Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Баранівської районної ради Житомирської області про стягнення боргу по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Баранівської районної ради Житомирської області, в якому просить стягнути з відповідача на її користь борг по заробітній платі та вихідній допомозі у сумі 29 295,17 грн за період з 01 січня 2006 року по 04 червня 2007 року, заробіток за затримку розрахунку в сумі 57 491,28 грн, а всього 86 786,45 грн з відрахуванням цієї суми відповідних податків та внесків, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію вказаної заробітної плати.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року, відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 25 листопада 2008 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Баранівської районної ради, вимоги якого неодноразово уточнювала, та остаточно просила стягнути з Баранівської районної ради недоплачену заробітну плату, індексацію, вихідну допомогу, компенсацію за несвоєчасно виплачений дохід, компенсацію за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки проведення повного розрахунку, середній заробіток за час вимушеного прогулу, недоплачену державну допомогу по безробіттю та моральну шкоду.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2009 року та додатковим рішенням цього ж суду від 01 грудня 2009 року, залишеним без змін ухвалами апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2010 року та Верховного Суду України від 21 квітня 2010 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення суду у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у відкриті провадження у справі на підставі положень п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, оскільки між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення суду, що набрало законної сили.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних ухвал відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова