Справа № 362/86/16-ц Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2487/16 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 54 10.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Суханової Є.М., Мережко М.В.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа: директор Васильківської філії Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» Горбань Андрій Олексійович про стягнення компенсації для зарплати,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання копії ухвали.

В зв'язку з не усуненням позивачем встановлених йому недоліків, ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу від 03 лютого 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи позивачеві виходив з того, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, і після залишення такої заяви без руху, недоліки не були усунуті, а тому це було підставою для визнання позовної заяви неподаною та поверненню її позивачу.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі, а також повинна містити найменування суду, ім'я позивача і відповідача, а також їхнє місце проживання або місцезнаходження, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 - 120 цього ж Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви буз руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, у випадку невиконання вимог у встановлений строк, позовна заява визнається неподаною та повертається позивачеві. Крім того, позовна заява може бути повернута позивачеві у випадках передбачених ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

При вирішенні питання про відкриття провадження чи залишення позовної заяви без руху суди першої інстанції повинні враховувати рекомендації Пленуму Верховного Суду України, що містяться в Постанові "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" № 2 від 12 червня 2009 року.

Відповідно до п. 2 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Як вбачається зі змісту ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2016 року залишаючи заяву без руху та надаючи позивачу термін для виправлення недоліків, суддя у своїй ухвалі зазначив, що позовна заява не містить належного правового обґрунтування позовних вимог, а саме:

- у позовній заяві не викладені обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування,

- незрозуміло викладено обставини справи, так, позивач зазначає, що він досі не отримав розрахунку по заробітній платі за 2013, 2014 р.р., однак додає копії судових рішень про стягнення на його користь заробітної плати за період 2013, 2014 р., у зв'язку з чим незрозумілими є підстави звернення позивача до суду з вказаним позовом,

- позивачем не зазначено конкретного періоду, за який він просить стягнути компенсацію (індексу інфляції) та чим конкретно це підтверджується, не надано розрахунку на підтвердження заявленої суми втрат, не зазначено середнього розміру заробітку позивача.

25 січня 2016 року, у встановлений судом строк, який не перевищив 5 днів з дня отримання копії ухвали (ухвала отримана 21 січня 2016 року), позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків, в якій він конкретизував позовні вимоги та надав розрахунок компенсації та зазначив суму компенсації (а/с 12 зв.)

Разом з тим в ухвалі від 03 лютого 2016 року суддя зазначає, що ухвала суду була отримана позивачем 21.01.2016 року, однак до теперішнього часу вимог ухвали не виконано.

Крім того, колегія суддів вважає, що заява не може бути визнана неподаною та повернута за мотивами не зазначення доказів, оскільки право осіб, які беруть участь у справі, надавати докази безпосередньо в судовому засіданні передбачено ст. 27 ЦПК України.

Згідно роз'яснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Враховуючи викладене, висновки судді про наявність підстав вважати позовну заяву неподаною і поверненню позивачеві не ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону. Колегія суддів приходить до висновку, що позовна заява відповідає вимогам, які до неї ставляться і передбачені статтею 119 ЦПК.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно було визнано позовну заяву неподаною та повернуто позивачу, а тому оскаржувана ухвала по даній справі постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції з передачею питання на новий розгляд відповідно до вимог п. 3 ст. 312 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.1 ст.324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: