Справа № 755/3902/16-ц
У х в а л а

про залишення заяви без руху

"04" березня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України протягом останніх п'яти років. Свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2004 року заявник постійно проживає на території України з 1992 року. З метою оформлення паспорту заявник звернувся до Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби в м. Києві, однак йому було відмовлено, оскільки необхідне рішення суду про проживання на території України протягом останніх п'яти років. Просить суд встановити факт постійного проживання на території України протягом останніх п'яти років.

Заява не відповідає вимогам ст.ст.119 ЦПК України.

Згідно з вимогами ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з вимогами ст.258 ЦПК України в заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд враховує, що згідно п. 2 ч.1 ст.258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт, а згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, судом встановлюються факти у разі, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З врахуванням викладеного, законодавець в ст.258 ЦПК України зазначив спеціальні вимоги до заяви про встановлення факту, які фактично зобов'язують заявника на стадії відкриття провадження у справі надати докази на підтвердження того, що такий факт ним не може бути встановлений іншим шляхом.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, визначеним спеціальною нормою. Якщо в заяві не зазначено, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявнику строк для виправлення недоліків.

Таким чином, заявником подано заяву, яка не відповідає ч.4 ст. 119 ЦПК України, згідно якої заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом, та п.1 та п. 2 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, тобто у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено мету встановлення факту, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт.

Так, в заяві необхідно вказати, чим підтверджується звернення до відділу державної міграційної служби та зазначені причини відмови оформлення паспорта.

У відповідності зі ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовна заява подана без дотримання вимог ст.ст.119, 258 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, надає строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Є. Арапіна