Справа № 487/4243/15-ц
Провадження № 2/487/84/16
РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2016 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.

секретаря Уманського І.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 02.06.2015 року в проміжок часу між 15.00 16.00 год. вона перебувала в Заводському районному суді м. Миколаєва у якості свідка за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 ОСОБА_4 запізнився на слухання справи, а тому разом з ОСОБА_5 знаходився в коридорі, а вона (позивач) в залі засдань №3. Під час оголошення вступної та резолютивної частин рішення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також були присутні в залі судових засідань №3. Після того як була проголошена вступна та резолютивна частини рішення та головуючий-суддя покинув зал судових засідань, ОСОБА_3 в залі судовх засідань почала ображати її нецензурною лайкою та називати сукою. Вийшовши до коридору, в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_3 також висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, називала сукою, показувала непристойні жести руками, говорила, що обіллє її кислотою та позбавить життя. В цей час секретар судового засідання Кожин В. та представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 знаходилися в залі судових засідань №3 і не чули погрози та лайку ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_3 привернули увагу невизначеної кількості осіб, які знаходилися в коридорі Заводського районного суду м. Миколаєва. Зазаначені події негативно відобразилися на стані її здоров*я. Поширені ОСОБА_3 відомості не відповідають дійсності та ганблять її як громадянку України. Позивач просила визнати дії ОСОБА_3 такими, що порочать її честь та гідність; зобов*язати ОСОБА_3 спростувати недостовірну інформацію, яку вона розповсюджувала 02.06.2015 р. в коридорі Заводського районного суду м. Миколаєва, ставши на тому ж місці та голосно проговоривши, що ОСОБА_1 не сука; стягнути з ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, пояснив, що вказані в позові обставини не відповідають дійсності. Вже близько двох років ОСОБА_1 і ОСОБА_4 подають аналогічні позови до ОСОБА_3 З ними, а також з ОСОБА_5 у ОСОБА_3 склалися неприязні стосунки, через конфлікт, що виник між ними, ОСОБА_3 вимушена була залишити торгівлю речами на ринку «Евіс».

Заслухавши сторони, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

ОСОБА_1 того відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 32 Конституції Україн кожному гарантовано право на судовий захист від недостовірної інформації та право вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі . Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Як роз*яснено у п.п. 15, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 р., при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" ( 2657-12 ) оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК ( 435-15 ) не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду (п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» 31 від 27.02.2009 р.).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Суд вважає, що позивач не підтвердила належними та безспірними доказами факт вчинення ОСОБА_3 дій, які позивач описує в позові.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на такі докази: пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, аудіозапис судового засіданні від 02.06.2015 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди.

Проте пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Так, з наданих відповідачем копії рішення апеляційного суду Миколаївської області від 21.07.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди вбачається, що між ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_3 з 2013 р. існують неприязні відносини.

ОСОБА_1 того, судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово звертався до Заводського районного суду м. Миколаєва, Господарського суду Миколаївської області з позовами до ОСОБА_3 з вимогами про захист честі, гідності і відшкодування моральної шкоди, де свідчення на користь ОСОБА_4 давала ОСОБА_5, про що вказують надані відповідачем копії рішень судів.

Таким чином, пояснення вказаних свідків не можуть вважатися належними доказами через наявність неприязних стосунків свідків з відповідачем.

Досліджений в судовому засіданні аудіозапис судового засіданні від 02.06.2015 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди не підтверджує тих обставин, на які посилалася позивач, на ньому не зафіксовано, що ОСОБА_3 висловлювалася на адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою, називала сукою, показувала непристойні жести руками, говорила, що обіллє її кислотою та позбавить життя.

Інших доказів, які б підтверджували обставини поширення відповідачем недостовірної інформації 02.06.2015 р. в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва стосовно ОСОБА_1, останньою надано не було, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 277, 297 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Карташева