Номер провадження: 22-ц/785/3545/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Фабіжевській Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання договорів поруки припиненими, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року, -

встановила:

14 січня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернулось до суду із позовом який в подальшому було уточнено до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 у розмірі, що становить 62057,21доларів США, з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, загальну суму за кредитним договором № 0 у розмірі, що становить - 92474,54 доларів США, з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом НБУ на день ухвалення рішення, а також стягнути судові витрати, а саме сплату судового збору у розмірі 3 654.00грн.

Свої вимоги мотивували тим, що 06.11.2007 року ОСОБА_2 уклав з ПАТ «УкрСиббанк» кредитний договір № 0 та 01.08.2008 року ОСОБА_2 уклав з ПАТ «УкрСиббанк» кредитний договір № 0. Відповідно до умов Кредитних договорів банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 47 950,00 доларів США та 64 600,00 доларів США, який в свою чергу зобовязався в порядку та на умовах, визначених кредитними договорами повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитними договорами та Додатками №1 до них графіком погашення кредиту. Зобовязання за кредитним договором забезпечено договором поруки № 155904 від 06.11.2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 та договором поруки №221427 від 01.08.2008 року, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитними договорами. Відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконав.

11.06.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» відповідно до Договору факторингу № 4 свої права вимоги за зобовязаннями відповідача по кредитному договору. На виконання умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства для позасудового врегулювання відносин, які склалися в звязку з невиконанням зобовязань по Кредитному договору відповідачу було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви зазначена вимога виконана не була. На теперішній час боргові зобов`язання відповідачами також не виконані.

В жовтні 2015 року позивачем були збільшені позовні вимоги, згідно яких вважають, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель як відповідач повинен нести відповідальність у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є солідарними боржниками по відношенню до ТОВ «Кей-Колект».

В липні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання припиненими договорів поруки № 155904 від 06.11.2007 року та № 221427 від 01.08.2008р., які укладені між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3

В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що із Договору поруки № 155904 від 06.11.2007 року та Договору поруки № 221427 від 01.08.2008 року укладеними між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3, вбачається, що в жодному з них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строку припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України. Вважає, що у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Вказував, що позивачем не надано доказів переходу права вимоги саме до нього, відступлення АІКБ "УкрСиббанк" права вимоги заборгованості з ОСОБА_2 за кредитними договорами на користь ТОВ «Кей-Колект», сума розрахунку є безпідставно та не обґрунтованою, будь-яких документів на її підтвердження суду не надано, відсутній період за який вона розрахована та всі наявні докази по справі є неналежними та недопустимими, оскільки вони містять тільки печатки позивача. Вважає, що позивач у своєму позові, про відомості щодо сплати ОСОБА_2 розміру заборгованості замовчує і детальні розрахунки заборгованості за кредитними договорами до суду не надав, тому, розмір заборгованості за кредитними договорами позивачем не доведений та такий що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, у звязку з чим у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Крім того, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4зазначив, що вперше направивши божнику ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення обох кредитів в повному обсязі, діючи при цьому через свого уповноваженого представника ТОВ «Агенція комплексного захисту «ОСОБА_4 М», ТОВ «Кей-Колект» безумовно змінило день настання строку виконання Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 06.11.2007 року з 06.11.2028р. на 03.08.2012 року та день настання строку виконання Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 01.08.2008 року з 01.08.2018 року на 03.08.2012 року. За таких обставин у ТОВ «Кей-колект» виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 03.08.2012 року, протягом наступних шести місяців. Однак таку вимогу до поручителя ОСОБА_5 ТОВ «Кей-Колект» предявив лише 14.01.2015 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання договорів поруки припиненими - задоволено.

Визнано Договір поруки № 155904 від 06.11.2007 року укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 -припиненим.

Визнано Договір поруки № 221427 від 01.08.2008 року укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 -припиненим.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Кей-Колект»подало апеляційну скаргу у якій просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, вимоги позивача є недоведеними та необґрунтованими, а задовольняючи зустрічний позов виходив з положень частини 4 ст. 559 ЦК України, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до поручителя.

Суд першої інстанції також визначив, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а значить свідомо допускав можливість настання негативних наслідків при вирішенні позову, тому прийшов до висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, а тому у позові відмовив.

В якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору ОСОБА_2 між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_6 був укладений договір поруки від 1 серпня 2008 року згідно до якого ОСОБА_3В зобовязалась відповідати солідарно з ОСОБА_2 за своєчасне і повне виконання ним своїх зобовязань по кредитному договору.

3 серпня 2012 року ТОВ «Кей-колект» через свого представника «Аагенцію комплексного захисту бізнесу ОСОБА_4 М» предявило ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення кредитів у повному обсязі та нараховані проценти за користування кредитами у триденний термін, чим фактично змінило строк виконання основновних зобовязаннь у звязку з предявленням вимоги про дострокове погашення кредитів.

Таким чином у позивача виникло право вимоги до поручителя про виконання порушених ОСОБА_3С зобовязань щодо повернення ним обох кредитів, починаючи з 3 серпня 2012 року протягом наступних шести місяців.

З позовом до поручителя позивач звернувся 14січня 2015 року, тобто з пропуском встановленого законом шестимісячного строку.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора (преклюзивний строк).

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відхилити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9