АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Бреславського О.Г., Яремка В.В.

за участю секретаря Тодоряка Г.Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_1, до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2015 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування.

Позов обґрунтовував тим, що 15.02.2015 року помер чоловік позивача - ОСОБА_6, з яким вона прожила з 15.08.1998 року по день його смерті. Покійний чоловік багато років хворів і позивач доглядала за ним як за хворою людиною та матеріально забезпечувала, так як він не працював протягом всього часу спільного життя. Зароблені кошти ОСОБА_4 віддавала на ремонт та удосконалення будинку, де вони проживали із спадкодавцем.

Крім того, вона матеріально допомагала підтримувати інший будинок, який покійний чоловік отримав у спадок від своєї тітки, що теж розташований по вул. Польовій, в с. Червона Діброва, Глибоцького району Чернівецької області. У покійного є мати - ОСОБА_5, яка має право на отримання спадщини, як спадкоємець першої черги та рідний брат - ОСОБА_2, який також має право на отримання спадщини, як спадкоємець другої черги.

№22ц-289/2016 рік Головуючий у 1 інстанції Цуркан В.В.

Категорія 39 Доповідач Чупікова В.В.

На підставі наведеного просив визнати за ОСОБА_4, спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування зазначеного майна спадкодавця у першій черзі.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 в інтересаї ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Вважає, що рішення суду ухвалене з неправильним застосування норм матеріального права та порушення судом процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судом встановлено, що 15 лютого 2015 року у віці 50 років помер ОСОБА_6, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, доводиться йому матірю (а.с.56-57,29).

Відповідно до ст.1261 ЦК України має право на спадкування після смерті сина в першу чергу.

За матеріалами справи також встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 вересня 2015 року встановлено факт проживання однією сімєю чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з 15 серпня 1998 року по день смерті останнього, а саме 15 лютого 2015 року (а.с.5). В силу положень ст.1264 ЦК України має право на спадкування за законом у четверту чергу.

З довідки про причину смерті №106/о №80/118, причиною смерті став полікістоз нирок, дорослий тип (а.с.35). Медичною документацією встановлено, що починаючи з 2002 року померлий хворів, періодично лікувався у лікарні з приводу полікистозу обох нирок, хронічного полі нефриту, сечокамяної хвороби (а.с.36-38).

Звертаючись з зазначеним позовом ОСОБА_4 посилалася на те, що покійний ОСОБА_6 багато років хворів, а вона в свою чергу доглядала його та матеріально утримувала, їздила за кордон та заробляла кошти, які вкладала в ремонт будинку де вони проживали, а також підтримувала інший будинок, який ОСОБА_6 отримав у спадок.

Поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 встановлено, що позивач та її діти допомагали померлому ОСОБА_6 матеріально, допомагали у веденні господарства, померлий хворів, важку роботу не міг виконувати, для цього винаймав людей, разом з тим, обходився без сторонньої допомоги.

Крім цього, довідкою Михайлівської сільської ради на (а.с.28), довідками Глибоцької РДА від 27 листопада 2015 року №01.12-29/10 та Глибоцького Управління праці та соціального захисту населення від 27 листопада 2015 року №5513/03-14, (а.с.61, 62) встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 займався домашнім господарством, утримував у господарстві ВРХ, свиней, вівці, коня, догляд за ним, як за особою похилого віку чи інвалідом 1-ї групи, не здійснювався.

Згідно абзацу 3 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Оскільки зміна черговості одержання права на спадкування можлива лише при одночасному настанні зазначених в ч.2 ст.1259 ЦК України обставин і доведеності фактів у їх сукупності, в той час, як позивачкою не доведений факт того, що спадкодавець через тяжку хворобу тривалий час не спроможний був своїми силами фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, колегія суддів вважає, що підстави, передбачені ч.2 ст.1259 ЦК України, для зміни черговості одержання права на спадкування відсутні, а тому висновки суду щодо відмови у задоволенні вимог в оскарженій частині є правильними та обґрунтованими.

Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом як спадкоємців першої черги на підставі ст.1261 ЦК.

При цьому позивачка не позбавлена права вимагати від спадкоємців відшкодування витрат, понесених нею на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця відповідно до вимог ст.1232 ЦК України.

Висновки суду в оскарженій частині підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Чупікова В.В.

Судді: Бреславський О.Г.

ОСОБА_11