Ухвала іменем україни 31 березня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Старокутської сільської ради про визнання недійсним державного акту на право власності за земельну ділянку, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У липні 2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом до до ОСОБА_3, Старокутської сільської ради.

Свої вимоги мотивувала тим, що на земельній ділянці площею 0,005 га, що була частиною присадибної ділянки ОСОБА_4, здійснювала підприємницьку діяльність (було встановлено вагон-магазин для торгівлі продуктами харчування).

Від зазначеної частини земельної ділянки ОСОБА_4 відмовився і ця ділянка була надана її чоловікові - ОСОБА_5

Коли вона вирішила замінити магазин-вагон на дерев'яний збірно-розбірний магазин, виявилося, що надана їй для відкриття торгової точки земельна ділянка є власністю ОСОБА_3

Вважає, що шляхом шахрайства і обману спірна земельна ділянка була приватизована ОСОБА_4 і зразу ж подарована жительці смт. Кути ОСОБА_3, разом з прилеглим до неї будинком.

Просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Косівського районного суду від 20 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд.

Одночасно ОСОБА_2 просить поновити строк на касаційне оскарження зазначених рішень, посилаючись на поважність причин його пропуску

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

Разом з тим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із необґрунтованості позовних вимог.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог, зокрема рішення Старокутівської сільської ради про надання ОСОБА_5 спірної земельної ділянки.

При ухвалені рішення, суд посилався на архівний витяг рішення сільради «Про виділення земельної ділянки ОСОБА_5.» №54 від 23 грудня 1992 року, з якого вбачається, що чоловіку позивача дійсно надавалась земельна ділянка для будівництва магазину, але за іншою адресою.

Жодного документу, який би свідчив про виникнення права користування ОСОБА_2 чи ОСОБА_5 спірною земельною ділянкою - по АДРЕСА_1, чи її частиною, в матеріалах справи немає.

Таким чином позивач не довела порушення своїх прав, як землекористувача та особи, яка здійснювала підприємницьку діяльність, в тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2015 року та ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Старокутської сільської ради про визнання недійсним державного акту на право власності за земельну ділянку, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк