АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівСлободянюк С.В., Левенця Б.Б.
при секретаріГоїн В.С.
за участю: представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення від права на спадкування, відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2016 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. /а.с. 34-35/

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не враховано її уточнені позовні вимоги від 16.02.2016 р., у зв'язку з чим не враховано предмет позову - оскарження права відповідачів на спадкування. Також не вірно зроблений висновок суду першої інстанції щодо накладення арешту на майно ОСОБА_6 - Ѕ частину спірної квартири, оскільки у провадженні суду є спір про визнання недійсним договору дарування вказаної частини квартири, після чого відповідачі можуть набути право власності. Також зазначила, що судом першої інстанції не враховано довідку з ДЕЖ щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1. Також зазначила, що вимога про забезпечення позову шляхом повернення свідоцтв про право на спадщину органу, який їх видав не суперечить переліку ч. 1 ст. 152 ЦПК України, який не є вичерпним. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила ухвалу суду скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_5, який з'явився у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що у провадженні Солом'янського районного суду міста Києва знаходиться позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення від права на спадкування, відшкодування шкоди.

№ справи 760/5414/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7115 /2016
Головуючий у суді першої інстанції: Усатова І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Позивачем подано заву про забезпечення позову, в якій вона просила до набуття рішенням в даній справі законної сили заборонити нотаріусам Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори та будь-яким іншим приватним та державним нотаріусам вчиняти дії з оформлення спадщини за законом після померлої 15.03.2012 р. ОСОБА_10, 1925р.н. по спадковій справі № 292/2012, в т.ч. видавати свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_8 та ОСОБА_7, заборонити відповідачам вчиняти дії по оформленню спадщини, зокрема проводити державну реєстрацію права на спадщину, зобов'язати їх повернути органу, що їх видав, свідоцтва про право на спадщину за законом, заборонити державним реєстраторам Державної реєстраційної служби вчиняти дії (вносити зміни) в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо державної реєстрації прав відповідачів, накласти арешт на майно відповідачів в межах позовних вимог, зокрема і на квартиру АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 152 ЦПК України, якою визначений перелік видів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що предметом спору є квартира АДРЕСА_1 відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на Ѕ вказаної квартири вже накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 13.12.2013 р. ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, особою, майно якої обтяжується, значиться ОСОБА_6, тобто позивач у справі, вказане позбавляє відповідачів можливості відчужити належну позивачу спірну частину квартири та вчиняти будь-які дії, спрямовані на отримання її у власність.

Також, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що такі заходи забезпечення позову як заборона нотаріусам Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори та будь-яким іншим приватним та державним нотаріусам вчиняти дії з оформлення спадщини за законом після померлої, заборони відповідачкам вчиняти дії по оформленню спадщини, зокрема проводити державну реєстрацію права на спадщину за законом після померлої та заборона державним реєстраторам Державної реєстраційної служби вчиняти дії в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо державної реєстрації прав відповідачок на спадщину після померлої у зв'язку з відсутністю наявності зв'язку між ними і предметом позовної заяви, не спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Відмовляючи в частині заявленого позивачкою заходу забезпечення позову, як зобов'язати відповідачок повернути органу, що їх видав свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої, суд першої інстанції також обґрунтовано керувався вимогами ст. 152 ЦПК України яка визначає такий спосіб забезпечення позову як передачу речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, однак не передбачає такого заходу забезпечення позову, як повернення, у зв'язку з чим такий захід забезпечення позову не є способом забезпеченням позову в розумінні положень ст. 152 ЦПК України.

Відмовляючи в частині заявленого позивачкою заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно відповідачок, зокрема на квартиру №16, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сабурова 9/61 в межах позовних вимог, судом першої інстанції також вірно зазначено, що позивачем не навела жодного доводу стосовно того, як невжиття в даному випадку визначеного нею заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не надано суду жодного доказу, що майно відповідачок належить їм на праві приватної власності. Крім того, це майно не є предметом спору.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Зокрема, вимоги щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 не стосуються предмету позову - усунення від права на спадкування майна померлої ОСОБА_10 - частини квартири №2 по Повітрофлотському проспекту 17 у м. Києві, жодних даних щодо видачі свідоцтв про право на спадщину відповідачам, матеріали справи також не містять, у зв'язку з чим вимоги заяви про забезпечення позову щодо повернення свідоцтв про право на спадщину є безпідставними.

Крім того, заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25.09.2013 р. заповіт, укладений ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 визнано недійсним, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28.08.2015 р., залишеним без змін апеляційною інстанцією, договір дарування Ѕ частини квартири АДРЕСА_3 укладений ОСОБА_10 користь ОСОБА_6 також визнано недійсним. / т. 2 а.с.13-18/

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2016 року - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: