ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/484/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Набудович І.О., розглянувши заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту права власності на частку квартири

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту права власності на частку квартири, посилаючись на відсутність у неї оригіналу свідоцтва про право власності, що унеможливлює реалізацію її права вільно розпоряджатися своєю часткою в цьому майні.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судами розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів, заявник ОСОБА_2 є одним із співвласників квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 28 квітня 1993 року № 1784. Даний факт просить встановити, оскільки не в змозі отримати оригінал свідоцтва про право власності, який знаходиться у її брата, який також є одним із співвласників вказаної квартири, в зв'язку з неприязними відносинами.

Чинним ЦПК України передбачено встановлення також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, але лише за умови, що законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року роз'яснено, що суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Проте, відповідні докази неможливості отримання, зокрема дубліката свідоцтва про право власності, в матеріалах заяви відсутні.

Крім того, з матеріалів заяви вбачається, що заявнику ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3 на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, вважаю, що між заявником та іншими співвласниками в даному конкретному випадку існує спір про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи вищенаведене, а також, виходячи зі змісту заявлених заявником вимог, заява ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту права власності на частку квартири.

Ухвалу разом із заявою та всіма доданими до неї документами надіслати заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.О. Набудович