У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вимоги заяви обґрунтовував тим, що він з 04 вересня 1979 року до 17 квітня 1992 року працював у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходилась в АДРЕСА_1 , а саме: з 04 вересня 1979 року до 13 серпня 1989 року він працював майстром, з 14 серпня 1989 року його було переведено виконробом будівельно-монтажної дільниці, а з 17 квітня 1992 року його було звільнено у зв`язку із ліквідацією військової частини НОМЕР_1 .

У серпні 2012 року він звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак період стажу із 04 вересня 1979 року до 13 серпня 1989 року не був зарахований до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2.

У січні 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці (далі УПФУ в м. Вінниці) із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак 18 березня 2015 року йому було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. б ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 7 років 6 місяців, так як військова частина НОМЕР_1 у м. Чернігові 20 червня 1993 року була розформована, документів, які б могли підтвердити, що заявник працював саме майстром із будівництва будівель і споруд, не збереглося, а отже без встановлення цього факту УПФУ у м. Чернігові не може зарахувати йому до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2 вказаний вище період.

Посилаючись на те, що на даний час між заявником та заінтересованою собою відсутній спір про право, оскільки, на думку заявника, УПФУ в м. Вінниці правомірно було не зараховано період з 04 вересня 1979 року до 13 серпня 1989 року до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2, оскільки із трудової книжки неможливо встановити, був він майстром із будівництва нових споруд, чи працював майстром із реконструкції будівель і споруд, заявник просив суд встановити факт того, що в період із 04 вересня 1979 року до 13 серпня 1989 року він, працюючи майстром військової частини НОМЕР_1 у м. Чернігові, здійснював будівництво нових будівель та споруд.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2015 року.

Закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, про встановлення факту, що має юридичне значення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 вересня 1979 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду майстра у військову частину НОМЕР_1 , а з 14 серпня 1989 року переведений прорабом будівельно-монтажної дільниці.
17 квітня 1992 року ОСОБА_1 був звільнений у зв`язку з ліквідацією військової частини за ст. 40 п. 1 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно із архівною довідкою галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 23 травня 2012 року № 3198 ОСОБА_1 працював у військовій частині НОМЕР_1 на посаді майстра з 04 вересня 1979 року (наказ № 31 від 03 вересня 1979 року), з 14 серпня 1989 року переведений на посаду виконроба (наказ № 156 від 11 серпня 1989 року), з 18 квітня 1992 року звільнений (наказ № 33 від 13 квітня 1992 року).

Рішенням комісії Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області від 25 вересня 2012 року ОСОБА_1 зарахований період роботи з 14 серпня 1989 року по 17 квітня 1992 року до стажу роботи який дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2. Згідно із витягом протоколу № 6 від 25 лютого 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 7 років 6 місяців.
До стажу, який дає право на пільгове забезпечення за період роботи з 04 вересня 1979 року по 13 серпня 1989 року комісією не було зараховано, так як архівною довідкою № 3198 від 23 травня 2012 року галузевого державного архіву міністерства оборони України підтверджується прийняття ОСОБА_1 у військову частину НОМЕР_1 з 04 вересня 1979 року на посаду майстра, однак відомості підтверджуючі безпосередню зайнятість на новому будівництві відсутні.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах, із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Для призначення такої пенсії на пільгових умовах за списком №2 для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. В такій довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. У разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1. Зазначеним Порядком передбачено, що в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, створеними при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Як встановлено судом першої інстанції, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що заявник працював під його керівництвом в м. Чернігові на новому будівництві в 1979 році до 1982 року. Свідок ОСОБА_3 повідомила, що заявник працював майстром та займався будівництвом на двох об`єктах, але в який період не пам`ятає. Свідок ОСОБА_4 пояснив, що знає заявника, він працював виконробом на будівництві та не знає чи був він майстром. Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він особисто працював у військовій частині та в 1988 році звільнився, повідомив, що з 1979 року заявник працював майстром на будівництві, що за участю ОСОБА_1 було збудовано два будинки в м. Чернігові та один в м. Глухів.

Згідно із копією трудової книжки, ОСОБА_2 працював у військовій частині НОМЕР_1 з 1974 року по ІІІ 1984 року, ОСОБА_5 працював у військовій частині НОМЕР_1 з 01 серпня 1978 року по 27 липня 1988 року (а.с. 41), ОСОБА_4 працював у цій частині з 05 жовтня 1976 року по 19 липня 1988 року (а.с. 42), ОСОБА_3 працювала у військовій частині НОМЕР_1 з 16 вересня 1976 року по 31 липня 1992 року (а.с. 43).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що жодний свідок не підтвердив той факт, що саме з 14 вересня 1979 року до 13 серпня 1989 року ОСОБА_1 , працюючи майстром, виконував роботи виключно на будівництві нових житлових будівель чи споруд. Крім того, лише свідок ОСОБА_3 працювала повний період з 04 вересня 1979 року до 13 серпня 1989 року, за який заявник просить встановити факт, однак вона не пам`ятає, в який саме період він працював майстром та займався будівництвом будинків.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що чинним законодавством, а саме Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 визначено позасудовий порядок встановлення факту щодо якого заявник звернувся до суду, тому дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, у зв`язку із чимпровадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Проте, указаний висновок суду апеляційної інстанції прийнятий без належного урахування вимог закону та матеріалів справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про встановлення

фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов`язана необхідність встановлення цього стажу

Положення указаного Порядку застосовуються у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Матеріали справи містять трудову книжку ОСОБА_1 , із якої вбачається відповідні записи про перебування останнього на зазначених посадах з 04 вересня 1979 року до 17 квітня 1992 року у військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що указаним Порядком визначено позасудовий порядок встановлення факту спірного трудового стажу заявника, що позбавляє його права на вирішення питання у судовому порядку.

Постановляючи оскаржену ухвалу, в порушення вимог ст.ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України, суд апеляційної інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, та помилково вважав за можливе закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року із передачею справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД.Д. Луспеник
Судді:Б.І. Гулько
В.І. Журавель
С.Ф. Хопта
С.П. Штелик