Єдиний унікальний номер: 448/512/16-ц
Провадження № 2/448/232/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27.05.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - Мостиська державна нотаріальна контора та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

29.04.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1

Стверджує, що мати за життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла йому (позивачу). Після смерті матері він (позивач) у встановлений законом строк та порядок звернувся в Мостиську державну нотаріальну контору щодо оформлення своїх спадкових прав, однак отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок він не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на дане майно, у зв'язку із чим змушений звертатися до суду із цим позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

В судове засідання представник позивача - ОСОБА_3 не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 був збудований у 1966 році та відносився до суспільної групи «колгоспний двір», а єдиним членом зазначеного двору, яка станом на 15.04.1991року не втратила та зберегла право на частку в майні такого, була ОСОБА_2, голова двору.

Отже, виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963року, які діяли станом на 15.04.1991 року і регулювали власність колгоспного двору, право власності на майно вищевказаного колгоспного двору належало ОСОБА_2 в цілому.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №722/07, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 померла. За життя остання склала заповіт від 08.09.2005 року, яким усе своє майно заповіла сину - ОСОБА_1 (позивачу у справі), який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 чи претендують на таку, не має.

Разом з тим, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_2; копією заповіту ОСОБА_2 від 08.09.2005 року; довідкою, виданою виконавчим комітетом Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області №285 від 10.03.2016року про склад сім'ї ОСОБА_2 на час смерті; витягами з по господарської книги Твіржанської сільської ради у період з 15.04.1988 року по 31.12.1990 року, станом на 01.01.1991року та станом на 01.01.2006року с.Вуйковичі; листом Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області Вих.№02-14/111 від 14.03.2016року; копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1; копіями Свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08.11.2007року; копією будинкової книги для прописки громадян в будинку АДРЕСА_1; копією спадкової справи №722/07, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_2

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на наведене, враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_2 на час своєї смерті була власником житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 а позивач є спадкоємцем за заповітом усього її майна та прийняв спадщину, беручи до уваги те, що спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині та претендують на таку, немає, суд приходить до висновку, що право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для задоволення позову та визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко