Справа №731/56/16-ц
Провадження №2/731/41/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року с.м.т.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді - Савенка А.І,

з участю секретаря - Тітуленко Д.Г.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Журавської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року до суду звернулася ОСОБА_1 з зазначеним позовом на обгрунтування якого вказала, що її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживали в АДРЕСА_1. За життя батьками було збудовано поряд зі старим будинком новий житловий будинок. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року її батька - ОСОБА_5 позивач до Варвинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не подавала, а спадщину прийняли сестра ОСОБА_3 та мати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати позивачки - ОСОБА_6. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини спірного домоволодіння. Заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів відповідач ОСОБА_3 зверталась до суду, рішенням якого за нею було визнано право власності на ? частину спірного будинку в порядку спадкування за законом після смерті батьків.

Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок, позначений на плані літ. Г-1 з господарськими будівлями та спорудами - гараж Б-1, сарай В-1, погріб - Пг - 1, огорожу М-1, ворота М-2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, після смерті її матері ОСОБА_6

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що на земельній ділянці було розташовано старий будинок, право власності на який було зареєстровано за її матір'ю ОСОБА_6 Цей будинок мав адресу: АДРЕСА_1 Згодом, її батько ОСОБА_5 отримав у користування земельну ділянку, на якій і був розташований старий будинок (АДРЕСА_1) та дозвіл на будівництво нового будинку. Новий будинок будувався на тій же земельній ділянці, однак згідно документації мав нумерацію 38, при цьому, за умовами надання дозволу на будівництво, старий будинок (АДРЕСА_1) повинен бути знесений, однак, батьки даний будинок не знесли. Згодом АДРЕСА_1 була перейменована у АДРЕСА_1 Вказувала, що вона проживала у новому будинку з 1980 року і проживає там по даний час, однак була зареєстрована у іншому житлі. Пояснила, що допомагала батькам будувати новий будинок. Вказала, що вважає рішення суду від 2009 року з приводу визнання за її сестрою права власності на спірний будинок стосувалось старого будинку, і права власності на новий будинок сестра не набула.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про день місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову в повному обсязі заперечував, наголосив, що позивач має право на ? частину спірного будинку, та не заперечував проти задоволення позову частково. Крім того вказав, що позивачем безпідставно заявлено позов до Журавської сільської ради, оскільки у справі наявні спадкоємці які прийняли спадщину разом із позивачем, і саме вони повинні бути належними відповідачами.

Представник Журавської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували в шлюбі з 11 січня 1950 року, про, що було зроблено актовий запис № 8 (а.с. 14).

Згідно ст. 60 СК України вважається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Стаття 63 цього Кодексу передбачає, що дружина та чоловік мають ріні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Виходячи з положень ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Таким чином, майно, яке було нажите подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належало кожному із них в рівних частках, тобто по ? частині, що не оспорювалось сторонами.

Наказом директора радгоспу «Журавський» №378 від 2 грудня 1988 року ОСОБА_5 виділена земельна ділянка площею 0,07 га під забудову по АДРЕСА_1 між сусідами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 26). Рішенням виконавчого комітету Журавської сільської ради №53 від 15.12.1988 р. наказ дирекції радгоспу «Журавський» №378 від 2 грудня 1988 року про виділення ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва індивідуального будинку по АДРЕСА_1 було погоджено. Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки було видано Варвинською районною радою на ім'я ОСОБА_5 (а.с. 23-25). За умовами будівельної документації житловий будинок позначений на плані цифрою 5 (старий будинок) підлягав зносу. Крім того, позивачем зазначено, що земельна ділянка для будівництва, яку отримав у користування ОСОБА_5 дійсно була тією самою ділянкою, на якій розташовувався старий будинок, право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_6

Рішенням № 37 від 17 вересня 2002 року Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області АДРЕСА_1 була перейменована на АДРЕСА_1 (а.с. 33).

Згідно довідки Прилуцького МБТІ, відповідно даних обліку документації про право власності на нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.19).

У відповідності до інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 38 - 39), право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3, на підставі рішення суду №2-269/2009.

Згідно до технічного паспорту (станом на 10.06.2013 р) на житловий будинок (а.с. 28-32) за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться: будинок літ. А-1 (1958 р.п.), прибудова літ. а-1, будинок літ. Г-1 (1991 р.п.), прибудова літ. г-1, гараж літ. Б-1 (1987 р.п.), сарай літ. В-1 (1960 р.п.), погріб літ. ПГ-1 (1961 р.п.), огорожа літ. М-1, ворота літ. М-2, хвіртка літ. М-3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер (а.с. 10). Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно, у вигляді ? частини спірного домоволодіння.

