У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Поліські зорі» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 жовтня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №575-005/08Ф, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в іноземній валюті на загальну суму 650 000,00 доларів США зі сплатою 17,99 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань 24 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «Фірма Поліські зорі» укладено договір поруки № 575-005/08Ф, згідно умов якого поручитель поручився перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Позивач зазначав, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором станом на 24 червня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 1 123 010,36 доларів США, що еквівалентно 13 354 951,50 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ТОВ «Фірма Поліські зорі» на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 123 010,36 доларів США, що еквівалентно 13 354 951,50 грн станом на 24 червня 2014 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 13 листопада 2015 року рішення першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 123 010,36 доларів США, що еквівалентно 13 354 951,50 грн станом на 24 червня 2014 року змінено.

Зменшено суму стягнення зі 1 123 010,36 доларів США до 1 077 698,88 доларів США, що еквівалентно 12 816 102,85 грн станом на 24 червня 2014 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на підставі укладених між сторонами договорів кредиту та поруки.

Заперечення ОСОБА_1 щодо неотримання нею кредитних коштів із каси Банку 24 жовтня 2008 року спростовуються матеріалами справи, а саме: поясненнями представника банку, висновком судово-почеркознавчої експертизи, а також діями відповідача щодо внесення до банку грошових коштів на погашення даного кредиту.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру заборгованості, що підлягає стягненню, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України та за наявності у матеріалах справи заяви ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності позовні вимоги банку в частині стягнення пені за прострочення сплати відсотків за кредитним договором підлягають задоволенню в межах річного строку позовної давності.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 листопада 2015 року та рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2014 року у його незміненій частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук