Єдиний унікальний номер: 448/189/16-ц
Провадження № 2/448/121/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16.05.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - Мостиська державна нотаріальна контора, Відділ Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області та Мостиське районне управління юстиції Львівської області, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

23.02.2016 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що позивачка є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 12.02.1997року, батька ОСОБА_3, який помер 07.03.2007року, та чоловіка ОСОБА_4, який помер 21.05.1999року.

Зазначає, що спадкове майно, що залишилось після смерті вищевказаних спадкодавців, становлять земельні ділянки (середні земельні частки) площами 1,65 га, 1,11 га та 1,09 га, які розташовані на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області. На дане спадкове майно інші спадкоємці не претендують.

Вважає, що спадщину позивачка фактично прийняла, оскільки приступила до обробітку вищевказаної земельної ділянки. Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначені земельні ділянки (сертифікатів) та неможливість отримання їх дублікатів, позивачка не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки (середні земельні частки) площами 1,65 га, 1,11 га та 1,09 га, які розташовані на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідача Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представники третіх осіб Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області та Мостиського РУЮ Львівської області у судове засідання не зявилися і не повідомили про причини своєї неявки, а також від них не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.02.1997 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 (матері позивачки ОСОБА_1Ф.).

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,65 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с.Санники Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11323 від 06.06.1997 року.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №172/2003, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_2, єдиним спадкоємцем в цілому майна ОСОБА_2 був її чоловік ОСОБА_5.

Також встановлено, що 06.03.2007 року відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_3 (батька позивачки ОСОБА_1Ф.).

До складу даної спадщини, крім вищевказаного права власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,65 га, яке перейшло до ОСОБА_3 в порядку спадкування від дружини ОСОБА_2, входить також право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,09 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с.Санники Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11322 від 06.06.1997 року.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не складав. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_1 (позивачка у справі), яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №43239659 від 14.03.2016 року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім його дочки ОСОБА_1, немає.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 його право власності на спірні земельні ділянки (середні земельні частки) площею 1,65 га та площею 1,09 га перейшло за загальними правилами в порядку спадкування до дочки ОСОБА_1 як до спадкоємця першої черги спадкування за законом, яка прийняла спадщину.

Крім того, судом встановлено, що 21.05.1999 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 (чоловіка позивачки ОСОБА_1Ф.).

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,11 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с.Санники Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, яка належала померлому ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11235 від 06.06.1997 року.

Із матеріалів справи слідує, що за життя спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є дружина померлого ОСОБА_1 (позивачка у справі), яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини.

Крім позивачки, спадкоємцями першої черги спадкування майна ОСОБА_4 були також його діти син ОСОБА_7, який помер 18.12.2009 року, дочка ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7) ОСОБА_9 та син ОСОБА_10, які спадщину після смерті батька не прийняли і на таку не претендують, що вбачається із поданих ними до суду заяв.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №43239542 від 14.03.2016 року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався.

Тобто інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4, які б прийняли спадщину чи претендують на таку, крім позивачки ОСОБА_1, немає.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки (оригіналів вищевказаних сертифікатів) позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3.; копіями Сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11322, ЛВ №11235 та ЛВ №11323 від 06.06.1997 року; копією свідоцтва про одруження між ОСОБА_4 та ОСОБА_6; копією свідоцтва про народження ОСОБА_6; копіями листів Стоянцівської сільської ради №273, №298 від 11.12.2015року та №41 від 17.02.2016року; довідками, виданими виконавчим комітетом Стоянцівської сільської ради про склад сімї на час смерті спадкодавців ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 09.03.2016року; Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру «спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину» та зі Спадкового реєстру «заповіти/спадкові договори» щодо спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 14.03.2016року; копією спадкової справи №172/2003 заведеної Мостиською державною нотаріальною конторою Львівської області після смерті ОСОБА_2

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом положень ст.ст.560, 561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на усе вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на спірні земельні ділянки у порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 130, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на:

- земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,09 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с.Санники Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11322 від 06.06.1997року;

- земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,11 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с.Санники Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11235 від 06.06.1997року;

- земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,65 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с.Санники Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11323 від 06.06.1997року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя (підпис) В.В.Борисенко

З оригіналом згідно :

Суддя В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко