АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 червня 2016 року м. Чернівці

Суддя судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області Лисак І. Н. розглянувши апеляційну скаргу керівника Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_1, подану в інтересах держави в особі управління Державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області та недієздатного ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Дана справа не може бути передана на розгляд колегії суддів для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження та призначення її до розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.ст.45, 121, 297 ЦПК України.

Предметом спору зазначеної цивільної справи є визнання права власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно, відповідачем за якою була Чернівецька міська рада.

Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

В силу абзаців 1 та 2 ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частина 4 ст.23 цього Закону встановлює, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень.

Апеляційна скарга подана в інтересах держави в особі управління Державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області та недієздатного згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2010 року у справі №2-0-237/10 ОСОБА_2.

На виконання зазначених вимог прокурором в апеляційній скарзі не викладено обґрунтування підстав для представництва, зокрема: наявність або відсутність права управління ДАКБ в Чернівецькій області самостійно оскаржувати рішення суду при вирішенні спорів, що стосуються їх сфери державного регулювання, а також не обґрунтовано невиконання або неналежне виконання опікуном своїх обовязків.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених в листі № 9-797/0/4-16 від 17.03.2016 року, не зазначення прокурором органу, уповноваженого на звернення до суду у відповідних правовідносинах, та не наведення належних доказів на підтвердження факту відсутності такого (чи відсутності необхідних повноважень) слід вважати недоліком такого звернення, що є підставою застосування наслідків, передбачених ст.121 ЦПК України.

Крім того, апеляційна скарга не оплачена судовим збором, а посилання апелянта на відсутність підстав для його сплати через наявність пільг у позивача є безпідставним.

До основних засад судочинства, задекларованих в ч.3 ст.129 Конституції України, належить рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Абзацом 1 п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 визначено, що Законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи із ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми.

Предметом позову була майнова вимога про визнання права власності на майно, вартістю 225078 грн., за якою ставка судового збору складала 2250,78 грн., а пільга була заявлена позивачем і стосувалася його особистих прав, якими апелянт не наділений.

Відповідно до пп.6 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду апеляційної скарги встановлений у розмірі 110 відсотків ставки,

що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Тому апелянт має оплатити судовий збір в сумі 2475,86 грн. та подати до Апеляційного суду Чернівецької області оригінал документа про сплату судового збору.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги сплачується за наступними реквізитами: рахунок: 0002; одержувач: УДКС у м. Чернівцях, 22030001; код отримувача: (ЄДРПОУ) 37978173; банк одержувача: ГУ ДКСУ в Чернівецькій області; МФО: 856135; назва суду: апеляційний суд Чернівецької області.

Відповідно до частини 2 статті 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка подана без додержання вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

В силу ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або

не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави

залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, апеляційна скарга керівника Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 березня 2016 року підлягає залишенню без руху, з наданням апелянту строку для виправлення вищевказаних недоліків та подачі оригінала документа про сплату судового збору до Апеляційного суду Чернівецької області.

Керуючись ст.ст. 45, 121, 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу керівника Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_1, подану в інтересах держави в особі управління Державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області та недієздатного ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно , залишити без руху.

Надати апелянту пять днів строку для виправлення зазначених недоліків апеляційної скарги із дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лисак І.Н.