06 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІваненкоЮ.Г. Мартинюка В.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз» про зобовʼязання здійснити перерахунок розміру оплати вартості використаного газу, зобовʼязання здійснити переведення до першої категорії споживачів,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від
28 березня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз» (далі - ПАТ «Івано-Франківськгаз») про зобовʼязання здійснити перерахунок розміру оплати вартості використаного газу, зобовʼязання здійснити переведення до першої категорії споживачів.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 04 жовтня 2013 року між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого постачання природного газу за адресою вул. Ю. Целевича 10/25 в м. Івано-Франківськ. В серпні 2014 року відповідач повідомив позивача про зміну умов тарифікації за тих обставин, що ним використано 60 % обсягу газу, встановленого для категорії, в якій він перебував.
Позивач вважав, що обсяг використаного газу щодо його використання за відповідною категорією споживання обчислюється за календарний рік і на момент завершення відповідного року. Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просив зобовʼязати ПАТ «Івано-Франківсьгаз» здійснити перерахунок розміру оплати вартості використаного природного газу за 2014 рік та з січня по березень 2015 рік та зобов`язати здійснити переведення позивача починаючи з 01 січня 2014 року до першої категорії споживачів із оплатою вартості використаного природного газу по цінам першої категорії до
2 500 кубічних метрів газу.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Судами встановлено, що 04 жовтня 2013 року між сторонами укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання, відповідно до якого виконавець Івано-Франківське УЕГГ зобов'язалось надавати послуги з постачання природного газу споживачеві ОСОБА_4, який є власником

АДРЕСА_1.

В квартирі з метою обліку газу для опалення приміщення встановлено газовий лічильник.

В серпні 2014 року відповідач повідомив позивача про зміну умов тарифікації у зв'язку з тим, що ним у першому півріччі 2014 року використано більше 60 % річного обсягу споживання природного газу, встановленого для категорії, в якій він перебував.

У вересні 2014 року позивач надіслав відповідачу претензію, в якій просив внести зміни в його особовий рахунок щодо реальної кількості спожитого газу, підсумовуючи її помісячно виходячи з оплат, зробити перерахунок нарахованої суми та не переводити його у другу категорію.

08 жовтня 2014 року відповідач надав позивачу відповідь на його звернення, де вказав, що за перше півріччя 2014 року ним використано більше 60 % річного обсягу газу, встановленого для першої цінової категорії, в якій він перебував, а тому відповідно до законодавства він підлягає переведенню в іншу цінову категорію.

Правовідносини між сторонами врегульовані Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (далі Правилами), положеннями: ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якої споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; ст. 714 ЦК України, якою встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від

09 грудня 1999 року № 2246, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Обов'язок споживача знімати фактичні показники лічильника газу встановлено також п. 29 Правил.

Такий обов'язок позивача встановлено і умовами договору про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного між сторонами 04 жовтня 2013 року, в п. 22 якого встановлено, що за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника.

Відповідно до п. 10 Правил (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 01 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році.

Визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні грудня у разі незняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на

01 січня.

Розрахунковий обсяг використання природного газу за необліковані дні грудня розраховується як різниця між контрольними зняттями показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року та грудні попереднього року, що помножена на кількість днів, не облікованих до 01 січня поточного року, та поділена на кількість днів між зазначеними контрольними зняттями показників лічильника.

Таким чином, Правилами регламентовано визначення річного обсягу використання природного газу за рік.

Постановою НКРЕ України від 13 липня 2010 року № 812, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13 липня 2010 року за

№ 507/17802, затверджено роздрібні ціни на природний газ, що використовується для потреб населення, Міжнародного дитячого центру «Артек» і Українського дитячого центру «Молода гвардія», а саме:

з 01 серпня 2010 року за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 2 500 куб. м. на рік, за наявності газових лічильників, ціна за

1 куб. м. з ПДВ становить 72,54 коп.

Постановою НКРЕ України від 03 квітня 2014 року № 420, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2014 року за

№ 388/25165, затверджено роздрібні ціни на природний газ, що використовується для потреб населення, а саме: з 01 травня 2014 року за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 2 500 куб. м. на рік, за наявності газових лічильників, ціна за 1 куб. м. з ПДВ становить

1,089 грн.

Відповідно до п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від

09 грудня 1999 року № 2246 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 01 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ, зокрема: у разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році (V 2 > V 1), споживач зобов'язаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості, розрахунок якої здійснюється за відповідною формулою.

У разі зменшення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році (V 2 < V 1), різниця у вартості газу залишається на особовому рахунку споживача і зараховується в рахунок майбутніх платежів. Розрахунок вартості у цьому разі здійснюється за відповідною формулою

Такий перерахунок здійснюється до 01 лютого поточного року.

За ініціативою газопостачального підприємства або заявою споживача газопостачальне підприємство проводить станом на 01 липня перерахунок оплати вартості використаного природного газу залежно від обсягу його використання у першому півріччі поточного року та від роздрібних цін, що діяли в першому півріччі поточного року, аналогічно перерахунку, який проводиться за підсумками року станом на 01 січня. При цьому слід враховувати, що обсяг використаного споживачем природного газу у першому півріччі поточного року становить 60 % річного обсягу споживання природного газу, згідно з яким застосовуються роздрібні ціни на природний газ. Такий перерахунок здійснюється до 01 серпня поточного року.

У разі не зняття станом на 01 липня показників лічильника газу газопостачальним підприємством визначення обсягу природного газу, використаного споживачем у першому півріччі поточного року, здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку поточного року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні червня з урахуванням контрольних показників лічильника, знятих газопостачальним підприємством у червні та липні поточного року.

Судами встановлено, що відповідачем проведено розрахунок обсягу спожитого позивачем газу за період з 01 січня по 30 червня 2014 року з урахування фактичних показників лічильника газу, знятих контролером у квартирі позивача 28 жовтня 2013 року, 28 листопада 2013 року та 29 січня 2014 року і 22 липня 2014 року, відповідно до порядку проведення розрахунку, встановленого п. 10 Правил, і встановлено, що за перше півріччя 2014 року позивачем спожито 1 664 куб. м. газу, тобто більше 60 % річного, який становить 2 500 куб. м. (2 500 куб. м. х 60 % = 1 500 куб. м.) обсягу споживання природного газу, згідно з яким застосовуються роздрібні ціни на природний газ вищої цінової категорії споживачів.

Крім того, встановлено, що відповідний розрахунок також був проведений відповідачем за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня

2014 року з урахуванням показника, розрахованого відповідачем станом на 31 грудня 2013 року в розмірі 1 162 куб. м., та фактичного показника лічильника станом на 29 грудня 2014 року в розмірі 3 734 куб. м. газу, наданого позивачем на фотографії лічильника газу, яку позивач долучив до його заяви, адресованої відповідачу про проведення перерахунку розміру оплати вартості використаного газу в 2014 році. Згідно такого розрахунку ОСОБА_4 за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року спожито

2 577,2 куб. м. газу, що на 77,2 куб. м. газу перевищує обсяг споживання природного газу (2 500 куб. м.), встановлений постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13 липня 2010 року

№ 812 та від 03 квітня 2014 року № 420 для споживачів природного газу першої цінової категорії.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що позивач не дотримався положень Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від

09 грудня 1999 року № 2246, та умов договору про надання населенню послуг з газопостачання щодо щомісячного зняття показань лічильника газу та зазначення їх у платіжних документах. Відповідачем з урахуванням показників лічильника, які періодично були зняті контролером, розрахунковим методом було здійснено розрахунок використаного позивачем природного газу. У зв'язку з використанням позивачем за перше півріччя 2014 року понад 60 % річного обсягу споживання природного газу, встановленого для відповідної цінової категорії, відбулося переведення позивача в оспорювану ним другу цінову категорію. На кінець 2014 року та початок 2015 року позивачем також не доведено наявність правових підстав для переведення його в першу цінову категорію, оскільки останнім використано більше максимального обсягу природного газу, визначеного для даної цінової категорії в розмірі 2 500 куб. м., а тому суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від

28 березня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз» про зобовʼязання здійснити перерахунок розміру оплати вартості використаного газу, зобовʼязання здійснити переведення до першої категорії споживачів залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк