Провадження № 2/337/161/2016
ЄУН № 337/6013/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді: Громова І.Б.,

секретаря: Богачової А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Житлово-будівельний кооператив «Титан-9» про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування квартирою. В позові зазначила, що на підставі Договору дарування від 14.12.2015 року укладеному між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського округу Чернявським В.В., ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2. ОСОБА_3 набула право власності на спірну квартиру. ОСОБА_4 є племінником колишньої власниці квартири ОСОБА_5, який з моменту реєстрації з 03.03.1998 року у спірній квартирі не проживав, але залишається бути зареєстрованим. Належного йому майна в квартирі не має. Крім того, оплати за квартирну плату та спожиті комунальні послуги ОСОБА_4 не здійснює, у зв'язку з чим позивачка вимушена нести додаткові матеріальні витрати. Крім того, ОСОБА_4 не є членом сім'ї власника і не може бути визнаний членом сім'ї позивачки ОСОБА_3, у зв'язку з чим у відповідача відсутні підстави для проживання у квартирі, яка належить на праві власності позивачці. Через те, що відповідач ОСОБА_4 у добровільному порядку з реєстрації не знявся, позивачка просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядження її власністю шляхом визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю до суду не надходило. В попередніх судових засіданнях ОСОБА_4 давав пояснення стосовно заявлених вимог, а саме, що до вересня 2015 року він проживав з ОСОБА_5 та вони вели сумісне господарство, він давав гроші на оплату комунальних послуг, однак доказів цього факту надати не може. Після інциденту, який відбувся з ОСОБА_5 він віддав ключі та пішов. Його речей в спірній квартирі не має. Постійно проживав з дружиною за адресою: АДРЕСА_1. До ОСОБА_5 приходив періодично для надання допомоги. Крім того, давав пояснення про те, що для придбання квартири він давав ОСОБА_5 гроші, а тому вважає, що йому належить частка квартири. Доказів передачі грошей надати не може. Вважає, що ОСОБА_5 незаконно подарувала квартиру ОСОБА_3

Третя особа: ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась. Про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник третьої особи - ЖБК «Титан-9» в судовому засіданні просила ухвалити рішення на розсуд суду. Крім того, пояснила, що вона дійсно давала ОСОБА_5 довідку про те, що ОСОБА_4 був зареєстрований в спірній квартирі та з моменту реєстрації в квартирі не мешкав, але вона мала на увазі те, що він постійно не мешкав.

Суд, повно та об'єктивно дослідивши докази та обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, свідків знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі Договору дарування від 14.12.2015 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 87, укладеному між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського округу Чернявським В.В., ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 набула право власності на спірну квартиру, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Допитаний в судовому засіданні приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чернявський В.В., яким був посвідчений 14.12.2015 року договір Дарування, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, пояснив, що він дійсно засвідчував вказаний Договір дарування, але перед тим як провести нотаріальні дії, ним було перевірено всі правовстановлюючі документи на нерухоме майно, наявність заборони на відчуження та арешту. Обставин, які б свідчили про неможливість укладання договору, ним встановлені не були. Крім того, пояснив стосовно п.4 Договору дарування, відносно відсутності судового спору щодо спірної квартири, а саме те, що мається на увазі судовий спір який впливає на право власності, ані в якому разі на спір про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона знає ОСОБА_5 близько п'яти років. ОСОБА_4 вона не знає та ніколи його не бачила, у спірній квартирі чоловічих речей вона не бачила. Зі слів ОСОБА_5 їй відомо, що до неї ніхто не ходить, їй допомагають лише сусіди.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона доводиться двоюрідною сестрою ОСОБА_5 Їй відома що ОСОБА_5 придбала спірну квартиру за власні кошти. Зі слів ОСОБА_5, їй відомо, що ОСОБА_5 зареєструвала ОСОБА_4 у своїй квартирі, для того, щоб він мав можливість працевлаштуватись. Крім того, пояснила, що ОСОБА_4 в спірній квартирі ніколи не проживав, його речей в квартирі ніколи не було. Аналогічні пояснення дали допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 дали ідентичні пояснення, а саме те, що зі слів ОСОБА_4 їм відомо що він проживав в спірній квартирі однією сім'єю з ОСОБА_5, що він давав частину своїх грошей на придбання спірної квартири, купував ОСОБА_5 продукти. Окрім того, частина свідків пояснили, що вони були у спірній квартирі востаннє у 2014 році, а інша частина свідків взагалі не були в спірній квартирі, тому суд критично відноситься до пояснень цих свідків, оскільки вони дали пояснення, які їм відомі лише зі слів ОСОБА_4, тому це не є доказами, що мають значення для справи, що передбачено ст.63 ЦПК України.

Частиною 1 та другою ст.57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Пункт 5 ППВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснює, що якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст.317 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України та ст.150 ЖК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, аналогічна норма закону викладена у пункті 15 ППВССУ від 25.09.2015 року «Про узагальнення практики застосування судами законодавства, що регулює право власності на житловий будинок ».

У пункті 33 ППВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння). Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Оцінка судом доказів здійснюється згідно з положеннями частин 1-4 статті 212 ЦПК України.

Як зазначено у пункті 27 ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК у порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК).

Вищий спеціалізований Суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ дійшов висновку про те, що у зв'язку з втратою відповідачем підстав для проживання у квартирі, відсутністю у останнього статусу члена сім'ї власника квартири, наявні правові підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_4 не є власником спірної квартири, в якій не проживає вже тривалий період часу, він не є членом сім'ї нового власника, а тому втратив право користування квартирою.

Керуючись ст. 7, 10, 11, 60, 208, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 317, 319, 391 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю ОСОБА_3 шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: