АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/108/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1323/16Головуючий у 1-й інстанції Литвин М.М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 22 березня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) площею 2,3 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його двоюрідна баба ОСОБА_5, з якою він проживав в с. Новий Калкаїв Семенівського району. Після її смерті відкрилася спадщина на майно у виді земельної частки (паю) площею 2,3 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його рідний батько ОСОБА_6

Вказував, що на даний час інших спадкоємців, крім нього, його матері ОСОБА_3 та рідного брата ОСОБА_4 у ОСОБА_5 немає.

Вказував, що державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори йому було відмовлено в посвідченні спадкових прав у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкову земельну частку (пай).

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 22 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, яка є двоюрідною бабою ОСОБА_2

Відповідно до довідки Наріжанської сільради Семенівського району від ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 була включена до списку на виділення земельної частки (паю) в розмірі 2,3 га за №774 від 16 квітня 1997 року.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Враховуючи, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, то до спірних правовідносин мають бути застосовані положення ЦК УРСР, в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Таким чином, законодавство, що діяло на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 не передбачало можливості спадкування за законом двоюрідним онукам спадкодавця та (або) особам, що постійно проживали із спадкодавцем на момент його смерті.

За таких обставин, ОСОБА_2 не може вважатися особою, що має право на спадкування після смерті його двоюрідної баби ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість ОСОБА_2 не навів.

Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги про помилковість судового рішення спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування або зміни рішень.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 22 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова Судді Л.М. Хіль С.Ю. Мартєв