АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

07 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

секретаря: Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2,

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія», треті особи: Кредитна спілка «КС Володар», Відділ Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом про визнання виконавчого напису від 31.08.2015, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (далі - приватний нотаріус), про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Траєкторія» 287 836, 20 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що нотаріусом було допущено порушення порядку вчинення виконавчих написів, зокрема щодо безспірності заборгованості.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, приватний нотаріус через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою. Посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, необґрунтованість та незаконність рішення суду, просив вказане рішення скасувати та ухвалите нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вказував на помилковість висновків суду першої інстанції щодо порушення нотаріусом при вчинені виконавчого напису Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Вказував, що зазначені норми не передбачають обов'язку нотаріуса перевіряти безспірність заборгованості боржника перед кредитором, а також наявність спору, оскільки за їх змістом нотаріус повинен перевірити лише документи, які свідчать про таку безспірність.

Приватний нотаріус ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, з підстав наведених в ній та просили задовольнити.

Представники ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача ТОВ «Траєкторія» - Оліфір К.М. та представник третьої особи Кредитної спілки «КС Володар» - Авласенко Ю.А. просили апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати.

Третя особа - ВДВС Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 січня 2014 року між Кредитною спілкою «КС Володар» (далі - КС «Володар», кредитна спілка) та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № ДЗ-1247.3, за умовами якого кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 60 000 грн., строком на 24 місяці.

У той же день, Кредитна спілка «КС Володар» та ОСОБА_3 уклали Додатковий договір № 1 до кредитного договору, яким деякі його пункти виклали в новій редакції.

На забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором були укладені наступні договори:

- договір поруки № 1247.3/1-п від 10.01.2014 між Кредитною спілкою «КС Володар», ОСОБА_3 та ОСОБА_8, як поручителем;

- договір застави № 1247.3-З від 10.01.2014 між Кредитною спілкою «КС Володар» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т. І., зареєстрований в реєстрі за № 30, відповідно до якого предметом застави є автомобіль Acura MDX, державний номер НОМЕР_1;

- договір поруки № 1247.3-п від 10.01.2014 між Кредитною спілкою «КС Володар», ОСОБА_3 та ТОВ «Траєкторія», як поручителем, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т. І., зареєстрований в реєстрі за № 28.

Укладення договору поруки з ТОВ «Траєкторія» було обов'язковою умовою для отримання кредиту від Кредитної спілки «КС Володар».

14.08.2015 Кредитна спілка «КС Володар» звернулася з повідомленням до ТОВ «Траєкторія» про порушення зобов'язання ОСОБА_3 на суму 238 446,83 грн.

У той же день, 14.08.2015, ТОВ «Траєкторія» через касу Кредитної спілки «КС Володар» відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру № 1, № 19, № 20, № 21, № 22 погасило заборгованість за ОСОБА_3

У той же день, 14.08.2015, ТОВ «Траєкторія» надіслало поштою ОСОБА_3 повідомлення про погашення заборгованості з вимогою сплатити 238 446,83 грн. упродовж 10 днів з дня відправлення цього повідомлення. Зазначений лист повернувся відправнику за закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір поруки № 1247.3-п, укладений 10.01.2014 року між КС «Володар», ТОВ «Траєкторія» та ОСОБА_3, був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І.

31.08.2015 року ТОВ «Траєкторія» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з заявою про вчинення виконавчого напису на Договір поруки № 1247.3-п, укладений 10.01.2014 року між КС «Володар», ТОВ «Траєкторія» та ОСОБА_3

У справі, що переглядається, договором поруки передбачено, що ТОВ «Траєкторія» і позивачка є солідарними боржниками, отже, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання кредитного договору.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобов'язанні, у тому числі й ті, які забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, що підтверджують ці зобов'язання боржника.

Аналізуючи вказані положення статті 556 ЦК України, Верховний Суд України у постанові № 6-466цс15 дійшов правового висновку, що наслідки, передбачені зазначеної нормою, наступають лише у випадку повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання.

Цей висновок Верховного Суду України узгоджується з положенням пункту 3 ч. 1 статті 512 ЦК України, що передбачає подібний спосіб заміни кредитора у зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

В обґрунтування вимог щодо вчинення виконавчого напису посилалися на часткове погашення поручителем, а саме ТОВ «Траєкторія», заборгованості позичальника - ОСОБА_3 в розмірі 238 446 грн. 83 коп. за Кредитним договором № ДЗ-1247.3, укладеним з КС «Володар».

Судом встановлено, що в той же день приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 вчинив виконавчий напис № 608, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Траєкторія» грошову суму у розмірі 286 136,20 грн. згідно з договором поруки № 1247.3-п від 10.01.2014, яка складається з 238 446,83 грн. - основна сума заборгованості, 47 689,37 грн. - неустойка, а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису, у розмірі 1700 грн., що загалом становить 287 836,20 грн.

Постановою від 10.09.2015 ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 48676722 з примусового виконання виконавчого напису № 608 від 31.08.2015.

Суд, дослідивши квитанції до прибуткового касового ордеру: № 12 від 01.09.2015 на суму 3 520,30 грн. (а.с. 19); № 14 від 01.09.2015 на суму 8 145,47 грн. (а.с. 19); № 13 від 01.09.2015 на суму 3 522,37 грн. (а.с. 19); № 1 від 01.09.2015 на суму 3 718,59 грн. (а.с. 19 зворот); № 15 від 01.09.2015 на суму 94,27 грн. (а.с. 19 зворот); № 10 від 18.09.2015 на суму 19 854,56 грн. (а.с. 19 зворот); № 13 від 22.09.2015 на суму 31 851 грн. (а.с. 19 зворот); № 14 від 22.09.2015 на суму 17 204,87 грн. (а.с. 20), встановив, що позивач не знала про існування заборгованості, та продовжувала виконувати умови кредитного договору № ДЗ-1247.3 від 10.01.2014, сплачуючи на користь Кредитної спілки «КС Володар» грошові кошти після того, як її борг був сплачений поручителем ТОВ «Траєкторія» (14.08.2015) та після вчинення виконавчого напису (31.08.2015).

22.09.2015 Кредитна спілка «КС Володар» та ОСОБА_3 уклали додатковий договір № 2 до кредитного договору № ДЗ-1247.3 від 10.01.2014, яким передбачили, що позичальник повернув грошові кошти в повному обсязі, раніше отримані від кредитора за кредитним договором, та вважають себе не пов'язаними взаємними правами та обов'язками за кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 вчинив виконавчий напис з порушенням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до п. 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок) нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1. 3.2. 3.5 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Зі змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що під час його вчинення приватний нотаріус керувався пунктом 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Пунктом 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріусів надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення зобов'язання.

Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є не лише наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, а і одночасна наявність документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Траєкторія» до заяви від 31.08.2015 року про вчинення виконавчого напису подало оригінал Договору поруки № ДЗ-1247.3-п від 10 січня 2014 року.

Відповідно до п. 2.7. своїм підписом під цим договором Позичальник підтверджує, що йому відомо, що вразі виникнення права вимоги у Поручителя (у разі порушення Позичальником умов цього договору), Поручитель має право, згідно чинної законодавства України, звернутись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису на цьому договорі.

Таким чином, сторони передбачили, що право вимоги у Поручителя настає у разі порушення Позичальником умов цього договору.

Відповідно до п. 2.4. Договору поруки № ДЗ-1247.3-п від 10 січня 2014 року документами, які підтверджують законні вимоги Кредитора до Позичальника є оригінали або належним чином завірені копії документів: виписки з кредитного рахунку або особового рахунку по відсоткам за користування кредитом тощо, які Кредитор зобов'язаний передати Поручителю у випадку виконання своїх зобов'язань, передбачених п.п.1.1.,2.3.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про вчинення виконавчого напису ТОВ «Траєкторія» було подано наступні документи: копія кредитного договору № ДЗ-1247.3 від 10.01.2014 р.; копія повідомлення про порушення зобов'язання; копія повідомлення з копією чека про відправку рекомендованого листа; копії квитанцій до прибуткових касових ордерів; розрахунок заборгованості по договору поруки №1247.3-п від 10.01.2014р. за реєстровим № 28; копія паспорта та ідентифікаційного номеру Позичальника; копія виписки з ЄДРПОУ ТОВ «Інтерактивна бухгалтерія»; копія статуту ТОВ «Траєкторія»; копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Траєкторія»; витяг з штатного розпису ТОВ «Траєкторія»; довідка ТОВ «Траєкторія»; копія довідки з ЄДРПОУ ТОВ «Траєкторія»; копія паспорта та ідентифікаційного номеру директора ТОВ «Траєкторія»; копія протоколу №52 Загальних зборів ТОВ «Траєкторія» від 28.01.2008р.; копія Наказу №40-К про призначення директора ТОВ «Траєкторія» від 29.01.2008р.

При цьому у розпорядженні нотаріуса були відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали або належним чином завірені копії документів: виписки з кредитного рахунку або особового рахунку по відсоткам за користування кредитом тощо, які підтверджують законні вимоги Кредитора до Позичальника; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; довідка кредитної спілки про ненадходження платежу.

З наданих нотаріусу копій квитанцій до прибуткових касових ордерів вбачається, що кошти на виконання договору поруки, а саме погашення заборгованості за ОСОБА_10 до КС «Володар» внесено не ТОВ «Траєкторія», а ОСОБА_11 (а.с. 67).

Таким чином на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону дійшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/22046/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8155/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Л.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.