У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 20 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Корпорації «САНТ» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів та розірвання договору,

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно умов договору від 25 вересня 2013 року та додаткових угод № № 1, 2 від 23 грудня 2013 року та 17 лютого 2014 року, укладених між нею та відповідачем, останній зобов'язався продати їй до 01 серпня 2014 року частину комерційної нерухомості розташованої за адресою: вул. Кузнечна, 8 у м. Суми. На виконання умов договору сплатила Корпорації «САНТ» 715 500,00 грн, проте відповідач взятих на себе зобов'язань за договором не виконав.

На підставі наведеного просила суд стягнути з відповідача на її користь 715 500,00 грн, сплачених за договором та 478 189,27 грн штрафних санкцій, з яких 35 775,00 грн - штраф за несвоєчасне виконання договору у розмірі 5 % від ціни об'єкту (п. 5.1.3 договору), 21 465,00 грн - штраф у розмірі 3 % (п. 5.1.4 договору), 8 899,64 грн - 1 % річних та 412 049,63 грн - інфляційні втрати за період з 02 серпня 2014 року по 29 жовтня 2015 року (п. 5.1.5 договору), та з моменту повернення усіх коштів розірвати договір від 25 вересня 2013 року.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 20 січня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Корпорації «САНТ» на користь ОСОБА_2 кошти у сумі 715500 грн. сплачених за договором від 25 вересня 2013 року. Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Разом з тим, заявник подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте у касаційній скарзі ним заявлено клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що сторони уклали попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна, при цьому не були дотримані вимоги закону щодо форми укладення договору, зокрема, його обов'язкового нотаріального посвідчення, а тому вважав, що кошти у сумі 715 000,00 грн, сплачені позивачем є авансом, який підлягає поверненню, а оскільки договір є нікчемним, тому наслідки сплати штрафних санкцій у даному випадку не наступають і відсутні підстави для розірвання оспорюваного договору.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Сумської області від 20 січня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Корпорації «САНТ» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів та розірвання договору.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова