Провадження № 2/742/808/16
Єдиний унікальний № 742/1860/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Циганка М.О.,

при секретарі Чміль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25 вересня 2007 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області у цивільній справі №2-1385/2007 було ухвалено рішення про стягнення з колишнього чоловіка ОСОБА_3 на користь позивача щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2007 року і до досягнення ним повноліття. Проте, 02 грудня 2015 року ОСОБА_3 помер. При оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки після смерті колишнього чоловіка в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5, позивачу було повідомлено про неможливість видачі їй свідоцтва, оскільки на все майно, в тому числі й земельні ділянки накладено арешт та заборону на його відчуження. Тому, маючи намір успадкувати в інтересах неповнолітнього сина земельні ділянки після смерті ОСОБА_3, позивачем і подано позовну заяву про зняття арешту з майна.

Позивач в судове засідання не з'явилася, проте згідно заяви її представник ОСОБА_6 просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби в судове засідання також не з'явився, проте надіслав заяву, згідно з якою просить суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, з наступних підстав:

25 вересня 2007 року Прилуцьким міськрайонним судом у цивільній справі №2-1385/2007 р. ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2007 року і до досягнення ним повноліття. Рішення набрало законної сили 08 жовтня 2007 року (а.с.9).

Згідно копії Свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №058652 від 20 лютого 2003 року, ОСОБА_5 народився 11 січня 2003 року та його батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1, про що виконкомом Великодівицької сільської ради 20 лютого 2003 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №03 (а.с.7).

У відповідності до копії Свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №267173 від 03 грудня 2015 року, ОСОБА_3 помер 02 грудня 2015 року про що виконкомом Великодівицької сільської ради Прилуцького району 03 грудня 2015 року зроблено відповідний актовий запис за №06 (а.с.8).

Відповідно до копії Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 листопада 2014 року, на підставі виконавчого листа №2-1385, виданого Прилуцьким міськрайонним судом 25 вересня 2007 року про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліментів, відділом державної виконавчої служби ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції накладено арешт на все майно ОСОБА_3 та заборона на його відчуження (а.с.10).

Згідно копій Державного акта на право власності на земельні ділянки від 08 червня 2004 року, ОСОБА_3, який проживав в с.В.Дівиця, вул.Колгоспна, буд.33, на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації від 30 грудня 2003 року №616, є власником земельних ділянок площею 0,42 га та 2,58 га на території Великодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11-12).

Відповідно до довідки ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 06 липня 2016 року №0540/7776, на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_3: ВП №5309086, в/л №2-1385 від 25 вересня 2007 року, виданий Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1І аліментів; ВП №51323820, в/л №2-1385 від 25 вересня 2007 року виданий Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів для направлення виконавчого листа за належністю у зв»язку з виявленням додаткового доходу (паю). Виконавчі провадження по виконанню в/л №2-1385 від 25 вересня 2007 року, виданого Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів закінчені та направлені до суду на підставі п.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 06 липня 2016 року виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби не надходили.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, якщо виконання їх обов»язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Згідно до ст.608 ЦК України зобов»язання припиняється із смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов»язаним з його особою і у зв»язку з цим не може бути виконане іншою особою.

При цьому, у відповідності до ст..1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов»язки, що нерозривно пов»язані з особою спадкодавця, зокрема й права та обов»язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 ЦК.

Оскільки, ОСОБА_2 міськрайонним відділом державної виконавчої служби 26 листопада 2014 року накладено арешт та оголошено заборону на відчуження всього майна ОСОБА_3, в тому числі й земельні ділянки, розміщені на території Великодівицької сільської ради Прилуцького району, при цьому 02 грудня 2015 року боржник ОСОБА_3 помер, в зв»язку з чим закінчено виконавчі провадження, і всі його зобов»язання як боржника припинені, а позивач позбавлена можливості успадкувати майно в інтересах неповнолітнього сина після смерті батька, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з даного майна підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.608 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 208, 209, 212 215, 294 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження із земельних ділянок площею 0,42 га та 2,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Великодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, які належали на праві власності ОСОБА_3 на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки від 08 червня 2004 року та який помер 02 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.О.Циганко