Справа № 310/3288/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ДП «Львівський державний ювелірний завод» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в якому зазначило, що підприємство протягом 2013 - 2014 років здійснювало поставку ювелірних виробів відповідачеві ОСОБА_1, яка до 09.12.2014 року здійснювала свою діяльність в статусі фізичної особи -підприємця.

Поставка ювелірних виробів здійснювалась відповідно до укладеного договору поставки ювелірних виробів від 05 лютого 2013 року №367/3/29-П, яким передбачалось, що постачальник зобов'язується поставляти покупцеві ювелірні вироби з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння та сувенірні вироби, а покупець зобов'язався приймати вироби та оплачувати їх вартість. Вироби передавались покупцеві (або перевізникові) на складі готової продукції постачальника. Передача виробів здійснювалась підрозділами спецзв'язку або у відповідності до наданої покупцем довіреності уповноваженій особі ФОП ОСОБА_1 на отримання цінностей від постачальника.

Державним підприємством «Львівський державний ювелірний завод» згідно договору поставки від 05 лютого 2013 року №367/3/29-П поставлено відповідачеві ювелірні вироби на загальну суму 3 132 460,65 грн. за період з 05.02.2013 року по 31.12.2014 року.

За період з 05.02.2013 року по 06.05.2016 року відповідачем повернуто постачальникові ювелірні вироби на загальну суму 947 062,55 грн. та здійснено часткову оплату за поставлені ювелірні вироби в загальній сумі 1 769 488,97 грн. .

Таким чином, станом на 06 травня 2016 року борг відповідача перед позивачем згідно договору поставки ювелірних виробів від 05 лютого 2013 року №367/3/29-П становить 415 909,13 грн. (чотириста п'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'ять грн. 13 коп.).

Згідно пункту 2.5 зазначеного вище договору поставки ювелірних виробів встановлено кінцевий термін оплати на протязі 270 (двісті сімдесят) календарних днів з дати їх отримання.

Остання поставка ювелірних виробів відбулась 23 квітня 2014 року, тому останній строк оплати ювелірних виробів сплив 18 січня 2015 року. Станом на 19 січня 2015 року борг відповідача перед позивачем становив 1 226 559,03 грн..

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 грошового зобов'язання з оплати вартості поставлених виробів у повному обсязі та у встановлений договором строк, а також на підставі статті 625 ЦК України та пункту 6.1 договору поставки заборгованість становить 833 510,04 грн., яку просили стягнути з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин. Про слухання справи повідомлений належним чином.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором.

05 лютого 2013 року ДП «Львівський державний ювелірний завод» та ФОП ОСОБА_1 уклали договір поставки ювелірних виробів №367/3/29-П (т.1, а.с.35).

За умовами пункту 1.1 договору поставки від 05 лютого 2013 року №367/3/29-П постачальник зобов'язується поставляти покупцеві ювелірні вироби з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння та сувенірні вироби, а покупець зобов'язався прийняти вироби та оплатити їх вартість. У подальшому між ДП «Львівський державний ювелірний завод» та ФОП ОСОБА_1 була укладена угода від 20.12.2013 року про внесення змін до договору поставки ювелірних виробів від 05.02.2013 року №367/3/29-П підпункт 1.1 розділу 1 договору викладено в наступній редакції: постачальник зобов'язується поставляти покупцеві ювелірні вироби з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння, сувенірні вироби, відомчі заохочувальні нагрудні відзнаки, суддівські нагрудні знаки та футляри до них (надалі - «Вироби»), а покупець зобов'язався прийняти вироби та оплатити їх вартість.(т.1, а.с.37).

Відповідно пункту 2.3 покупець повинен здійснити часткову оплату за вироби в розмірі 12% (дванадцяти відсотків) від вартості поставленої партії виробів не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з дати їх отримання. При цьому, повна оплата за поставлену партію виробів, у відповідності до пункту 2.5 договору поставки ювелірних виробів від 05 лютого 2013 року №367/3/29-П, здійснюється на протязі 180 календарних днів з дані їх отримання. 14 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем укладено угоду про внесення змін до договору поставки ювелірних виробів від 05 лютого 2013 року №367/3/29 - П, згідно якої повна оплата за поставлену партію виробів здійснюється покупцем на протязі 270 (двісті сімдесят) календарних днів з дати їх отримання (т.1, а.с.36).

Згідно пункту 2.6 договору поставки від 05 лютого 2013 року №367/3/29-П якщо покупець прострочив оплату за поставлену партію виробів у терміни, визначені у п.2.5 цього договору, постачальник має право вимагати повернення неоплаченої частини партії виробів. Покупець зобов'язаний повернути неоплачені вироби на протязі 7 днів з моменту спливу строків для повного розрахунку за отримані вироби. З моменту спливу терміну на оплату у постачальника виникає право примусового стягнення за договірними зобов'язаннями.

Пунктом 3.1. договору поставки від 05 лютого 2013 року №367/3/29-П сторони визначили, що покупець оплачує поставлені постачальником вироби за ціною, передбаченою у накладних - фактурах.

Судом встановлено, що згідно підпункту 2.2 договору поставки від 05 лютого 2013 року №367/3/29-П вироби передавались покупцеві (або перевізникові) на складі готової продукції постачальника. Передача виробів здійснювалась підрозділами спецзв'язку або у відповідності до наданої покупцем довіреності уповноваженій особі ФОП ОСОБА_1 на отримання цінностей від постачальника.

Із наданих суду накладних, накладних - фактур та реєстрів на перевезення цінних посилок встановлено, що позивач згідно договору поставки від 05 лютого 2013 року №367/3/29-П поставлено відповідачеві ювелірні вироби на загальну суму 3 132 460,65 грн., у тому числі у період з: 05 лютого по 31 грудня 2013 року на суму 2 250 731,05 грн.; 01 січня по 31 грудня 2014 року на суму 881 729,60 грн.. Покупцем повернуто постачальникові ювелірні вироби на загальну суму 947 062,55 грн., що підтверджується актами приймання постачальника, накладними покупця та наведені в реєстрі документів по поверненню продукції покупцем до постачальника, в тому числі за період з: 05 лютого по 31 грудня 2013 року на суму 189 406,89 грн.; 01 січня по 31 грудня 2014 року на суму 440 563,38 грн.; 01 січня 2015 року по 06 травня 2016 року на суму 317 092,28 грн..

Згідно копій виписок з банківського реєстру покупцем здійснено часткову оплату за поставлені ювелірні вироби в загальній сумі 1 769 488,97 грн., в тому числі у період з: 05 лютого по 31 грудня 2013 року га суму 556 126,65 грн.; 01 січня по 31 грудня 2014 року на суму 712 245,05 грн.; 01 січня 2015 року по 06 травня 2016 року на суму 501 117,27 грн..

Таким чином, встановлено, що станом на 06 травня 2016 року борг відповідача згідно договору поставки ювелірних виробів від 05 лютого 2013 року №367/3/29-П становить 415 909,13 грн..

Пунктом 2.5 договору поставки ювелірних виробів від 05 лютого 2013 року №367/3/29-П встановлений кінцевий термін оплати на протязі 270 календарних днів з дати їх отримання.

За наданими суду доказами, остання поставка ювелірних виробів, якою відповідачу поставлено ювелірні вироби на суму 56 428,08 грн. відбулась 23 квітня 2014 року, тому останній строк оплати ювелірних виробів, поставлених покупцеві до 23.04.2014 року включно сплив 18 січня 2015 року.

Таким чином, станом на 19 січня 2015 року борг відповідача перед позивачем становив 1 226 559,03 грн.

Згідно розрахунку від 10.05.2016 року, заборгованість відповідача перед ДП «Львівський державний ювелірний завод» становить 833510,04 грн., яку складає: 415909,13 грн. - розмір основної суми боргу, 391880,32 грн. - сума інфляційних нарахувань, 25720,59 грн. - сума 3% річних (а.с. 12-34).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Відповідач ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов'язання за договором поставки ювелірних виробів № 367/3/29-П від 05.02.2013 року і тому з неї підлягає стягненню 415909,13 грн. суми боргу. Також на підставі ст. 625 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню сума інфляційних нарахувань у розмірі 391 880,32 грн. та 3% річних від простроченого боргу в сумі 25720,59 грн. відповідно до заявлених позовних вимог та розрахунку ( а.с. 12-34).

На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

За ч. 6 ст. 79 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Керуючись ст.ст. 79, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 520, 526, 610, 611, 625 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод» 415 909,13 грн. основної суми боргу, 391 880,32 грн. інфляційних нарахувань, 25 720,59 грн. 3 % річних від простроченої суми, 12 502,65 грн. судового збору та 420 грн. витрат, що пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя