Номер провадження: 22-ц/785/2622/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Колмакова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

20.11.2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 294052,68 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 лютого 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі ТОВ «Укрпромбанк») та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №38/ПС-02/07, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 37 000.00 доларів США з розрахунку 13,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 19 лютого 2007 року по 18 лютого 2017 року (далі Кредитний договір).

Крім того, 19 лютого 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено договір поруки №38/ПС-02/07-П, згідно з яким поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником зобовязань за Кредитним договором, та згідно якого поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність (далі Договір поруки).

30 червня 2010 року між ТОВ «Украпромбанк», АТ «Дельта Банк» та НБУ було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «Укрпромбанк» передав (відступив) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами,внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінив ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ТОВ «Укрпромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» перейшло право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 не виконував умови Кредитного договору та не сплачував щомісячно обовязкові платежі у рахунок сплати кредиту, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь в солідарному порядку суму заборгованості у розмірі 294052,68 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку.

Справа була розглянута у відсутність відповідача при заочному розгляді справи.

Заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» були задоволені.

Ухвалою того ж суду від 22 грудня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_3 19.02.2007 року отримав в кредит від ТОВ «Укрпромбанк» 37 000 доларів США, з розрахунку 13,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 19 лютого 2007 року по 18 лютого 2017 року.

В той же день, між ТОВ «Укрпромбанк» і відповідачкою ОСОБА_4 було укладено Договір поруки, згідно якого остання поручилась перед банком за виконання ОСОБА_3 своїх кредитних зобовязань.

Оскільки відповідач порушив умови Кредитного договору, то він має нести відповідальність перед позивачем по Кредитному договору в повному обсязі в солідарному порядку.

При цьому, враховуючи, що згідно договору про передачу активів та кредитних зобовязань, укладеного 30 червня 2010 року між ТОВ «Украпромбанк», АТ «Дельта Банк» та НБУ, ТОВ «Укрпромбанк» передало (відступило) на користь АТ «Дельта Банк» в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, суд дійшов висновку про необхідність стягнення кредитної заборгованості з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк».

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами, 19 лютого 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 37000,00 доларів США з розрахунку 13,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 19 лютого 2007 року по 18 лютого 2017 року.

Відповідно до заяви про видачу готівки №15485 від 27 грудня 2007 року на суму 15000 доларів США, заяви про видачу готівки №8432 від 07 серпня 2007 року на суму 10000 доларів США та заяви на видачу готівки №1801 від 20 лютого 2007 року на суму 12000 доларів США, відповідач ОСОБА_3 отримав від ТОВ «Укрпромбанк» кредитні кошти у загальній сумі 37000 доларів США.

В забезпечення виконання зобовязань, 19 лютого 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено Договір поруки, згідно якого вона поручилась перед банком відповідати в солідарному порядку за порушення ОСОБА_3 умов Кредитного договору .

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань, у тому числі всі права та обовязки по Кредитному договору та Договору іпотеки.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 не виконував умови Кредитного договору, а саме не здійснював часткового щомісячного погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом відповідно до графік, у нього виникла заборгованість за наданим кредитом, яка станом на 13 жовтня 2014 року склала 294052, 68 грн., та яка складається за наступного:

заборгованість за кредитом 273077,26 грн.;

заборгованість за відсотками 20975,41 грн.

Квитанції про погашення заборгованості в сумі 187 доларів США та 3000 доларів США, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі, враховані банком при наданні суду розрахунку, у звязку з чим колегія суддів вважає цей розрахунок обгрунтованим і законним.

Так, враховуючи, що розрахунок заборгованості складений за період, починаючи з 01.07.2010 року, а 187 доларів США сплачено відповідачем ОСОБА_3 19.07.2007 року (а.с.72), то зазначені кошти були враховані при передачі активів від ТОВ «Укрпромбанк» до АТ «Дельта Банк»

Що стосується погашення кредитної заборгованості у розмірі 3000 доларів США, які були сплачені відповідачем ОСОБА_3 24.09.2014 року, то вони включені в розрахунок заборгованості, наданий представником позивача до суду першої інстанції (а.с.106).

З цих підстав доводи апелянта з приводу неврахування зазначених коштів при складанні розрахунку заборгованості, є безпідставними і необгрунтованими.

Колегія суддів також зазначає, що ухвалюючи судове рішення, суд правомірно і обгрунтовано виходив із вимог, передбачених ст.ст. 526, 554, 610, 611, 629, 638 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно з умовами договору. При порушенні боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором, який є обов'язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно застосування до спірних правовідносин вимог статей 1046, 1049, 1054, 1055 ЦК України, згідно яких договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, підписавши Кредитний договір, сторони встановили факт досягнення згоди між собою щодо всіх істотних його умов.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач отримав в кредит кошти, але своїх зобовязань за Кредитним договором належним чином не виконував, суд дійшов обгрунтованого висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 294 052,68 грн., із яких тіло кредиту 273 077,26 грн., відсотки а користування кредитом 20 975,41 грн.

В суді апеляційної інстанції представником апелянта ОСОБА_3 було заявлено клопотання про витребування від позивача додаткових доказів, а саме оригіналу Кредитного договору, Договору іпотеки і всіх документів, що були передані від ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», у тому числі: Договору про передачу Активів та Кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», оригіналу Додатку № 2 до вказаного Договору та договору про передачу прав вимоги до АТ «Дельта Банк» стосовно Договору іпотеки.

Однак, у задоволенні вказаного клопотання колегією суддів було відмовлено з тих підстав, що за вимогою відповідача в суді першої інстанції від позивача були витребувані оригінали вказаних документів.

Зазначені документи були оглянуті судом першої інстанції та їх копії приєднані до матеріалів справи, у тому числі витяг із Додатку № 2 до Кредитного договору (а.с.92-106).

З цих підстав доводи представника апеляційної скарги стосовно того, що позивач не надав суду документів, які свідчать про перехід прав вимоги за Кредитним договором і Договором іпотеки від ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», є безпідставними і спростовуються наявними у справі доказами.

При цьому колегія суддів враховує, що поручителем ОСОБА_4 судове рішення в апеляційному порядку не оскаржується.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

Разом з тим, слушними є доводи апелянта з приводу того, що суд помилково зазначив у мотивувальній частині рішення, що Кредитний договір, Договір поруки і договір про передачу активів та кредитних зобовязань було укладено не з ТОВ «Укрпромбанк», а з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» або ПАТ «УкрСиббанк».

Про вказані описки суду було зазначено в заяві ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, однак суд першої інстанції проігнорував вказане при постановленні ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Також про зазначені описки суду було вказано в апеляційній скарзі, однак суд також не вирішив питання щодо виправлення описок в судовому рішенні з власної ініціативи, як то передбачено ст. 219 ЦПК України.

В свою чергу, представник апелянта, вказавши на допущені помилки суду першої інстанції в апеляційній скарзі, на питання головуючого відмовився подати заяву до суду про виправлення описок в судовому рішенні.

У звязку з викладеними обставинами, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення, в його мотивувальній частині, шляхом заміни слів: «Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», а також: «ПАТ «УкрСиббанк» словами: «ТОВ «Укрпромбанк».

В іншій частині рішення слід залишити без змін, оскільки воно є законним і обгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

Заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року змінити.

В мотивувальній частині рішення слова: «Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», а також: «ПАТ «УкрСиббанк» замінити словами: «ТОВ «Укрпромбанк».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_5

ОСОБА_2