УхвалА

іменем україни

29 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 28 березня 1995 року по 6 червня 2014 року він працював на різних посадах у підземних умовах шахти «Гвардійська» у публічному акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»).

Позивач указував про те, що відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23 грудня 2015 року встановлено, що причиною виникнення у нього ряду професійних захворювань є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, трудового процесу. Згідно з довідкою обласної медико-соціальної експертної комісії м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 рокуйому встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 45 % та третя група інвалідності на строк до 1 лютого 2017 року.

Вважав, що професійні захворювання виникли унаслідок тривалої роботи у шкідливих умовах праці у товаристві, чим завдано йому моральної шкоди.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 просив суд у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, стягнути з відповідача 124 020 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_4 25 тис. грн моральної шкоди без стягнення податків та обов'язкових платежів, 1 тис. грн витрат на правову допомогу, а всього 26 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», норми ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, дійшли правильного висновку про те, що унаслідок неналежного виконання ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» обов'язку з питань охорони праці щодо позивача були порушені його права на безпечні умови праці, погіршився стан його здоров'я через професійні захворювання, він втратив нормальні життєві зв'язки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Крім того, суди дійшли вірного висновку щодо визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки суди керувались принципами розумності та справедливості, а, отже, сума відшкодування моральної шкоди відповідає моральним стражданням, які завдані позивачу.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик