У Х В А Л А

іменем україни

27 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, який діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4, до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої злочином, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3, який діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4, звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 04 грудня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_5 та перебував під керуванням ОСОБА_6, який на нерегульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішоходів: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 У результаті ДТП ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження і ІНФОРМАЦІЯ_2, не приходячи до свідомості, померла, а ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Загибла ОСОБА_9 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, від якого мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу була застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна»), яке в повному обсязі не відшкодувало шкоду, завдану смертю потерпілої, позивачі, з урахуванням уточнень позовних вимог, просили стягнути зі страховика: на користь ОСОБА_4, що знаходився на утриманні померлої ОСОБА_9, завдану шкоду в розмірі 66 733 грн. 79 коп.; на користь ОСОБА_3 завдану шкоду в розмірі 15 263 грн. 68 коп., а також інфляційні збитки і три відсотки річних на загальну суму 2 182 грн. 68 коп.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 грудня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_4 заподіяну шкоду у розмірі 66 733 грн. 79 коп. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_3 заподіяну шкоду у розмірі 15 263 грн. 68 коп., а також інфляційні втрати за весь час прострочення та три процента річних від простроченої суми у розмірі 2 182 грн. 68 коп.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Провідна» просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що страховик не повністю відшкодував шкоду, завдану позивачу і малолітній дитині смертю ОСОБА_9

Апеляційний суд погодився із висновком районного суду, зазначивши при цьому також про те, що граничний розмір цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу щодо відшкодування на одного потерпілого шкоди, заподіяної життю та здоров'ю, складає 100 тис. грн., однак страховиком виплачено лише 14 616 грн.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Судами встановлено, що 04 грудня 2013 року сталася ДТП за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_5 та перебував під керуванням ОСОБА_6, який на нерегульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

У результаті ДТП ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження і ІНФОРМАЦІЯ_2, не приходячи до свідомості, померла, а ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Загибла ОСОБА_9 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, від якого мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2014 року, що набрав законної сили, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, ОСОБА_5, застрахована у ПрАТ «СК «Провідна».

Пред'являючи позов, ОСОБА_3, який діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4, посилався на те, що страхова компанія в повному обсязі не відшкодувала шкоду, пов'язану зі смертю потерпілої.

Згідно з ч. 1 ст. 1229 ЦК України страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах.

Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до Закону України «Про нотаріат» лише нотаріус має право визначати коло спадкоємців, розмір та частку спадкового майна. При цьому право на отримання страхової виплати мають спадкоємці відповідно до частко, визначених нотаріусом та зазначених у свідоцтвах про право на спадщину.

Апеляційний суд у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив тверджень відповідача про невідповідність стягнутих сум часткам позивачів у спадковому майні, а також про те, що ОСОБА_3 не є спадкоємцем ОСОБА_9 в частині права на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, з огляду на п. 3 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, яким встановлено, що до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Крім того, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті (ч. 1 ст. 1200 ЦК України).

Відповідно до п.п. «є» п. 35.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви додаються документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника.

Згідно з п. 27.2 зазначеного Закону страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Особам, визначеним у п. п. 1-5 ч. 1 цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Наведеного апеляційний суд не врахував та у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не перевірив поданого позивачем розрахунку щодо стягнення страхового відшкодування у зв'язку з втратою годувальника, не послався на первинні документи для такого розрахунку, тобто обгрунтував рішення на припущеннях, що заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції не звернув уваги й на те, що позивачі зазначив про згоду з розрахунками страховика, проте бажав, щоб ця сума була закріплена у рішенні суду, хоча відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто апеляційний суд не перевірив, чи порушені права позивача у частині проведеного відповідачем розрахунку страхового відшкодування з травня 2014 року по січень 2015 року.

Крім того, апеляційний суд взагалі не обгрунтував розрахунку шкоди та за що саме ця шкода стягнута.

Отже, суд апеляційної інстанції у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не встановив фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, та норми права, які регулюють ці правовідносини, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, належним чином не перевірив правильності й справедливості рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом апеляційної інстанції не встановлені, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська