УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»; банк) звернулося до суду з позовом, який уточнило в процесі розгляду справи, та остаточно просило стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 55 157,06 доларів США.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 08 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 17 875,12 доларів США терміном до 05 жовтня 2012 року.

Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за вказаним кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 05 березня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 55 157,06 доларів США, яку банк просив стягнути з останнього.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 14 660,35 доларів США, заборгованість за процентами за користування кредитом - 3 228,70 доларів США, заборгованість з комісії за користування кредитом - 1 051,26 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 33 579,91 доларів США, а всього 52 520,22 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2015 року змінено, скасовано в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором в сумі 33 579,91 доларів США та заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 1 051,26 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором в сумі 400 000 грн та комісію за користування кредитом в сумі 24 274 грн 19 коп.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом в сумі 14 660,35 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 3 228,70 доларів США, стягнення судових витрат та відмови в задоволенні інших позовних вимог залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання та заборгованості з комісії за користування кредитом та зменшуючи розмір пені і комісії, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, виходив з того, що банк має банківську ліцензію та письмовий дозвіл НБУ від 04 грудня 2001 року № 22-2 на здійснення операцій, в тому числі з валютними цінностями, врахував порушення позичальником своїх зобов'язань з повернення отриманих кредитних коштів, а також вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України, дійшовши обґрунтованого висновку про зменшення розміру пені до 400 000 грн, тобто до розміру основного боргу, який у грошовій одиниці України на час звернення до суду складав 413 068 грн 25 коп, та стягнення з відповідача простроченої комісії у розмірі 24 274 грн 19 коп.

В іншій частині вирішення позовних вимог, апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_4 суми основного боргу та процентів за користування кредитом у доларах США, оскільки такі зобов'язання відповідача щодо повернення кредиту визначені кредитним договором, що також відповідає вимогам ст. 526 ЦК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

За приписами ч. 2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Г.В.Юровська