ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1840/16-ц
Провадження № 2/210/939/16
У Х В А Л А

іменем України

"22" березня 2016 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та визначення права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_4 з позовом, у якому просить суд поділити між ними майно, що є спільною сумісною власністю, а саме: квартиру, автомобіль; стягнути грошову компенсацію вартості частини спільного майна та забезпечити позов шляхом накладення арешту на вищевказане спірне майно..

Ознайомившись із змістом позовної заяви та додатками до неї, суд прийшов до переконання, що позовна заява не відповідає вимогам статті 119 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст. 79 ЦПК України).

Як вбачається з позовної заяви, позивач об'єднав в одній позовній заяві кілька вимог, кожна з яких є самостійним обєктом сплати судового збору.

Так, в силу п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається дійсною вартістю майна. Позивачу необхідно надати документи, які підтверджують вартість спірного майна.

Вказані вимоги позивача мають майновий характер, адже вирішення судом даного спору стосується отримання позивачем економічної вигоди, вираженої у грошовому еквіваленті, і має очевидний економічний ефект.

Майновими вимогами є будь-які вимоги субєктів права, що повязані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошами (грошовими коштами).

При цьому позивач самостійно визначилася з ціною позову, однак жодних підтверджуючих документів до позову не долучено.

Оскільки спір вочевидь має майновий характер, то відповідно до вимог пп. 1 п. 1 ст.4 Закону України Про судовий збір позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243,60 грн., але не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати 3654 грн., встановлених законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана до суду. Аналогічний підхід до визначення розміру судового збору викладено в абз. 2. п. 3 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012р. № 10-1386/0/4-12 Про деякі питання практики застосування Закону України Про судовий збір.

До матеріалів справи долучена квитанції про сплату судового збору на суму 990,50 грн.

Позивач самостійно визначилася з ціною позову, однак жодних підтверджуючих документів до позову не долучено.

З урахуванням наведеного, оскільки до матеріалів справи не надано довідки про вартість майна, ціна позову не визначена, а отже й відсутні підстави вважати, що судовий збір сплачено в повному обсязі за вимогу майнового характеру.

Крім того, Позивачем в прохальній частині позову порушено питання з приводу забезпечення позову, а саме накладення арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, а якщо невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України, а саме повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-УІ від 08.07.2011 року, судовий збір за подачу заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року, що становить 275,60 грн.

Таким чином, при подачі позовної заяви, позивачем не сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру, за заяву про забезпечення позову. Підстав для звільнення позивача від сплати судового збору з позовної заяви не вбачається.

Судовий збір слід сплати на р/р 0020, Код банку отримувача (МФО) 805012, отримувач коштів УДКС України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, код отримувача 38032510, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз"яснити позивачу, що в разі наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (зокрема у разі якщо він є: інвалідом Великої Вітчизняної війни та сімї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; або інвалідом I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів; належить до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; військовослужбовцем, військовозобовязаним або резервістом, який призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, повязаних з виконанням військового обовязку, а також під час виконання службових обовязків), йому слід надати до суду документи, що свідчать про наявність вищевказаних пільг.

Також суд розяснює, що з урахуванням майнового стану сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, або з цих підстав зменшити розмір судового збору чи звільнити виключно за наявності відповідного клопотання, та при наданні доказів перебування в скрутному майновому становищі (довідки про розмір пенсії, заробітної плати, перебування на обліку в центрі зайнятості тощо).

Крім того, Позивачем не надано копії іпотечного договору з метою залучення банківську установу, як третю особу, оскільки рішення у даній справі може вплинути на права та обовязки банківської установи.

Також позивачем не додано підтверджуючих документів на майно, що знаходиться у спільній сумісній.

В описовій частині позовної заяви, позивач посилається, га те, що всі документи зберігаються у відповідача, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що у відповідності положень ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити. До заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 119-121 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та визначення права власності - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена щодо недотримання правил підсудності та визначення розміру судового збору шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого рогу. В іншій частині ухвала остаточна і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Чайкіна