Провадження номер 2/741/451/16
Єдиний унікальний номер 741/1080/16
РІШЕННЯ

іменем України

23 вересня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Козарівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Козарівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що житловий будинок по вул. Шевченка, 22, у с. Козари Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів у вищевказаному будинку проживали та були зареєстровані мати позивача ОСОБА_3, сам позивач, його дружина ОСОБА_4 та діти ОСОБА_5, ОСОБА_6. 13 червня 2009 року померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із фактично належної їй 1/5 частини вищевказаного житлового будинку. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, спадщину він прийняв, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, коли позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, то отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Саме тому ОСОБА_2 і звернувся до суду та просив судовим рішенням визнати за ним право власності на 1/5 частини житлового будинку як спадкоємцем за заповітом після смерті матері.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позовної заяви, та просив суд їх задовольнити.

23 вересня 2016 року позивач у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути в його відсутність.

Представник відповідача, Козарівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, у судове засідання не зявився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що згідно із записом у погосподарській книзі №8 особовий рахунок №310 відкритий на ОСОБА_3 Станом на 15.04.1991 року в ньому, крім померлої, також проживали ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується довідкою виконкому Козарівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 379 від 25 липня 2016 року (а. с. 10).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ розяснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_3 як члену колишнього колгоспного двору належала 1/5 частини житлового будинку № 22 по вул. Шевченка у с. Козари Носівського району Чернігівської області.

13 червня 2009 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

14 січня 2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Козарівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, яким усе своє майно заповіла сину ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту (а. с. 7). А, отже, спадкування після її смерті здійснюється за заповітом.

Із копії спадкової справи №691/2009 убачається, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає (а. с. 25-26).

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1281/02-31 від 08 липня 2016 року (а. с. 8).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріали цивільної справи підтверджують, що на будинок № 22 по вул. Шевченка у с. Козари Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а. с. 12-14).

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 197, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 13 червня 2009 року, право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого у с. Козари Носівського району Чернігівської області по вул. Шевченка, 22, вартістю 54978,20 грн., який складається з власне жилого будинку «А», веранди «а», веранди «а1», крильця «а2», крильця «а3», сараю «Б», сараю «В», літньої кухні «Л», погреба «П», огорожі №1, воріт з хвірткою №2,3,4, загальною площею 117,4 кв. м житловою площею 61,6 кв. м інвентаризаційною вартістю 274891 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.М. Дикий