АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі: Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ Республіки Туреччина, Міністерства внутрішніх справ Республіки Туреччина, Управління поліції м. Анкара Республіки Туреччина, Міністерства закордонних справ України, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Почесне Консульство Республіки Туреччина в Україні у м. Києві про захист честі та гідності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2015 позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ Республіки Туреччина, Міністерства внутрішніх справ Республіки Туреччина, Управління поліції м. Анкара Республіки Туреччина, Міністерства закордонних справ України, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Почесне Консульство Республіки Туреччина в Україні у м. Києві про захист честі та гідності - визнано неподаною та повернуто заявнику.

Справа № 757/44615/15-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/3405/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Фаркош Ю.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали. Позивач зазначає, що залишаючи позовну заяву без руху з підстав несплати судового збору, а в подальшому повертаючи її, суд першої інстанції не взяв до у ваги, що в даному випадку позивачем судовий збір за подачу позову про захист честі та гідності сплачено у повному розмірі та у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір». Крім того, зазначає, що оскаржувана ухвала порушує його конституційні права щодо судового захисту, а також процесуальні права щодо своєчасності розгляду і вирішення цивільної справи. Вважаючи оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати.

Позивач в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому виходячи з положень ст. ст. 303-1, 305 ч. 2 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою судді від 30.11.2015 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст. 119 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з моменту її отримання, а саме для сплати судового збору.

14.12.2015 до суду першої інстанції надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, проте станом на 17.12.2015 недоліки позовної заяви усунуті не були.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2015 позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ Республіки Туреччина, Міністерства внутрішніх справ Республіки Туреччина, Управління поліції м. Анкара Республіки Туреччина, Міністерства закордонних справ України, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Почесне Консульство Республіки Туреччина в Україні у м. Києві про захист честі та гідності - визнано неподаною та повернуто заявнику з тих підстав, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 30.11.2015 та не усунув недоліки, а саме в порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України не надав документів, що підтверджують оплату судового збору за подання позову у розмірах визначених відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не вважає за можливе, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 30.11.2015 та не сплатив судовий збір за подачу позовної заяви у повному розмірі, тобто за кожну позовну вимогу немайнового характеру окремо.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся в суд з позовною заявою про захист честі і гідності, яка містить вимоги лише немайнового характеру, оскільки позивач просить визнати інформацію розповсюджену відповідачами відносно нього неправдивою та такою, що порушує його честь і гідність та спростувати її.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, а саме позовної заяви немайнового характеру, сплачується в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто у розмірі 487, 20 грн. (на момент подачі позову).

Позивачем 26.11.2015 до суду першої інстанції разом із позовною заявою про захист честі та гідності було подано копію квитанції про сплату судового збору в розмірі 487, 20 грн. (а.с. 2), що повною мірою відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а тому, суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу дійшов невірного висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху.

Крім того, на виконання ухвали суду позивачем була подана заява, якою змінено позовні вимоги, замість шести вимог, фактично поставлено одну, тобто відповідно до вимог викладених в ухвалі суду.

А тому підстав для повернення позовної заяви позивачеві не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а ухвалу суду не можна визнати такою, що відповідає вимогам процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2015 - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: