Справа № 510/182/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2016 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу без їх участі.

Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія розписки від 25.11.2015 р.; копія рішення суду від 14.12.2011 р.; копія договору безоплатного користування майном від 25.11.2015 р.; копія витягу про державну реєстрацію прав; копія технічного паспорту на житловий будинок № 8 по вул. Степна в с. Новосільське Ренійського району Одеської області; копія сторінки інтернет порталу НБУ щодо офіційного курсу валют.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі звернувся до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі рішення Ренійського районного суду у справі № 2-1011/2011 від 14.12.2011, належить у рівних частинах по 1/3 частині кожному, право власності житловий будинок із надвірними спорудами № 8 по вул. Степна в с. Новосільське Ренійського району Одеської області.

25 листопада 2015 р. між позивачем, з одної сторони та відповідачами, з іншої, було укладено договір безоплатного користування майном, предметом якого був житловий будинок, за яким відповідачі передали позивачці у безоплатне користування житловий будинок з надвірними спорудами № 8 по вул. Степна в с. Новосільське Ренійського району Одеської області.

Насамперед, вказаний договір безоплатного користування майном від 25.11.2015 р., було укладено з метою приховування іншого правочину, згідно якого відповідачі продали, а позивач купив житловий будинок з надвірними спорудами № 8 по вул. Степна в с. Новосільське Ренійського району Одеської області. Згідно умов правочину, відповідачі отримали від позивача за продаж її нерухомості 4200 (чотири тисячі двісті) доларів США, а позивач отримала від відповідачів за вказану суму, ключі та документи на будинок. Вказані обставини підтверджуються розпискою від 25.11.2015 року. Фактично позивачка вступила у володіння та користування зазначеним майном.

Таким чином, сторони домовилися про усі суттєві умови договору, так відповідачі передали позивачу житловий будинок у натурі, а позивачка прийняла його та передала відповідачам обумовлену договором грошову компенсацію.

Враховуючи викладене позивачка вважала, що так як відповідачі продали їй, а вона купила житловий будинок з надвірними спорудами, який є предметом спору, то первісний договір безоплатного користування майном є удаваним правочином, так як він був укладений з метою приховання іншого правочину, метою якого було купівля-продаж за винагороду нерухомого майна.

У звязку із вищевикладеними обставинами ОСОБА_1 вважала, що має всі підстави для визнання за нею права власності на житловий будинок № 8 по вул. Степна в с. Новосільське Ренійського району Одеської області, оскільки відповідачі продали позивачці житловий будинок, що підтверджується даною їм розпискою від 25.11.2015 р., тому за зазначеним договором позивачка набула право власності на зазначене нерухоме майно і це право може бути визнано за нею.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного право у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. А також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За ст. 204 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчини. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчини.

Судом встановлено, що 25.11.2015 року між позивачем, з одної сторони та відповідачами, з іншої, було укладено договір безоплатного користування майном, предметом якого був житловий будинок, за яким відповідачі передали позивачці у безоплатне користування житловий будинок з надвірними спорудами № 8 по вул. Степна в с. Новосільське Ренійського району Одеської області.

Насправді, вказаний договір безоплатного користування майном від 25.11.2015 р., було укладено з метою приховування іншого правочину, згідно якого відповідачі продали, а позивачка купила житловий будинок з надвірними спорудами № 8 по вул. Степна в с. Новосільське Ренійського району Одеської області. Згідно умов правочину, відповідачі отримали від позивача за продаж її нерухомості 4200 (чотири тисячі двісті) доларів США, а позивач отримала від відповідачів за вказану суму, ключі та документи на будинок. Вказані обставини підтверджуються розпискою від 25.11.2015 року. Фактично позивачка вступила у володіння та користування зазначеним майном.

Враховуючи вищенаведене, укладений договір безоплатного користування майном є удаваним, так як насправді був укладений з метою приховування іншого правочину, згідно якого відповідачі продали, а позивач купила житловий будинок з надвірними спорудами № 8 по вул. Степна в с. Новосільське Ренійського району Одеської області за 4200 (чотири тисячі двісті) доларів США. Таким чином, вказані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 235 ЦК України, тобто відносини сторін повинні регулюватися правилами, щодо правочину, який сторони насправді вчинили, а саме правилами, щодо договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Крім того, судом встановлено, що між позивачкою та відповідачами була досягнута домовленість про купівлю-продаж належного відповідачам на праві власності у рівних частках, кожному з них, житлового будинку із надвірними спорудами № 8 по вул. Степна в с. Новосільске Ренійського району Одеської області, після чого позивачка передала відповідачам обумовлену суму, а відповідачі передали ключі від будинку та належні документи. Фактично позивачка вступила у володіння та користування зазначеним майном.

Таким чином, сторони домовилися про усі суттєві умови договору, так відповідачі передали позивачу житловий будинок у натурі, а позивачка прийняла його та передала відповідачам обумовлену договором грошову компенсацію.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки відповідачів щодо житлового будинку та встановленні права на нерухомість у позивачки, тому є правові підстави визнати право власності на житловий будинок за позивачкою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 235, 328, 392, 655 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із надвірними спорудами № 8, розташований по вул. Степна в с. Новосільське Ренійського району Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник