АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Окармус О.М.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю ,,ОСОБА_3 Трейд про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ,,ОСОБА_3 Трейд (далі ТОВ ,, ОСОБА_3 Трейд ) про про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення коштів. Вказував на те, що 5 листопада 2015 року між ним та ТОВ ,, ОСОБА_3 Трейд було укладено договір фінансового лізингу №00206 на придбання автомобіля IVECO DAILY 70 с 15, вартість якого на момент укладення договору становила 210 000 грн.

Перед укладенням договору представник відповідача в усній формі розяснив йому, що спочатку він повинен сплатити авансовий платіж в сумі 18900 грн шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок , після чого з ним буде укладено договір купівлі-продажу і через пять днів йому буде передано вказаний автомобіль.

В цей же день він сплатив 18900 грн за оформлення договору фінансового лізингу.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------22ц- 411/16 головуючий у І-й інстанції Волошин С.О.

категорія:19/20 суддя-доповідач: ОСОБА_4

Вважав, що відповідно до ст.16 Закону України „Про фінансовий лізинг цей платіж не відноситься до витрат лізингодавця, що безпосередньо повязані з виконанням договору лізингу.

Крім того, у п.8.1. договору сторонами погоджена вартість предмета лізингу лише на момент укладення договору, яка становить 210000 грн без урахування податку на додану вартість, але за умовами договору ця вартість може бути змінена, тобто відповідачем не визначена остаточна вартість предмета лізингу.

Отже, виходячи зі змісту оспорюваного договору, він як лізингоодержувач фактично не може вплинути на вибір продавця та позбавлений можливості обрати предмет лізингу за вигідною для нього ціною.

Пунктом 9.4. договору лізингу також передбачено обовязок лізингоодержувача доплатити різницю у разі зміни вартості предмета лізингу з моменту укладення цього договору. Водночас договором не передбачено обовязок лізингодавця повернути лізингоодержувачу зайво сплаченої суми у разі придбання предмета лізингу за ціною, нижчою за ціну, передбачену договором.

Відповідно до п.п.10.8., 10.10. оспорюваного договору відповідач має право змінити розмір лізингових платежів шляхом укладення додаткової угоди. У разі відмови лізингоодержувача від підписання такої угоди лізингодавець має право розірвати договір та вимагати повернення йому предмета лізингу без повернення лізингоодержувачу сплачених лізингових платежів.

Крім того, договором лізингу не передбачено відповідальності лізингодавця за невиконання умов цього договору.

Вважав, що відповідно до положень ст.18 Закону України ,,Про захист прав споживачів умови оспорюваного договору є несправедливими.

Відповідачем також порушено вимоги ст.19 Закону України ,,Про захист прав споживачів щодо заборони здійснення нечесної підприємницької діяльності. Ці порушення полягають в тому, що відповідач при укладенні з ним договору лізингу ввів його в оману щодо призначення першого платежу в розмірі 18900 грн.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив визнати недійсним договір фінансового лізингу №00206, укладений між ним та відповідачем, стягнути з відповідача на його користь сплачений платіж за оформлення цього договору в сумі 18900 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

На думку заявника, помилковим є висновок суду про те, що зміст укладеного між сторонами договору не суперечить Закону України „Про фінансовий лізинг та іншим актам цивільного законодавства.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 806 ЦК України та ст.1 Закону України ,,Про фінансовий лізинг від 16 грудня 1997 року № 723/97-ВР (далі - Закон №723/97-ВР) за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відносини, що виникають у звязку з договором лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України ,,Про фінансовий лізинг (ч. 2 ст. 806 ЦК, ч.1 ст.2 Закону №723/97-ВР).

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - у можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі, зокрема, елементи договорів оренди та купівлі-продажу.

Відповідно до ст.16 Закону України ,,Про фінансовий лізинг лізингові платежі можуть включати: суму, що відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо повязані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обовязків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого у лізинг майна.

Отже, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

За змістом ч.2 ст.692, ч.1 ст.697 ЦК України покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Судом встановлено, що 5 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ ,,ОСОБА_3 Трейд було укладено договір фінансового лізингу №00206.

Відповідно до п.1.2. предметом фінансового лізингу є автомобіль IVECO DAILY 70 с 15, який був самостійно та свідомо обраний лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає його вимогам.

Згідно з п.4.1 вказаного договору лізингодавець зобовязаний купити предмет лізингу в строк, який передбачає розумний період часу, необхідний для пошуку предмета лізингу, додаткового погодження з лізингоодержувачем характеристик предмета лізингу, а також виключно після того, як лізингодавець отримає від лізингоодержувача такі платежі: платіж за оформлення договору; авансовий платіж; різницю до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п.9.4 ст.9 даного договору, або різницю до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п.9.5 ст.9 договору (за наявності).

Пунктом 9.1. оспорюваного договору передбачено, що авансовий платіж складає частину від вартості предмета лізингу в розмірі 50% на момент укладення договору.

Як вбачається з квитанції від 5 листопада 2015 року, позивачем сплачено лише 9 % від вартості предмета лізингу, що є платежем за оформлення договору лізингу (а.с. 13).

Необгрунтованими є доводи апелянта про те, що вказаний платіж не є лізинговим і не відноситься до витрат лізингодавця, що безпосередньо повязані з виконанням договору лізингу.

Відповідно до п.12.1 договору лізингоодержувач, який сплатив платіж за оформлення договору та/або частково або повністю сплатив авансовий платіж та не отримав транспортний засіб, має право розірвати договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвання договору, шляхом направлення відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу лізингодавця. У строк, встановлений чинним законодавством України, лізингодавець розглядає заяву лізингоодержувача та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. В такому випадку поверненню підлягає сплачений лізингоодержувачем авансовий платіж та або частина авансового платежу. Платіж за оформлення договору в такому випадку поверненню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом ч.2 ст.18 Закону України ,,Про захист прав споживачів умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами передбачені у ч. 3 ст. 18 вказаного закону і є вичерпним.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підписанням оспорюваного договору сторони підтверджують, що договір укладено у відповідності до положень Закону України ,,Про захист прав споживачів, Закону України ,,Про фінансовий лізинг, Цивільного кодексу України (п.17.6.).

Пунктом 17.7 встановлено, що підписанням даного договору та додатку №1 до нього лізингоодержувач заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення представника ТОВ ,,ОСОБА_3 Трейд, що стосуються змісту

даного договору та додатків до нього, проінформований про всі можливі витрати і ризики у звязку із укладенням та виконанням даного договору, уважно прочитав та зрозумів договір. Ознайомлений з умовами внутрішніх правил лізингодавця. Пердставником ТОВ ,,ОСОБА_3 Трейд надано лізингоодержувачу повну, необхідну, доступну, достовірну інформацію про положення даного договору та додатків до нього.

Водночас позивачем не доведено, що умови укладеного договору всупереч принципу добросовісності мають наслідком істотний дисбаланс прав та обовязків сторін. Волевиявлення позивача в момент укладення договору було вільним і відповідало його внутрішній волі, що підтверджується його підписами на кожному аркуші договору, а отже сторонами було досягнуто всіх викладених в договорі умов.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі повно зясованих обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: