У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

"13" червня 2016 р. Франківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді Лозинського Б.М.

за участі секретаря судових засідань- Попика А.Б.

розглянувши клопотання представника позивача ПАТ «ВіЕс Банк»- ОСОБА_1 про забезпечення позову

в с т а н о в и в:

ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Представником позивача- Швед В.Я. подав заяву про забезпечення позову, в якому зазначав, що відповідачі навмисно не здійснюють виконання зобовязань за Кредитним договором щодо погашення суми боргу, процентів за його користування; є недобросовісними боржниками, оскільки у будь-який спосіб ухиляються від виконання обовязків, покладених на них Кредитним договором, в тому числи не відповідають на телефонні дзвінки працівників банку, вимикають мобільні телефони, не реагують у встановлений чинним законодавством та умовами вищезазначеного кредитного договору термін на письмові звернення банку; користуються даним майном та не дають можливість перевірити стан в якому перебуває заставлене майно; мають намір здійснити відчуження належного їм майна та, з метою уникнення виконання своїх зобовязань перед позивачем. З урахуванням наведеного, просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачам нерухоме майно.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з вимогами ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб які беруть участь у справі.

З матеріалів позову вбачається, що позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 Ярославовичаок заборгованість за кредитним договором в розмірі 261361,54 грн.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З клопотання про забезпечення позову не вбачається підстав, з яких позивач дійшов висновку про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду по даній справі та настання для нього незворотних негативних наслідків. Окрім цього, суд дійшов висновку, що заявлений в клопотанні спосіб забезпечення позову не є співмірним з заявленими позовними вимогами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання про забезпечення позову та необхідності відмови у його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 151-154, 208-210, 293 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст.294 ч.2 ЦПК України до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_4