Справа № 368/1287/16-ц
Провадження № 2/368/675/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"15" грудня 2016 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

При секретарі: Широкоступ К.М.

З участю:

Позивач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, - Горохуватська сільська рада Кагарлицького району Київської області про тлумачення змісту заповіту та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

27.09.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, - Горохуватська сільська рада Кагарлицького району Київської області про тлумачення змісту заповіту та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким:

- встановити факт належності ОСОБА_4 заповіту від 23.12.2002 р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Горохуватськох сільської ради ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №77.

- розтлумачити заповіт ОСОБА_4 від 23.12.2002 р. посвідчений секретарем виконавчого комітету Г орохуватськох сільської ради ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №77, а саме що ОСОБА_4 згідно свого заповіту заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3.68 га, що розташована на території Горохуватської сільської ради Кагарлицького району згідно державного акту на право власності на земель ділянку серія ЯБ № 523972 від 09.03.2006 р. який був отриманий на підставі сертифікату право на земельну частку (пай) серія КВ № 009452 від 21.07.1996 р.

27.09.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

18.10.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 12, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання.

В судовому засіданні, яке відбулося 15.12.2016 року, позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідачка просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає.

В судове засідання представник третьої особи, - Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області не з»явився, проте, на адресу суду надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі представника, проти позову не заперечує.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обгрвнтовуючи своє рішення наступним.

Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 не заперечувала проти винесення заочного рішення, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомлялися судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою.

Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Підсудність.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі фізичні особи зареєстровані та проживають на території Кагарлицького району Київської області, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду, як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

29.12.2015 року померла ОСОБА_4.

За життя ОСОБА_4 згідно сертифікату на право на земельну частку, (пай) серія КВ № 009452 від 21.07.1996 р. належало прано ча земельну частку (пай).

09.03.2006 р. ОСОБА_4 згідно вищезазначеного сертифікату було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 523972.

23.12.2002 р. ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Горохуватськох сільської ради ОСОБА_5II та зареєстровано в реєстрі за №77.

Відповідно до вищезазначеного заповіту ОСОБА_4 заповіла свій сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КВ № 009452 від 21.07.1996 р. позивачці ОСОБА_1.

Отже, ОСОБА_4 своє право на земельну частку (пай) члена КСП згідно сертифікату заповіла Позивачу.

Позивач у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4Л,. що підтверджується витягом про реєстрацію в спадкового реєстру.

Згідно ч 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Отже, враховуючи те, що Позивач належним чином прийняла спадщину, вона успадковує земельну частку (пай) члена КСП, яка належала ОСОБА_4

Інші спадкоємці, а саме внуки ОСОБА_4, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не претендують на спадщину баби, а саме земельну ділянку, оскільки наявний заповіт складений на Позивача.

З метою оформлення спадщини Позивач звернулася до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу, проте, нотаріус повідомив Позивачу, що оскільки в заповіті ОСОБА_4 вказано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КВ № 009452, а за життя нею було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 523097 від 27.01.2006 р., то свідоцтво про право на спадщину не може бути видане у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

В звязку з чим Позивачу було рекомендовано звернутись до суду щодо вирішення питання про тлумачення заповіту.

Згідно ч. 1 ст. 1256 Цивільного кодексу України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

Згідно ч. 2 ст. 1256 Цивільного кодексу України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 213 Цивільного кодексу України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Згідно ч. 3 ст. 213 Цивільного кодексу України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Оскільки виник спір щодо змісту заповіту, Позивач змушена звертатись до суду щодо тлумачення змісту заповіту, а саме, що ОСОБА_4 згідно свого заповіту від 23.12.2002 р. заповіла Позивачу земельну ділянку площею 3,68 га, що розташована на території Горохуватської сільської ради Кагарлицького району згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 523972 від 09.03.2006 р., який був отриманий на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КВ № 009452 від 21.07.1996 р.

Крім того, приватний нотаріус відмовився оформляти спадщину на підставі заповіту ОСОБА_4 від 23.12.2002 р. оскільки в заповіті невірно вказано прізвище заповідача, зокрема, в заповіті вказано «Войтко», а згідно свідоцтва про смерть прізвище «Войко».

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по - батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.б ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видавала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Підтвердженням того, що заповіт ОСОБА_4 від 23.12.2002 р. складений саме нею, є копії документів, доданих до позовної заяви. А також, такий факт може підтвердити і секретар сільської ради.

Виправлення помилки є неможливим шляхом складання нового заповіту, оскільки ОСОБА_4 вже померла. У звязку з чим Позивач правомірно звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту ОСОБА_4, а суд в свою чергу повинен прийняти рішення про встановлення такого юридичного факту.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 від 30.05.2007 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 2 і 3, 1223, 1256 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 15, 118, 119, 215, 218, 256, 257, 258 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, - Горохуватська сільська рада Кагарлицького району Київської області про тлумачення змісту заповіту та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт, що заповіт, складений 21.12.2002 року ОСОБА_4, та посвідчений 23.12.2002 року секретарем виконавчого комітету Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 77, дійсно, складений ОСОБА_4, яка померла 29 грудня 2015 року, свідоцтво про смерть серії І ОК № 360736, видане 05 січня 2016 року виконавчим комітетом Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Розтлумачити заповіт ОСОБА_4, яка померла 29 грудня 2015 року, свідоцтво про смерть серії І ОК № 360736, видане 05 січня 2016 року виконавчим комітетом Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, складений 21.12.2002 року, та посвідчений 23.12.2002 року секретарем виконавчого комітету Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 77, наступним чином:

ОСОБА_4, яка померла 29 грудня 2015 року, свідоцтво про смерть серії І ОК № 360736, видане 05 січня 2016 року виконавчим комітетом Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, згідно свого заповіту заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянці України, паспорт громадянина України серії СМ 168986, виданий 26 вересня 2000 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, земельну ділянку, кадастровий номер :07:007:0017, що розташована на території Горохуватської сільської ради Кагшарлицького району Київської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 523972 від 09.03.2006 року, який був отриманий на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серія КВ № 009452 від 21.07.1996 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

ССуддя:ОСОБА_8