Ухвала

іменем україни

18 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа - ОСОБА_5, про розірвання кредитного договору та додатку до кредитного договору, договору поруки та додаткового договору, іпотечного договору, та виключення записів з реєстру заборони відчуження і реєстру заборони іпотек майна; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа - ОСОБА_4, про визнання поруки припиненою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 08 жовтня 2007 року між банком і ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № ML-500-167/2007, за умовами якого банк надав кредит у сумі 50 750 дол. США на строк до 08 жовтня 2017 року зі сплатою 13,99 % річних. 19 жовтня 2010 року і 03 жовтня 2012 року між банком і позичальником укладені додаткові договори про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 08 жовтня 2007 року. У забезпечення виконання зазначеного кредитного договору, між банком та ОСОБА_5 08 жовтня 2007 року укладено договір поруки, а 03 жовтня 2012 року додатковий договір до договору поруки. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань, станом на 27 травня 2014 року у нього утворилась заборгованість з повернення кредиту та сплати відсотків.

Враховуючи викладене, ПАТ «ОТП Банк» просило суд стягнути солідарно за кредитним договором із ОСОБА_4, ОСОБА_5 35 503, 31 дол. США, що еквівалентно 483 280 грн 67 коп.

Під час розгляду справи, ОСОБА_4 звернулась із зустрічним позовом до ПАТ «ОТП Банк», третя особа - ОСОБА_5, про розірвання кредитного договору, додаткових договорів, договору поруки та додаткового договору, іпотечного договору, виключення записів з реєстру заборони відчуження і реєстру заборони іпотек майна посилаючись на те, що кредитний договір укладено без врахування валютних ризиків, нестабільної політичної та економічної ситуації в країні.

Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_5 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ «ОТП Банк», третя особа - ОСОБА_4, про визнання поруки припиненою у зв'язку з тим, що 19 жовтня 2010 року укладено додатковий договір до кредитного договору, яким банку надано право збільшувати процентну ставку на 4 %, однак поручитель не був повідомлений про збільшення його обсягу відповідальності.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 08 жовтня 2007 року у сумі 35 503, 31 дол. США та 230 грн 56 коп., що еквівалентно 920 423 грн 91 коп.

У зустрічних позовах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року скасовано в частині стягнення солідарно зі ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості у сумі 35 503 доларів США, що еквівалентно 940 423 грн 91 коп. та 230 грн 56 коп. за кредитним договором від 08 жовтня 2007 року та відмови у позові про визнання договору поруки від 08 жовтня 2007 року припиненим та ухвалено в цій частині нове рішення.

Визнано припиненим договір поруки від 08 жовтня 2007 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_5

Відмовлено ПАТ «ОТП Банк» у позові до ОСОБА_5 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором від 08 жовтня 2007 року та договором поруки від 08 жовтня 2007 року.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором від 08 жовтня 2007 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову ОСОБА_4, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 та відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та договору поруки та додатків до них і розірвання іпотечного договору, погодився апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з доведеності позову ПАТ «ОТП Банк» та наявності передбачених ст. ст. 526, 611, 1050, 1054 ЦК України підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки ОСОБА_4 не виконала належним чином взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості. При цьому, суди дійшли правильних та обґрунтованих висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_4, оскільки позивачкою не було наведено будь-яких істотних порушень договорів або істотної зміни обставин, які б могли бути підставою для розірвання кредитного договору та договорів поруки та іпотеки, що передбачено вимогами ст. 651 ЦК України. Правильними є висновки судів, що як на час укладення кредитного договору, так і протягом дії цього договору позивач був згодний з умовами договору та вільним у виборі фінансових установ для отримання кредиту і у виборі форми кредитування.

У іншій частині рішення судів не оскаржуються, а тому не переглядаються.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана