АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Савчук М. В., Чупікової В.В.

секретар Тодоряк Г. Д.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Кредитної спілки «Головна» до ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_5, Служба у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Головна» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2016 року,

встановила:

У червні 2014 року Кредитна спілка «Головна» (далі - КС «Головна») звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

У подальшому позовні вимоги було уточнено та збільшено їх розмір.

Позивач зазначав, що 23 червня 2006 року між КС «Головна» та ОСОБА_5 укладена кредитна угода №641-к, відповідно до якої остання отримала кредит у розмірі 250 000 грн, на термін 96 місяців з 27 червня 2006 року по 26 червня 2014 року, зі сплатою 30 процентів річних за користування кредитом, а відповідно до додаткового договору № 1 від 15 вересня 2009 року - 40 процентів річних.

31 травня 2007 року між указаними сторонами укладено кредитну угоду №1061-к, згідно якої ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 250 000 грн на термін 96 місяців з 31 травня 2007 року по 30 травня 2015 року зі сплатою 30 процентів річних, а відповідно до додаткового договору № 1 від 15 вересня 2009 року - 40 процентів річних.

Для забезпечення виконання зобов'язань за указаними кредитними угодами між КС «Головна» та відповідачем ОСОБА_4, від імені якого діяла ОСОБА_6, укладені іпотечні договори, відповідно до умов яких, іпотекодавцем передано в іпотеку житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,2200 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за вказаною адресою.

Посилаючись на невиконання позичальником обов'язків за кредитними угодами, право спілки на дострокове повернення кредиту, позивач просив у рахунок погашення заборгованості у розмірі 2 176 734 грн 63 коп. звернути стягнення на вказані предмети іпотеки шляхом укладанням від свого імені, як іпотекодержателя, договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, кадастрового номеру земельної ділянки, дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення КС «Головна» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Вимоги про виселення позивач просив залишити без розгляду.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2016 року у задоволені позову про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

В апеляційній скарзі КС «Головна» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказів щодо оцінки загальної вартості іпотечного майна на момент розгляду справи судом у відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано та відповідних клопотань сторонами не заявлялося.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов його внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права, що згідно з пп. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позов про звернення стягнення на предмет іпотеки слід задовольнити частково.

У справі встановлено, що 23 червня 2006 року між КС «Головна» та ОСОБА_5 укладена кредитна угода №641-к, відповідно до якої остання отримала кредит у розмірі 250 000 грн, на термін 96 місяців з 27 червня 2006 року по 26 червня 2014 року, зі сплатою 30 процентів річних за користування кредитом (а.с. 17-18).

31 травня 2007 року між указаними сторонами укладено кредитну угоду №1061-к, згідно якої ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 250 000 грн на термін 96 місяців з 31 травня 2007 року по 30 травня 2015 року зі сплатою 30 процентів річних (а.с. 44-45).

15 вересня 2009 року між сторонами укладено додаткові договори до кредитних угод, за умовами яких процентну ставку встановлено у розмірі 40 процентів річних (а.с. 19, 46).

Для забезпечення виконання зобов'язань за указаними кредитними угодами та можливих доповнень до них 27 червня 2006 року та 31 травня 2007 року між КС «Головна» та відповідачем ОСОБА_4, від імені якого діяла ОСОБА_6, укладені іпотечні договори, відповідно до умов яких, іпотекодавцем передано в іпотеку житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,2200 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за вказаною адресою (а.с. 71-76).

У справі встановлено і це не спростовується відповідачами та їх представниками, що позичальник ОСОБА_5 належним чином не виконувала умови кредитних угод в зв'язку з чим КС «Головна» прийняла рішення про дострокове стягнення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV (далі - Закон № 898-IV) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до пп. 5.1, 5.2 іпотечних договорів у разі невиконання зобов'язань за кредитними угодами іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмети іпотеки шляхом його продажу на умовах передбачених ст. 38 Закону № 898-IV.

Згідно з ч. 6 ст. 38 Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Отже, у зв'язку з неналежним виконанням кредитних угод вимоги КС «Головна» про звернення стягнення на предмети іпотеки підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону № 898-IV у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Верховний Суд України у постанові від 23 грудня 2015 року в справі № 6-1205 цс15 висловив правову позицію, згідно якої у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам ч. 6 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Зважаючи, що між сторонами відсутня згода щодо оцінки предметів іпотеки у резолютивній частині рішення слід зазначити, що початкова ціна на предмети іпотеки встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час виконання рішення суду.

Суд першої інстанції указаного до уваги не взяв та дійшов помилкового висновку про те, що відсутність згоди сторін щодо оцінки предметів іпотеки є підставою для відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Оскільки оцінка предмету іпотеки може бути проведена на стадії виконання судового рішення відмова у задоволенні позову з підстав відсутності належної оцінки предмету іпотеки на час розгляду справи не ґрунтується та нормах матеріального та процесуального права.

Зі змісту розрахунків заборгованості за кредитними угодами, які відповідають умовам угод, вбачається, що за кредитною угодою №641-к від 23 червня 2006 року розмір заборгованості станом на 22 грудня 2015 року становить 1085781 грн 17 коп., з яких 249493 грн 27 коп. - основна сума кредиту, 836287 грн. 90 коп - проценти за користування кредитом;

за кредитною угодою №1061-к від 31 травня 2007 року розмір заборгованості складає 1090953 грн 46 коп., з яких 249987 грн 91коп. - основна сума кредиту, 840965 грн 55 коп.- проценти (а.с.179-182).

Саме указаний розмір заборгованості підлягає сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, про що слід зазначити у резолютивній частині рішення.

Щодо вимог позивача про надання йому за рішенням суду права на отримання витягу з Державного реєстру прав власності, кадастрового номеру земельної ділянки, дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення КС «Головна» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, то в цій частині вони є безпідставними.

Нормою ст. 38 Закону № 898-IV дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Отже, апеляційна скарга КС «Головна» підлягає задоволенню частково: рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2016 року слід скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З ОСОБА_4 на користь КС «Головна» слід стягнути 7 673 гривні 40 коп. - витрат зі сплати судового збору (3654+4019,40).

На підставі наведеного та керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Головна» задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2016 року скасувати.

Позов Кредитної спілки «Головна» задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитною угодою №641-к від 23 червня 2006 року в розмірі 1085781 (один мільйон вісімдесят п'ять тисяч сімсот вісімдесят одна) гривня 17 коп., яка складається з основної суми кредиту - 249493 гривні 27 коп., процентів за користування кредитом - 836287 гривень 90 коп.; за кредитною угодою №1061-к від 31 травня 2007 року в розмірі 1090953 (один мільйон дев'яносто тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) гривні 46 коп., яка складається з основної суми кредиту 249987 гривень 91коп., процентів за користування кредитом - 840965 гривень 55 коп., звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме, належні на праві власності ОСОБА_4: житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами загальною площею 137,50 кв. м; земельну ділянку площею 0,2200 га кадастровий номер НОМЕР_1, які розташовані за адресою АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаних предметів іпотеки Кредитною спілкою «Головна» з укладанням від свого імені, як іпотекодержателя, договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, з усіма правами продавця за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час виконання рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Головна» 7 673 (сім тисяч шістсот сімдесят три) гривні 40 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді : В.В. Чупікової

М. В. Савчук