Ухвала

іменем україни

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» в особі Коростеньського району електричних мереж про визнання рішення комісії неправомірним та його скасування, за касаційними скаргами ОСОБА_3 та публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» на рішення апеляційного суду Житомирської області від 05 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та ПКЕЕН Коростенського району електричних мереж від 19 лютого 2014 року є незаконним, акт про порушення правил користування електричною енергією від 30 січня 2014 року (далі - акт) не відповідає вимогам законодавства, а тому проведення нарахувань по ньому є безпідставним та суперечить Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національною комісією регулювання електроенергетики України 04 травня 2006 року № 562, (далі - Методика). Крім того, договір на постачання електричної енергії укладено не з нею, а з іншою особою.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 05 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано пункти 2 - 4, 6 рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та ПКЕЕН Коростенського району електричних мереж публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» (далі - ПАТ «ЕК «Житомиробленерго») від 19 лютого 2014 року щодо розгляду акта від 30 січня 2014 року, оформлене протоколом № 14. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ЕК «Житомиробленерго», мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить змінити рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову частково, суду апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем обрано вірний спосіб захисту, а відповідачем невірно застосовано методику нарахування заборгованості та невірно встановлено період нарахування безобліково спожитої електричної енергії.

Проте, з таким висновком апеляційного суду повністю погодитись не можна.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що 21 грудня 2008 року між ВАТ «ЕК «Житомиробленерго», правонаступником якого є ПАТ «ЕК «Житомиробленерго», та ОСОБА_4 укладено договір про користування електричною енергією по АДРЕСА_1 (далі - Договір).

30 січня 2014 року працівниками Коростенського РЕМ в присутності ОСОБА_3 складено акт про порушення п. 42 Правил користування електричною енергією, шляхом самовільного підключення електропроводки та струмоприймачів до електричної мережі з порушенням схеми обліку: змонтована розетка із схованою електропроводкою. При включенні навантаження в дану розетку лічильник не працює, контрольна лампочка не мигає. Напруга в розетці є, самовільне підключення виконано під штукатуркою на стіні на відстані 80 см від підлоги. До цієї електромережі приєднано електролампочку потужністю 150 Вт та електрообігрівач потужністю 2 кВт. Акт підписано ОСОБА_3 та трьома представниками РЕМ.

Акт від 30 січня 2014 року містить: параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.

Акт підписано трьома представниками енергопостачальника, а також ОСОБА_3, яка зауважень щодо його змісту не висловила, погодившись із самовільним підключенням та зазначивши тільки дату включення електрообігрівача.

Переріз проводів, їх матеріал та струм споживання визначався спеціальним засобом вимірювання, який пройшов державну повірку, про що зазначено у акті, а дозволена потужність споживання у 1,7 кВт та матеріал проводки і її переріз також встановлено у договорі про користування електричною енергією від 21 грудня 2008 року, укладеного між енергопостачальником та сином позивача ОСОБА_4

Судом також встановлено, що у житловому будинку АДРЕСА_1 ніхто не проживає, а власником останнього є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 грудня 1995 року та договору дарування від 14 грудня 1995 року.

Комісією з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та ПКЕЕН 19 грудня 2014 року проведено засідання та складено протокол, в якому прийнято рішення про визнання акта від 30 січня 2014 року правомірним, нараховано по акту у відповідності з пунктом 2.7 Методики з дня останньої технічної перевірки 09 квітня 2012 року за перерізом алюмінієвого проводу 2,5 кв. мм (24А) обсяг необлікованої електричної енергії на 25118 кВт/год. на суму 13285,01 грн. та запропоновано сплатити її до 01 березня 2014 року. ОСОБА_3 була присутня на засіданні комісії, від підпису відмовилася.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника (п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357).

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Таким чином, сам по собі складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження як дій лише факту складання такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов'язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний в якості доказу під час вирішення іншого спору, зокрема при заявленому позові про відшкодування матеріальних збитків у разі пошкодження приладу обліку електричної енергії, при вирішенні якого суд зобов'язаний дати оцінку цьому акту.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїх постановах від 06 червня 2011 року № 6-4ц11, від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11, від 30 травня 2012 року № 6-3765вов09.

Таким чином, оскарження дій щодо факту складення акта, самого акта та рішення щодо розгляду цього акта, які не встановлюють для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Зазначені акт та рішення може бути визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими до виконання, зокрема, при визнанні дій відповідача щодо відключення від електропостачання неправомірними та відшкодуванні шкоди або при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків, заподіяних розкраданням електроенергії у разі самовільного підключення до електромережі або споживанні електроенергії без приладів обліку, при вирішенні яких суд зобов'язаний буде дати оцінку вказаним акту та рішенню.

Проте таких позовних вимог ніхто зі сторін не заявляв.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, на зазначені обставини не звернув уваги, не встановив фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_3 та публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 05 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

О.В.Умнова

І.М. Фаловська