УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

15 червня 2016 року Великобілозерський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Рогоза А.Ю.,

при секретарі Сиротюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 09.01.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Станом на 29.02.2016 року відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 3418,52 (Долар США).

З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 3418,52 (Долар США) за кредитним договором б/н від 09.01.2007 року, що за курсом станом на 27.05.2016 року, відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.02.2016 року, складає 92470,97 грн, та складається з заборгованості за кредитом в сумі 885,42 (Долар США), заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1710,05 (Долар США), заборгованості за пенею та комісією в сумі 823,05 (Долар США).

Справа неодноразово призначалася до судового розгляду. В судові засідання, призначені на 26.04.2016 року, 10.05.2016 року та 25.05.2016 року належним чином повідомлений представник позивача, про що свідчать відповідні матеріали справи, не зявився, направивши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Великобілозерського районного суду Запорізької області від 25.05.2016 року явку представника позивача в судове засідання визнано обовязковою. Зазначена ухвала отримана представником позивача 25.05.2016 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Проте, у судові засідання, призначені на 02.06.2016 року о 15.00 годині та на 15.06.2016 року о 14.00 годині представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Враховуючи викладене, неприбуття представника позивача у судові засіданні, призначені на 02.06.2016 року та 15.06.2016 року, розцінюється судом як намір свідомого затягування розгляду справи та свідчить про втрату інтересу останнього до справи, у звязку з чим порушуються права інших учасників процесу та встановлені законом строки розгляду цивільних справ.

Відповідно до ст. ст. 169 ч.3, 207 ч.1 п.3 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, суд при прийнятті рішення враховує вимоги ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод «Право на справедливий суд», згідно яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Також, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «Мангадаш та інші проти України» Європейський суд, враховуючи свою практику в аналогічних справах, встановив порушення п.1 ст. 6 Конвенції у звязку з незабезпеченням національними судами розгляду справи впродовж розумного строку (рішення від 14.06.2012 року). Аналогічні порушення п.1 ст. 6 Конвенції виявлено Європейським Судом з прав людини у справах «Блінова проти України» (рішення від 26.04.2010 року), «Деменова проти України» (рішення від 15.03.2012 року), «Циганков проти України» (рішення від 10.05.2012 року), «Крижанівський проти України» (рішення від 12.01.2012 року), «Міцеви проти України» (рішення від 16.02.2012 року), «Гержик проти України» (рішення від 02.02.2012 року), «Лобацька проти України» (рішення від 05.04.2012 року), «Мурдугова проти України» (рішення від 02.02.2012 року), «Папазова та інші проти України» (рішення від 15.03.2012 року), «Варламова проти України» (рішення від 19.04.2012 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово у зазначених та інших рішеннях проти України наголошував, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмету спору для заявника.

З огляду на вищевикладене, керуючись ч. 1 п. 3 ст. 207, 208-210, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Великобілозерський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.Ю. Рогоза