГС. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 27 листопада 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13.09.1997р. та довідки КП «Артемівське БТІ», ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3

Відповідно до ст. 22 Кодексу по шлюб та сім'ю, що діяв в період оформлення права власності на спірну квартиру, майно, придбане під час шлюбу є загальною сумісною власністю подружжя, кожний із подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.

Згідно до ст.60 СК України, що діє на цей час, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.71 ч.1 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.368 ЦК України майно, яке придбано під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати квартиру АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та поділити його, визнавши за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_3

Судові витрати залишити за позивачем згідно заяви позивача.

Керуючись ст.ст.5,6,10,11,60,88,107,174,208-209,215 ЦПК України, ст.368 ЦК України, ст.ст.60,63,71 СК України, ст.. 22 КпБС України суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати квартиру АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Поділити вказану квартиру та визнати :

- за ОСОБА_2 право власності на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_3;

- за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_3.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя І.В.Воробйова