Відповідач ОСОБА_3 10 травня 2006 року, тобто у встановлений законом строк, подала до Варвинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом та заповітом (а.с. 122). Згідно заповіту від 10 травня 2005 року ОСОБА_5 заповідав земельну ділянку розміром 2.2440 га, розташовану на землях Журавської сільської ради, а також майновий пай СГВК «Журавка» вартістю 9162 грн. своїй дочці ОСОБА_3, які остання успадкувала (а.с.128). 29 серпня 2013 року, позивач ОСОБА_1 також подала заяву до Варвинської РНК про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, мотивуючи її фактом постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Згідно до рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину будинковолодіння в порядку спадкування (а.с. 87-90) «посилання ОСОБА_1 на те, що вона постійно проживала з батьком і прийняла спадщину не підтвердилось матеріалами справи, оскільки з картки прописки вбачається, що зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 були лише ОСОБА_5 та ОСОБА_6.» Вказане рішення суду позивачем ОСОБА_1 оскаржено не було, та набрало законної сили.

Також, суд критично ставиться до тверджень позивача в частині фактичного проживання у спірному домоволодінні, оскільки із її паспорту, і пояснень вбачається, що її зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_2, де вона була зареєстрована і на момент смерті батька, крім того, надана самим же позивачем копія погосподарської книги (а.с. 34) на спірне домоволодіння спростовує її твердження про проживання у спірному будинку з 1980 року, адже мешканцями будинку АДРЕСА_1 відповідно до цієї форми обліку були ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Крім того, позивачу до початку розгляду справи по суті було роз'яснено положення ст. 10, 11, 27 ЦПК України зокрема в частині розгляду справи лише в межах заявлених позовних вимог, засад диспозитивності та часу подання заяв про зміну предмету або підстав позову, але позивач у рамках даної справи ставить питання лише про визнання права власності в порядку спадкування після смерті її матері - ОСОБА_6, отже позов розглядається судом в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Як зазначала позивач та не оспорювалось представником відповідача, її мати ОСОБА_6 проживала разом із батьком у спірному будинку з 1991 року, і прийняла спадщину після його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 1273 ЦК, якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщини.

Таким чином, з наведеного витікає, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли ОСОБА_6 (1/4 частину), яка постійно проживала з спадкодавцем і була його дружиною та відповідач ОСОБА_3 (1/4 частину).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_6 (а.с. 18). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частин спірного домоволодіння.

Із копій спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняли ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, оскільки всі звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом, так як є дітьми померлої (а.с.54, 55, 56).

Крім того, ОСОБА_6 залишила заповіт від 26 травня 2005 року, в якому державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 заповідала ОСОБА_1

На підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину будинковолодіння в порядку спадкування (а.с. 87-90), за ОСОБА_3 було визнано право власності ? частину житлового будинку Г-1 з надвірними будівлями - гараж Б-1, сарай В-1, погріб - П 21, огорожу М-1, що розташовані по АДРЕСА_1 після смерті її батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Яке було зареєстровано спадкоємицею ОСОБА_3 у встановленому порядку (а.с. 38-39). Суд критично ставиться до пояснень позивача, щодо того, що предметом розгляду даної справи був інший будинок, і рішення є незаконним зважаючи на те, що із резолютивної частини рішення вбачається, що предметом спору був будинок АДРЕСА_1 на час розгляду даної справи згадуване рішення набрало законної сили та не скасоване.

11 лютого 2016 року нотаріусом Зеленським С.М. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на спадщину за законом що складається із частини спірного домоволодіння, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с.9).

Згідно ст. 1223 ЦК України вважається, що право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Таким чином позивач ОСОБА_1 входить до переліку осіб, які мають право на спадщину за законом, до першої черги, оскільки є дочкою спадкодавиці.

Аналізуючи наведені правові норми, правовідносини та обставини справи суд доходить висновку про часткову обґрунтованість вимог позивача. Так, обґрунтованими є твердження позивача, що вона - ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, по відношенню до померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року спадкодавця - ОСОБА_6. У передбачений законом строк позивач подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Заповіт ОСОБА_6 від 26.05.2005 р. не охоплював спірне майно. Інші спадкоємці першої черги - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, заяви про прийняття спадщини також подали у встановленому порядку, зважаючи на що мають право на спадкування разом із позивачем. Належність спадкодавцю на момент смерті ? частин спірного майна підтверджується наявними у справі доказами, отже, з врахуванням кількості спадкоємців, та того, що їх частки у спадщині є рівними, позивачу належить ? частина спірного майна, зважаючи на що, позов підлягає задоволенню частково. Ухвалюючи рішення, суд бере до уваги факт неможливості на даний час у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на спірний будинок, зокрема у зав'язку зі смертю особи та відповідну відмову державного нотаріусу у вчиненні нотаріальної дії.

На підставі наведеного, керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Журавської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку Г-1 з господарськими будівлями та спорудами - гараж Б-1, сарай В-1, погріб - Пг - 1, огорожу М-1, ворота М-2, що розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І.Савенко