У х в а л а

іменем україни

14 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

АмелінаВ.І., Гончара В.П., ДербенцевоїТ.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом заступника Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_4, третя особа - управління Держземагентства у м. Василькові та Васильківському районі Київської області, про визнання недійсним державного акту на землю, скасування державної реєстрації та витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2015 року в задоволенні позову заступника Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області відмовлено.

У жовтні 2015 року перший заступник прокурора Київської області подав апеляційну скаргу на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2015 року та клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання останньої.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання першого заступника прокурора Київської області про відстрочення сплати судового збору та апеляційну скаргу на підставі ст. ст. 295, 297 ЦПК України залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, а саме, заявнику пропонувалось сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 015 грн 16 коп.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2015 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі перший заступник прокурора Київської області просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною 3 ст. 2 ЦПК України встановлено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 01 вересня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Закону щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 22 травня 2015 року № 484-УІІІ.

Як роз'яснено у п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги заявникові, апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що зазначені в ухвалі недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк не усунуто, а клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню з огляду на те, що посиланняна відсутність коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційноїскарги на рішення суду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін В.П. Гончар Т.П. Дербенцева