Справа № 522/4586/16-ц
Провадження № 2/522/4411/16
01 червня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Кравчук Т.С.,
при секретарі Антонецькому С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу ДВС ОМУЮ про скасування арешту,
Позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, у якому просить скасувати арешт (обтяження) на 1/2 частки квартири 6 в м. Одесі по провулку Поперечному, 5, що належить ОСОБА_2, накладеного постановами АН340772 та АН340773 Другим ДВС у Приморському районі м. Одеси від 15.05.2006 року.
Позивачка надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився у судове засідання, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що 22.09.1995 ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_3 за договором дарування отримали у спільну сумісну власність 2/25 домоволодіння № 5, у тому числіАДРЕСА_1, розташовану за адресою: м. Одеса, провулок Поперечний 5.
Після розлучення з чоловіком квартира залишилась у спільній сумісній власності.
У звязку із несплатою ОСОБА_3 аліментів на утримання спільного сина був накладений арешт на 1/25 квартири № 6 будинку №5 у провулку Поперечний м. Одеси на підставі постанови Відповідача АН 340772 від 15.05.2006; додатково постановою Відповідача АН 340773 від 15.05.2006 встановлено заборону відчуження зазначеного майна, що підтверджується Відомостями з ЄДР відчуження обєктів нерухомості від 15.09.2015 р.
29.12.2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть.
23.07.2015 року позивачка звернулась до Відповідача із заявою про зняття арешту та скасування заборони відчуження
31.07.2015 року Відповідач відмовив у задоволенні заяви у звязку із знищенням виконавчого провадження та рекомендував звернутись до суду з відповідною заявою.
Відповідно до ч.І ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
Відповідно до ч.І 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
На сьогоднішній день, накладений Постановою арешт перешкоджає Позивачці в розпорядженні майном належного їй на праві приватної власності. Таким чином, зазначений арешт підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Приморського відділу ДВС ОМУЮ про скасування арешту задовольнити.
Скасувати арешт (обтяження) на 1/2 частки квартири 6 в м. Одесі по провулку Поперечному, 5, що належить ОСОБА_2, накладеного постановами АН340772 та АН340773 Другим ДВС у Приморському районі м. Одеси від 15.05.2006 року.
Рішення суду може бути переглянуто за заявою відповідача, якій не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 01.06.2016