Справа № 515/2886/13-ц
Провадження № 2/515/55/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого: судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі ПАТ КБ) ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ "Приват Банк" про визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся в суд з вищевказаним позовом, вказавши в позовній заяві, що 07.09.2007 року між сторонами по справі був укладений договір б/н, відповідно до якого позивачка отримала кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на вказані умови підписом у заяві, де вказано, що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та "Тарифами банку" складає між ним та банком договір. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.6.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.6.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п.8.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Тому станом на 31.10.2013 року заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ ПриватБанк складає 15 413 грн. 00 коп., у тому числі заборгованість за кредитом 3 827 грн.23 коп.; заборгованість за відсотками 7 811 грн. 54 коп.; заборгованість з комісії за користування кредитом 2 564 грн. 09 коп.; а також, відповідно до п.8.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 710 грн. 14 коп. Вказану суму боргу, а також судовий збір позивач просить стягнути на його користь з відповідачки.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про визнання кредитного договору недійсним, посилаючись на наступне.

У листопаді 2013 року нею було отримано копію позовної заяви з додатками про стягнення заборгованості за кредитним договором. З даних документів вбачалося, що між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір від 07.09.2007 року на суму 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Стандартний бланк заяви був заповнений та підписаний від імені ОСОБА_2, але не її почерком. До відповідача з питання отримання кредиту вона не зверталася, при укладенні договору участі не приймала, кредитний договір та заяву не підписувала, платіжну картку не отримувала та наполягає на тому, що її підпис підроблений, а отже відсутнє її волевиявлення, як учасника правочину, що суперечить вимогам ст.203 ЦК України, якою передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просить визнати даний правочин, а саме договір кредиту від 07.09.2007 року недійсним.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, повністю підтримуючи вимоги поданої ним до суду позовної заявив, заперечуючи проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2

Представник ОСОБА_2 надав в судове засідання заяву про можливість розгляду справи у їх відсутності та ухвалити рішення по справі з урахуванням доказів, наявних у матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів.

Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються, крім іншого, угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк самостійно встановлює проценті ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору.

При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З матеріалів справи вбачається, що 07.09.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» і ОСОБА_2 був укладений договір б/н. Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Тарифів банку. Відповідачці був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію.

П.8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених вказаним договором платежів , більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову.

Відповідачка належним чином не виконувала свої зобов'язання, кредит та відсотки за ним вчасно не погашала, у зв'язку з чим станом на 31.10.2013 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 15 413 грн. 00 коп., у тому числі заборгованість за кредитом 3827 грн.23 коп.; заборгованість за відсотками 7811 грн. 54 коп.; заборгованість з комісії за користування кредитом 2564 грн.09 коп.; а також, відповідно до п.8.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 710 грн.14 коп., за порушення строків платежу по любому з грошових зобов`язань, що підтверджено наданим розрахунком, який відповідачкою не спростовано.

Вказана сума заборгованості визначена позивачем з додержанням умов кредитного договору.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись сторонами належним чином та у встановлений строк, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов.

Статтею.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язань.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом або пенею) відповідно до вимог ст.549 ЦК України.

Оскільки відповідачка допустила односторонню відмову від виконання зобов'язань, чим порушила умови кредитного договору, то з неї підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 413 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Загальними вимогами для чинності правочину згідно ст.203 ЦК України є те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Позивачкою ОСОБА_2 за зустрічною позовною заявою не надано суду будь-яких доказів, також і за сприяння їй у цьому судом, шляхом призначення судово-почеркознавчої експертизи, на підтвердження доводів щодо не укладення нею з Банком спірного договору, та порушення при цьому Банком і недодержання ним в момент вчинення правочину вимог ЦК України, а тому підстав для визнання кредитного договору недійсним немає.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 229,40 грн.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.207,215,509,526,527,530,549-551,610-612,629,1048-1050,1054,1055 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 паспорт (серії КК №392088 виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 21.12.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ ПриватБанк(, р/р 3111, МФО №305299) заборгованість за кредитним договором без номеру від 07.09.2007 року в сумі 15 413 (п'ятнадцять тисяч чотириста тринадцять) грн. 00 коп., у тому числі заборгованість за кредитом 3827 грн.23 коп.; заборгованість за відсотками 7811 грн. 54 коп.; заборгованість з комісії за користування кредитом 2564 грн.09 коп.; а також, відповідно до п.8.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 710 грн.14 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 паспорт (серії КК №392088 виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 21.12.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ ПриватБанк(, р/р 3111, МФО №305299) судовий збір в сумі 229,40 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ "Приват Банк" про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Сивоконь