У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Гордійчук С.О. , Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Мельник С.Ю., за участю представника позивача адвоката Лісовського В.О. та представника відповідача Полюховича В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Острозького районного суду від 08 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю „Користівське" про визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, розірвання трудового договору та звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

08 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернувся в Острозький районний суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Користівське", з подальшою зміною предмета позову (заява від 15.02.2016 року) про визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, розірвання трудового договору та звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди, в розмірі 15000 грн.

Рішенням Острозького районного суду від 08 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1011/2016 Головуючий у 1 інстанції : Гуц Ф.Л.

Доповідач : Григоренко М.П.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції порушив вимоги трудового законодавства.

Зазначає, що 03.12.2015р. до ТОВ «Користівське» ним було направлено заяву про надання щорічної відпустки за 2015 рік та додаткових відпусток за 2008-2012, 2014-2015 роки з 15 грудня 2015 року.

05 грудня 2015 року він отримав через поштове відділення лист ТзОВ «Користівське», в якому знаходилось персональне попередження про скорочення штату працівників та наступне звільнення з роботи за факсимільним підписом ОСОБА_4.

Листом від 07.12.2015р. керівництво товариства повідомило його, що надавало додаткову відпустку згідно поданої ним заяви (за 2013 рік), про надання інших відпусток буде вирішено після його виходу на роботу.

Листом від 21.12.2015р. ТзОВ «Користівське» повідомило про відмову в наданні додаткових відпусток за інші роки, за щорічну відпустку відповіді не було. Не надано відповіді щодо відмови в її наданні і до сьогоднішнього дня.

13.02.2016 року він отримав через поштове відділення наказ ТзОВ «Користівське» № 5 від 05 лютого 2016 року «Про розірвання трудового договору та звільнення різноробочого ОСОБА_3», згідно якого у зв'язку зі скороченням штату ТзОВ "Користівське», ліквідацією робочих місць різноробочих та відсутністю інших вакансій для їх пропозиції вивільненому персоналу, а також враховуючи закінчення терміну попередження про звільнення на виконання наказу № 17 від 01.12.2015 року : розірвано трудовий договір з різноробочим ОСОБА_3 та звільнено його з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці та скороченням чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст.ст. 74, 75, 79 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Щорічні основна та додаткові відпустки повної тривалості у перший рік роботи надаються працівникам після закінчення шести місяців безперервної роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

У разі надання зазначених відпусток до закінчення шестимісячного терміну безперервної роботи їх тривалість визначається пропорційно до відпрацьованого часу, крім визначених законом випадків, коли ці відпустки за бажанням працівника надаються повної тривалості.

Щорічні відпустки за другий та наступні роки роботи можуть бути надані працівникові в будь-який час відповідного робочого року.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про відпустки» забороняється заміна відпустки грошовою компенсацією, крім випадків передбачених ст. 24 цього Закону.

Статтею 24 Закону не передбачена грошова компенсація за невикористані відпустки в зв'язку з скороченням штату працівників.

Висновки суду щодо використання ним щорічної відпустки за 2015 рік в грудні 2014 року є необгрунтованими.

Відповідно до поданої ним заяви від 01.02.2011р. та згідно наказу № 8 від 01.02.2011р. йому надано щорічну відпустку за 2010 рік з 01.02.2011р. Таким чином, за періоди з 2011-2015рр. він має право на отримання 5 щорічних відпусток, а згідно наданих представником відповідача в судовому засіданні наказів № 28 від 19.12.2011р., № 5 від 02.01.2013р., № 1 від 06.01.2014р. та № 10 від 01.12.2014р. і заяв від 20.12.2011р., 02.01.2013р., 06.01.2014р., 01.12.2014р. він отримав за вказаний період 4 відпустки, так як в 2012 році у відпустці не перебував.

Графіка відпусток на підприємстві немає.

Висновки суду про те, що щорічну відпустку за 2015 рік він отримав у 2014 році ґрунтуються на припущеннях.

Відповідно п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасники бойових дій мають право використовувати чергову щорічну відпустку у зручний для них час, а також одержувати додаткову відпустку із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Як передбачено ст. 77-2 КЗпП України та ст. 16-2 ЗУ «Про відпустки» учасникам бойових дій, інвалідам війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Таким чином, адміністрація товариства не мала права звільнити його з займаної посади, не надавши щорічної та додаткових відпусток згідно чинного законодавства.

Про незаконність наказу ТОВ «Користівське» № 5 від 05 лютого 2016 року «Про розірвання трудового договору та звільнення різноробочого ОСОБА_3» свідчить той факт, що він не підписаний повноважною особою, яка мала право на здійснення підпису на такого виду документах, відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 28.10.15р. та наказу ТзОВ «Користівське» № 12 від 30.10.15р., а посвідчений факсимільним підписом ОСОБА_4, що є порушенням керівництвом законодавства про працю.

Відповідно до пп. 1, 10, 12 розділу 7 «Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» затверджених наказом МЮ № 1000/5 від 18.06.2015р. посадові особи підписують документи в межах своїх повноважень, визначених у положеннях (статутах) установи, положеннях про структурні підрозділи, посадових інструкціях, розпорядчому документі про розподіл обов'язків між керівником та його заступниками тощо. У зазначених документах визначається також порядок підписання документів іншими особами в разі відсутності керівника установи та посадових осіб, які уповноважені їх підписувати.

Факсимільне відтворення підпису посадової особи на організаційно-розпорядчих, фінансових, бухгалтерських документах за допомогою механічного або іншого копіювання не допускається.

Із цих підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач вказує, що оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача підтримав апеляційну скаргу, яку просив задовольнити.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо поновлення його на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що останній був звільнений з роботи на законних підставах і з дотриманням встановленого порядку.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Твердження сторони позивача про те, що його звільнено з роботи без надання щорічної відпустки за 2015 рік, на увагу не заслуговують, оскільки в матеріалах справи міститься бухгалтерська довідка (а.с. 58), з якої вбачається, що ОСОБА_3, станом на 22 грудня 2015 року, використав всі чергові відпустки за кожен відпрацьований календарний рік.

Крім того, в цій довідці зазначені конкретні періоди чергових відпусток, які були надані позивачу, а також вказані відповідні накази Товариства з даного приводу.

Достовірність даних, які зазначені у вищевказаній довідці, сторона позивача жодним чином не спростувала.

Посилання позивача на те, що наказ про його звільнення було підписано особою, яка не мала на це повноважень, на увагу не заслуговують, оскільки це питання відноситься до внутрішньої господарської діяльності вказаного товариства, яке вправі самостійно визначати порядок організації своєї роботи та порядок оформлення прийнятих своїх рішень, а сам ОСОБА_3 вправі ставити питання лише щодо законності цих рішень відносно себе.

В даному випадку, наказ на звільнення позивача з роботи був виданий з дотриманням порядку, який був встановлений наказом ТОВ «Користівське» № 12 від 30 жовтня 2016 року «Про упорядкування керівництва Товариством» (а.с. 78), який не суперечить чинному законодавству України та жодним чином не порушує законні права та інтереси ОСОБА_3

Будь-які дані, які б вказували на те, що позивача було звільнено з роботи всупереч дійсної волі керівництва ТОВ «Користівське», в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Острозького районного суду від 08 квітня 2016 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Острозького районного суду від 08 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук