З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сарай А.І., при секретарі Струтинська Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,
ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.
Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав повністю.
Повернення кредитних коштів наданих позивачем ОСОБА_1 в межах заборгованості забезпечено порукою фізичних осіб: ОСОБА_2 відповідно до договору поруки № 68/07-02 від 03 серпня 2007 року; ОСОБА_3 відповідно до договору поруки № 68/07-03 від 03 серпня 2007 року; ОСОБА_4 відповідно до договору поруки № 68/07-04 від 03 серпня 2007 року.
Взяті договірні зобов'язання не виконуються відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Згідно умов вказаних договорів поруки відповідачі як поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед позивачем за невиконання зобов'язань по кредитному договору.
Згідно договору поруки відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за невиконання або неналежне виконання умов договору поруки зобов'язані сплатити на користь позивача кожний пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки виконання зобов'язання, обчислену від суми простроченого зобов'язання за кожен день прострочки виконання зобов'язання.
Повернення кредитних коштів наданих ОСОБА_1 в межах заборгованості забезпечено нерухомим майном згідно договору іпотеки (без оформлення заставної) № 68/07-01, укладеного 03 серпня 2007 року між позивачем та іпотекодавцями, а саме ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і додаткового договору до договору іпотеки № 01 від 24.10.2012 р.
Предметом іпотеки згідно договору іпотеки визначено нерухоме майно - квартира № 14, яка знаходиться в АДРЕСА_1 і складається із трьох кімнат - загальною площею 69.3 кв.м., житловою площею 40.4 кв.м., яка належить іпотекодавцям на праві приватної спільної сумісної власності.
З врахуванням того, що відповідачем ОСОБА_1 систематично не виконуються договірні зобов'язання за кредитним договором у позивача, крім права на стягнення кредитної заборгованості, на підставі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», п. 4.2.5 додаткової угоди до кредитного договору та п. 3.1.6 договору іпотеки , п. 6.1 договору іпотеки із змінами від 24.10.2012 р., виникло також право звернення стягнення на предмет іпотеки.
Не виконання відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як майновими поручителями, полягає у порушенні ними п. 3.3.4 договору іпотеки, на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договорів страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого ОСОБА_1 виконає всі зобов'язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договорів страхування не менше, ніж на наступний рік.
Пунктом 4.2. договору іпотеки (із змінами від 24.10.2012 р.) передбачена відповідальність за невиконання чи неналежне виконання п. 3.3.1-3.3.13 зобов'язань іпотекодавців щодо страхування заставленого майна, згідно якого вони мають сплатити на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 0.5 % від заставної вартості предмета іпотеки, який збільшується на 0.05 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи з 2-го календарного місяця, що слідує за місяцем порушення (у т.ч. враховуючи місяць у якому будуть виконані зобов'язання зі страхування). При цьому сплата штрафу не звільняє іпотекодавців від виконання своїх зобов'язань за цими пунктами. Згідно п. 2.3 договору іпотеки квартиру прийнято в іпотеку за узгодженою ринковою вартістю 366000 грн.
Таким чином, сума штрафу складає 4209 грн., з яких: 1830 грн. (366000 х 0.5 % = 1830) - за липень 2013 року; 2379 грн. (366000 х 0.65 % (0.05 x 13 міс.) = 2379) - за серпень 2013 року по серпень 2014 року.
Позивач неодноразово звертався до відповідачів з усними та письмовими вимогами про належне виконання взятих на себе зобов'язань. Зокрема, їм було надіслано претензії (вимоги) за вих. №№ 2891-2894 від 22.11.2013 р., та №№ 1301-1308 від 04.07.2014 р. з повідомленням про вручення даних претензії. Однак, протягом відведеного терміну зазначеного у претензіях (30 календарних днів) для виконання зобов'язань і до цього часу заборгованість банку не відшкодована, страхові платежі не сплачено.
Під час розгляду справи представником позивача згідно ст. 31 ЦПК України, у зв'язку з частковим погашенням відповідачами наявної заборгованості за кредитом в період судового розгляду даної справи, зменшено позовні вимоги, про що подано відповідну заяву від 16 лютого 2016 року.
На підставі зменшених позовних вимог банк просить:
стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 штраф за невиконання договору іпотеки (без оформлення заставної) № 68/07-01кл від 03.08.2007 р. у розмірі 4209 грн.;
в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 68/07 від 03.08.2007 р. у розмірі 492086.16 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки (без оформлення заставної) № 68/07-01кл від 03.08.2007 p., а саме на нерухоме майно - квартиру № 14 з трьох кімнат, загальною площею 69.3 кв.м., житловою площею 40.4 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 02.12.1997 р.;
реалізацію предмета іпотеки провести шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну продажу на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 па користь АБ «Укргазбанк» судові витрати, з яких 3654 грн. судового збору за подання позовної заяви та 121.8 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, так як подав заяву відповідно до якої просить розглянути справу без участі представника позивача, зменшені позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
24 жовтня 2012 року між банком та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 01 до кредитного договору від 03 серпня 2007 року № 68/07кл, відповідно до умов якої банк та позичальник виклали умови кредитного договору у новій редакції, а саме банк, на умовах, передбачених цим договором, відкрає позичальнику мультивалютну невідновлювану відкличну кредитну лінію (надалі кредит/кредитна лінія) з лімітом кредитування: в сумі 0 доларів США на строк/термін з 24 жовтня 2012 року по 02 серпня 2019 року із сплатою за користування кредитними коштами 12.5 % річних (п.п. 1.1.2); в сумі 535316.69 грн. на строк/термін з 24 жовтня 2012 року по 02 серпня 2019 року із сплатою за користування кредитними коштами, у межах строку кредитування, 10.5 % річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється виходячи із 15.5 % річних (п.п. 1.1.3) (а.с. 31-36).
Зобов'язання за кредитним договором банк виконав у повному обсязі (а.с. 76-105).
Виконання кредитного договору забезпечено договорами поруки, укладених між позивачем та ОСОБА_2 згідно договору поруки № 68/07-02 від 03 серпня 2007 року (а.с. 37-39), ОСОБА_3 згідно договору поруки № 68/07-03 від 03 серпня 2007 року (а.с. 41-43), та ОСОБА_4 згідно договору поруки № 68/07-04 від 03 серпня 2007 року (а.с. 45-47).
24 жовтня 2012 року між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено додаткові угоди № 01 до вказаних договорів поруки відповідно (а.с. 40, 44, 48).
Згідно з п. 1.2 договорів поруки поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов'язань по кредитному договору. За змістом п. 1.3 договорів поруки, поручителі відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному об'ємі.
Відповідно до п. 3.1. договорів поруки за невиконання або неналежне виконання умов п. 2.2. дійсного договору поручителі сплачують на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки виконання зобов'язання, обчислену від суми простроченого зобов'язання за кожен день прострочки виконання зобов'язання.
В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 03 серпня 2007 року між банком (іпотекодержатель) та майновими поручителями - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, від імені якої діє її батько ОСОБА_1 (іпотекодавці), укладено договір іпотеки (без оформлення заставної) № 68/07-01кл (а.с. 49-55).
24 жовтня 2012 року між сторонами укладено додатковий договір № 01 до договору іпотеки (без оформлення заставної) від 03 серпня 2007 року № 68/07-01кл (а.с. 61, 62).
Відповідно до п. 3.3.4., п.п. 3.3.4.1. договору іпотеки сторони обумовили, що на період дії дійсного договору іпотекодавці зобов'язані застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування (в т.ч. від ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування) та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування, а також вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого позичальник виконає всі зобов'язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік.
Згідно з п 4.2. договору іпотеки (із змінами відповідно до додаткового договору № 01 від 24 жовтня 2012 року) за кожний випадок невиконання чи неналежне виконання п. 3.3.1-3.3.13 цього договору іпотекодавці сплачують на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 0.5 % від заставної вартості предмета іпотеки, який збільшується на 0.05 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи з 2-го календарного місяця, що слідує за місяцем порушення (у т.ч. враховуючи місяць у якому будуть виконані зобов'язання зі страхування). При цьому сплата штрафу не звільняє іпотекодавців від виконання своїх зобов'язань за цими пунктами.
Пунктом 2.3 договору іпотеки передбачено, що за згодою сторін предмет іпотеки приймається в іпотеку за ринковою вартістю 366000 грн.
Виходячи з наведеного, банком проведений розрахунок штрафу за невиконання вказаних умов іпотечного договору в розмірі 4209 грн., з яких: 1830 грн. (366000 х 0.5 % = 1830) - за липень 2013 року; 2379 грн. (366000 х 0.65 % (0.05 x 13 міс.) = 2379) - за серпень 2013року по серпень 2014 року.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем направлялися відповідачам письмові претензії про повернення заборгованості по кредиту (а.с. 106-132), однак заборгованість погашена не була.
Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у ст. 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог.
За змістом ст.ст. 11, 509, 526, 611, 614, 623, 625, 1049, 1054 ЦК України, цивільно-правові зобов'язання виникають з договорів і повинні виконуватися належним чином; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів; особа відповідальна за порушення зобов'язання, позичальник, який уклав і не виконує кредитний договір, повинен відшкодувати кредитору збитки в повному обсязі. Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність боржника та поручителя (ст. 554 ЦК України). Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, заставою (іпотекою) (ст. 572, 575 ЦК України).
Частиною 6 ст. 3 Закону «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.
Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.
У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року зазначено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
Разом з тим, у абз. 2 п. 42 вказаної постанови Пленуму вказано, що при цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України «Про іпотеку» (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). При цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Оскільки у даній справі основний боржник ОСОБА_1 є також іпотекодавцем, то відповідно до наведеного обґрунтування відсутні правові підстави для одночасного звернення стягнення на іпотечне майно та стягнення з нього заборгованості. Тому, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню лише в частині солідарного стягнення з поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7, а вимоги про стягнення цієї суми з основного боржника ОСОБА_1 підлягають застосуванню шляхом звернення стягнення на іпотечну квартиру із застосуванням передбаченої Законом України «Про іпотеку» процедури продажу.
Судові витрати в частині сплаченого банком судового збору в сумі 3775.8 грн. (3654 + 121.8 = 3775.8) слід розділити між відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 11, 509, 526, 554, 572, 575, 611, 614, 623, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 33, 39 Закону України «Про іпотеку» суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 штраф за невиконання договору іпотеки (без оформлення заставної) № 68/07-01кл від 03 серпня 2007 року в розмірі 4209 (чотири тисячі двісті дев'ять) гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 па користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» з кожного по 943 (дев'ятсот сорок три) гривні 95 копійок сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Ужгородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.