АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 2620/2016 Головуючий у І інстанції Леонтюк Л.К.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем , який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2014 року розірвано. Від шлюбу є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5.

У січні 2014 року їх дочка захворіла вірусною інфекцією Епштейн - Бара і потребує періодичної здачі аналізів та контролю показників крові і печінки та проводити курсами лікування противірусними препаратами . Крім того , дитина має гастроентерологічні захворювання , які також потребують лікування та ортопедичне захворювання і потребує спеціального ортопедичного взуття .

З 25 листопада 2014 року по 02 липня 2015 року вона витратила на лікування дитини , здачу аналізів та ортопедичне взяття 11 671, 51 грн. та на розвиток здібностей дитини( вивчення англійської мови у гуртку при дитячому садку ) з 01 вересня 2014 року по 02 липня 2015 року вона витратила 2007 грн.

Позивач вважала, що відповідач зобов'язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину, а тому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини додаткові витрати в сумі 8 036,25 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою у м. Києві-АДРЕСА_3, фактично проживає за адресою у АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої та проживаючої у м. Києві-03110. АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 додаткові

витрати на дитину у розмірі 4 591 гривень 56 копійок, в решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто зОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою у м. Києві-АДРЕСА_3, фактично проживає

за адресою у АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої та проживаючої у м. Києві-03110. АДРЕСА_1,ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 243 , 60 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній , ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення позову , вказуючи на те, що з врахуванням постійного зростання цін на ліки, які необхідно дитині , вона змушена придбавати ліки інколи більше , ніж на даний час необхідно, щоб зекономити кошти та на час хвороби дитини вона не має змоги їх придбати, так як немає з ким залишити хвору дитину, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.18 постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 02 липня 2010 року , який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2014 року розірвано( а.с.72, 75).

Від шлюбу є неповнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5( а.с. 74)

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 січня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1000 грн. щомісячно з усіх видів доходів відповідача , починаючи з 25 жовтня 2013 року та до її повноліття( а.с. 138).

Згідно довідки Київської міської дитячої клінічної інфекційної лікарні від 30.01.2015 , 02.04.2015 та від 29.05.2015 ОСОБА_3 зверталася в лікарню на консультацію з приводу Епштейн -Бара вірусна інфекція з синдромом гепатиту і їй було призначено відповідне лікування та необхідність повторної здачі аналізів( а.с. 11,12).

Як випливає з висновку ЛКК Дитячої клінічної лікарні №3 Солом'янського району м. Києва ОСОБА_3 перебуває на обліку " Д " у ортопеда з діагнозом " Плосковальгусна деформація стоп" і рекомендовано ортопедичне взуття ( а.с.54)

Позивачка надала докази в підтвердження того , що вона таке взуття придбала для дочки вартістю 775,00 грн.( а.с. 53).

Відповідач не заперечував , що для лікування дочки необхідні додаткові кошти і надав суду квитанції про те, що частково оплачував лікування дочки та придбавав ліки для неї.

Суд, задовольняючи вимоги позивача про стягнення коштів на лікування дитини, дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, врахувавши при цьому кошти, які були сплачені відповідачем на оздоровлення дитини та на придбання ліків.

Посилання в апеляційній скарзі на те , що суд при вирішенні спору в частині стягнення додаткових витрат на лікування дитини не врахував витрати , які він поніс на придбання ліків дочці та квитанції про сплату витрат на оздоровлення дитини , є безпідставними , оскільки зі змісту рішення суду такого не випливає.

Доводи апеляційної скарги , що розмір додаткових витрат на лікування дитини позивачем дещо завищений, оскільки відсутні дані про призначення їх лікарем, не заслуговують на увагу, оскільки, як пояснила позивач, інколи ліки дитині призначалися в телефонному режимі.

Не можуть бути прийняті до уваги і твердження апеляційної скарги про важкий матеріальний стан відповідача, оскільки доказів в його підтвердження суду не надано.

Виходячи з наведеного , колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: