Справа № 462/6317/15 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/783/5154/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні представника третьої особи ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариства «ВіЕс Банк» про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 1 липня 2016 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах якої діє представник ОСОБА_6, на наступних умовах:1.Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 житловий будинок за адресою: м. Львів, вул. Дубнівська № 29-а, /що перебуває у власності ОСОБА_5 згідно Свідоцтва про право власності серії САС № 023337 від 29 липня 2008 року, земельну ділянку, площею 0,0257 га, за адресою: м. Львів, вул. Дубнівська № 29 для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :04:009:0151, що перебуває у власності ОСОБА_5 згідно Свідоцтва про право власності серії САВ № 696813 від 05 липня 2013 рокуАДРЕСА_1 за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 83, що перебуває у власності ОСОБА_5 згідно реєстраційного посвідчення серії КММ № 062167 від 15.10.2001 року виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченому приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 26.09.2001 року та зареєстрованому в реєстрі за № 1322/ та автомобіль марки AUDI A6 2.8 Легковий комбі-В, номерний знак НОМЕР_1, 2000 року випуску, що перебуває у власності ОСОБА_3 згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС № 002417 від 03.08.2006 року РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України у Львівській області.2.Визнати за ОСОБА_5 /паспорт серії КА № 185095 виданий Франківським РВ УМВС України в Львівській області; реєстраційний номер облікової картки платника податків: /, в порядку поділу майна подружжя, право власності на 1/1 частки житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Дубнівська № 29-а, право власності на 1/1 частки земельної ділянки, площею 0,0257 га, за адресою: м. Львів, вул. Дубнівська № 29 для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :04:009:0151.3.Визнати за ОСОБА_3, /паспорт серії КР №066975 виданий Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: /, в порядку поділу майна подружжя, право власності на 1/1 частки квартири №5 за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 83 та право власності на 1/1 частки автомобіля марки AUDI A6 2.8 Легковий комбі-В, номерний знак НОМЕР_1, 2000 року випуску.4.Сторони домовились зареєструвати право власності на належну ОСОБА_3 згідно цієї мирової угоди квартиру № 5 за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 83, у встановленому законом порядку не пізніше 3 місяців з моменту укладення мирової угоди.5.Сторони заявляють, що після укладення мирової угоди та затвердження її ухвалою Залізничного районного суду м. Львова не мають та не матимуть в майбутньому, майнових претензій один до одного щодо права власності на житловий будинок за адресою: м. Львів, вул. Дубнівська № 29-а, земельну ділянку площею 0,0257 га, за адресою: м. Львів, вул. Дубнівська № 29 для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :04:009:0151АДРЕСА_1 за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 83 та автомобіля марки AUDI A6 2.8 Легковий комбі-В, номерний знак НОМЕР_1, 2000 року випуску.6.У випадку невиконання, неналежного виконання, невизнання або оспорювання Сторонами/Стороною умов даної мирової угоди, Сторона, чиї інтереси порушені, має право звернутися до органів Державної виконавчої служби щодо примусового виконання умов мирової угоди.7.Ухвала про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом, згідно пункту 2 частини другої ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження».8.Виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».9.Сторони повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди.10.Сторони підтверджують, що усі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам.11.Сторони підтверджують, що умови даної мирової угоди не суперечать закону і не порушують права, свободи та інтереси інших осіб.12.Мирова угода набирає чинності з моменту набрання законної сили ухвалою Залізничного районного суду м. Львова про її визнання.13.Строки предявлення до виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка є виконавчим документом згідно п.2 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» становить один рік з моменту набрання ухвалою суду про затвердження мирової угоди законної сили. Строки предявлення виконавчого документу до виконання перериваються частковим виконанням рішення /п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження»/.14.Мирова угода укладена в трьох оригінальних примірниках українською мовою по одному для кожної із сторін, один примірник знаходиться в матеріалах справи в Залізничному районному суді м. Львова.15.Наслідки укладення мирової угоди, зміст ст.175 ЦПК України сторонам розяснені і зрозумілі.Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» про поділ спільного майна подружжя закрито.

Вказану ухвалу оскаржило ПАТ «ВіЕс Банк».

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в затвердженні мирової угоди. Вважають ухвалу незаконною. Зазначають, що оскаржуваною ухвалою порушуються права, свободи та інтереси ПАТ «ВіЕс Банк», оскільки між ОСОБА_5 та ПАТ «ВіЕс Банк» укладено кредитний договір №КF51658 від 20 серпня 2008 року. Також, зазначають, що в разі поділу нерухомого майна між сторонами у спосіб визначений мировою угодою, а саме у випадку реєстрації права власності на квартиру за позивачем, банк буде позбавлений можливості реалізувати своє право як іпотекодержатель на будинок №29 «а» на вул. Дубнівській в м.Львові, яка належить відповідачу, у звязку з дією Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р. Крім цього, вважають, що мировою угодою не передбачено поділ кредитних зобовязань, які суду були відомі.

У судове засідання сторони не зявилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що інтереси позивача в судовому засіданні захищав представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи на підтримання апеляційної скарги, представника позивача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Позовну вимогу про розірвання шлюбу між сторонами ухвалою суду виділено в окреме провадження. Стосовно вимоги про поділ майна подружжя, то позивач просив в порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, а саме: житлового будинку № 29-а на вул. Дубнівській у м. Львові, земельної ділянки, площею 0,0257га за адресою АДРЕСА_2 на вул. Виговського, 83 у м. Львові та автомобіля марки Audi A6, 2000року випуску визнати за відповідачем право власності на згадані житловий будинок та земельну ділянку, що за нею і зареєстровані у встановленому законом порядку; за ним же право власності на квартиру, що зареєстрована за відповідачем та автомобіль, що зареєстрований за ним.

Суд, визнаючи укладену між сторонами мирову угоду, текст якої судом викладено у резолютивній частині ухвали та наведено вище та закриваючи провадження у справі, посилаючись на ст.ст. 175 205 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 69, 70 СК України, вказував про те, що така мирова угода не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вчинена в інтересах сторін. Крім цього, судом не взято до уваги заперечення третьої особи щодо визнання мирової угоди за яким, на їх думку, Банк буде позбавлений права іпотекодержателя, оскільки ОСОБА_8 України «Про мораторій на стягнення майна з громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» носить тимчасовий характер та банк не буде позбавлений свого права іпотекодержателя в майбутньому. Тому права банку в даних правовідносинах не порушуються, оскільки кредитний та іпотечний договір зберігають свою дію.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам сапери та вимогам закону, доводи ж апеляційної скарги таких висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Як вбачається із наведеного сторонами укладено мирову угоду в межах предмету позову; така стосується лише прав та обовязків сторін; така прийнята на основі взаємних поступок, оскільки як вбачається із матеріалів справи відповідач, спочатку заперечуючи позовні вимоги (заперечення на позовну заяву із обґрунтуванням такого а.с. 40), згодом уклала таку погодившись на її умови; така не порушує інтереси інших осіб, зокрема і третьої особи.

Так, відповідно до ч.1 ст. 64 СК України дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Зважаючи на наявність між сторонами спору, вказані права сторін можуть бути реалізовані і шляхом укладення мирової угоди та така може бути визнана судом.

Законом України «Про мораторій на стягнення майна з громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» такі права сторін не змінені, не призупинені і жодним чином не обмежені.

Мирова угода жодним чином не впиває на права та обовязки Банку та відповідача за укладеним між ними договором іпотеки на спірний будинок не припиняє такої та жодним чином не обмежує права банку на реалізацію предмета іпотеки у випадках передбачених договором.

Певні обмеження прав Банку на реалізацію будинку як предмета іпотеки у випадку коли таке є єдиним житлом іпотекодавця за час дії згаданого Закону встановлені саме Законом, а не передбачені мировою угодою сторін. Також, слід вказати, що таким не заборонено вчинення будь-яких дій іпотекодавця щодо належного йому іншого нерухомого майна, що використовується як житло.

Крім цього, слід зважити і на те, що мораторій є відстроченням виконання зобовязання, а не звільненням від його виконання. Відтак установлений Законом України від 3 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

ОСОБА_8 не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобовязань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Вказане є правовою позицією Верховного суду України у ряді Постанов, що прийняті в порядку п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України та є обовязковими до застосування, зокрема, у справі № 6-969цс16 від 6.07.2016 року.

Щодо доводів Банку про те, що мировою угодою не передбачено поділ кредитних зобовязань, які суду були відомі, то, на думку колегії суддів, такі обставини не стосуються предмету даного спору; даних про наявність спору між сторонами з цього приводу не встановлено, тому вказані обставини не могли бути умовами мирової угоди, яка могла б бути визнаною у даній справі. У випадку ж виникнення спору з цього приводу такий може бути вирішено окремо та мирова угода з цього приводу не є перешкодою для його вирішення.

Тому апеляційну скаргу слід відхилити, визнавши її доводи необґрунтованими.

Ухвалу ж суду першої інстанції, як таку, що постановлена з врахуванням обставин, що мають значення та з дотриманням вимог процесуального закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

ОСОБА_9