Справа № 266/3895/15-ц
Провадженя№ 2/266/134/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.,

при секретарі Жирковой М.В.,

розглянув у відкритому судовому засідання в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, зобов'язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 5.03.2012 р. йому належить 77/360 з 11/20 часток а відповідачу 121/360 з 11/20 часток житлового будинку АДРЕСА_1 Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 7.10.2014 р. визначено порядок володіння та користування спірним будинком. Проте, з вини відповідача, він не має реальної можливості проживати у частині будинку, що йому належить, користуватися будинком, оформити технічну документацію з метою реєстрації свого права. Відповідач ключі від будинку не дає, двері не відчиняє. Просить суд зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком та вселити його у житловий будинок АДРЕСА_1 а саме в житлову кімнаті 1-4, зобов'язав відповідача передати йому ключі та не перешкоджати в користуванні його частиною будинку та службовими приміщеннями - коридором 1-3, кухнею 1-2, ванною 1-7, туалетом 1-8, коридором 1-11, тамбуром І, замощенням та огорожею.

У суді позивач позов підтримав, пояснивши, що вказане житло належить сторонам на праві власності, порядок користування будинком визначено, просить вселити його у вказаний будинок, та зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користування житлом, оскільки останній перешкоджає йому користуватися його часткою.

Відповідач позов визнав, однак пояснив, що позивач ніколи не жив у спірному будинку, його особистих речей там не має, він дійсно перешкоджав позивачу вселитися у будинок у зв'язку із тим, що у них неприязливі стосунки, крім того позивач намагався вселити квартирантів до будинку. Не заперечував проти особистого вселення позивача до будинку та зобов'язався надати ключі, щоб він зробив собі дублікат.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 47 Конституції України встановлює, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ч. 3 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, зокрема, є припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до положень ст. 358 ч. 1 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ст. 358 ч. 2 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ч. 3 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом встановлено, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 05.03.2012 р., що ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24.04.2012 р. залишено без змін, яке набрало законної сили 24.04.2012 р. за ОСОБА_2 визнано в порядку спадкування право власності на 121/360 часток домоволодіння АДРЕСА_1 (з 11/20 часток зазначеного домоволодіння, що зареєстровані у БТІ м. Маріуполя за ОСОБА_3) за ОСОБА_1 визнано в порядку спадкування право власності на 77/360 часток домоволодіння АДРЕСА_1 (з 11/20 часток зазначеного домоволодіння, що зареєстровані у БТІ м. Маріуполя за ОСОБА_3) ( а.с. 7-8,9-10).

Як вбачається з рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07.10.2014 р., яке набрало законної сили 18.10.2014 р. визначено порядок користування жилим будинком АДРЕСА_1 Донецької області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, виділено ОСОБА_2 в володіння та користування жилі кімнати літ.1-5 площею 9,6 кв. м. та літ. 1-6 площею 18,67 кв. м. в будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 в володіння та користування жилу кімнату 1-4 площею 13,7 кв. м., та сарай літ. Ж в будинку АДРЕСА_1, залишив в загальному користуванні коридор літ.1-3 площею 7,27 кв.м., кухню літ 1-2 площею 16,0 кв.м., ванну кімнату літ 1-7 площею 3,1 кв.м., туалет літ 1-8 площею 1,1 кв. м., коридор літ 1-1 площею 4,5 кв.м, тамбур літ. І площею 2,7 кв. м., замощення та огорожу. Дверний пройом між кімнатами літ 1-4 та літ 105 в будинку АДРЕСА_1 закласти ( а.с. 11-13).

Згідно довідки - акту від 18.04.2016 р. виданої головою КСН «Слободка-Гавань» в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що сторони по справі є співвласниками будинку, зареєстровані в ньому та мають рівні права в користуванні своєю власністю, порядок якого визначено.

Судом встановлено, та не заперечується відповідачем по справі, що він перешкоджає користуванню та вселенню в спірний будинок позивачу на грунті особових неприязних стосунків.

За таких підстав, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що право ОСОБА_1 порушено і підлягає захисту, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в жилий будинок АДРЕСА_1

Зобов'язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 ключі від будинку АДРЕСА_1

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_1 жилою кімнатою 1-4 будинку АДРЕСА_1 та службовими приміщеннями - коридором 1-3, кухнею 1-2, ванною 1-7, туалетом 1-8, коридором 1-11, тамбуром І, замощенням та огорожею.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Курбанова Н. М.