УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м..Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Левчук Д.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, в якому просить поділити майно, що є спільній сумісній власності, виділивши її на праві власності 1/3 частку квартири, що належала ОСОБА_3 та припинити право спільної сумісної власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1

19 грудня 2016 року сторони у справі подали суду спільну письмову заяву про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, додавши до заяви укладену та підписану ними мирову угоду, за остаточними умовами якої:

1.Позивачці ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 1/3 частка у квартирі №20 по вул.. Набережній. №6 в м.Рівне на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №2-1129.

Право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 зареєстроване комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 04.12.2003 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №2184163.

2.Відповідачці ОСОБА_3 належить на праві приватної власності 1/3 частка квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 березня 1993 року, виданого згідно з наказом №90 від 02.03.1993 року Фонду державно-комунального майна Рівненської міської ради.

3. Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийшли до угоди про припинення права приватної власності ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3, враховуючи ті обставини, ОСОБА_3 отримала грошову компенсацію за свою частку у квартирі в сумі 50000 гривень, у спірній квартирі не живе, не зареєстрована, за комунальні послуги не сплачує.

4. Сторони визнають той факт, що домовленість про припинення права приватної власності ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 відбулось 30 грудня 2002 року. 30 грудня 2002 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошову компенсацію за свою частку у квартирі в сумі 50000 грн.

5. На час укладення домовленості про припинення права власності та отримання грошової компенсації ОСОБА_3, як законний представник, представляла інтереси ОСОБА_5 неповнолітньої дочки.

Права ОСОБА_5 не були порушені, вона була і залишається власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1993 року, виданого Фондом державного-комунального майна Рівненської міської ради відповідно до наказу №900 від 02.03.1993 року.

6. В звязку з укладенням мирової угоди ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 2/3 частки квартири АДРЕСА_2, яка підлягає державній реєстрації після набрала законної сили ухвали суду про визнання мирової угоди.

7. Сторони по справі не мають будь-яких матеріальних претензій одна до одної, вважають умови морової угоди справедливими.

Відповідно до частини першої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України(даліЦПК України) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

Частиною третьою статті 175 ЦПК України передбачено, що до ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

У судовому засіданні позивач, представник позивача, відповідач після розяснення їм правових наслідків укладення мирової угоди, просили визнати мирову угоду, а провадження у справі закрити.

Зі змісту укладеної сторонами мирової угоди вбачається, що вона не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб та вчинена в інтересах сторін.

Відповідно суд приходить до висновку що укладена сторонами мирова угода може бути визнана.

Частиною четвертою статті 175 ЦПК України передбачено, що у разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 4 частини першоїстатті 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Враховуючи наявність підстав для визнання мирової угоди, укладеної сторонами, провадження у справі підлягає закриттю.

Оскільки сторони під час укладення мирової угоди передбачили, що не мають одна до одної жодних майнових претензій, зокрема і щодо відшкодування понесених судових витрат по даній справі суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 175, 205, 208-210, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати мирову угоду, укладену 19 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, згідно умов якої:

1. Позивачці ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 1/3 частка у квартирі №20 по вул.. Набережній. №6 в м.Рівне на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №2-1129.

Право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 зареєстроване комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 04.12.2003 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №2184163.

2.Відповідачці ОСОБА_3 належить на праві приватної власності 1/3 частка квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 березня 1993 року, виданого згідно з наказом №90 від 02.03.1993 року Фонду державно-комунального майна Рівненської міської ради.

3. Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийшли до угоди про припинення права приватної власності ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3, враховуючи ті обставини, ОСОБА_3 отримала грошову компенсацію за свою частку у квартирі в сумі 50000 гривень, у спірній квартирі не живе, не зареєстрована, за комунальні послуги не сплачує.

4. Сторони визнають той факт, що домовленість про припинення права приватної власності ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 відбулось 30 грудня 2002 року. 30 грудня 2002 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошову компенсацію за свою частку у квартирі в сумі 50000 грн.

5. На час укладення домовленості про припинення права власності та отримання грошової компенсації ОСОБА_3, як законний представник, представляла інтереси ОСОБА_5 неповнолітньої дочки.

Права ОСОБА_5 не були порушені, вона була і залишається власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1993 року, виданого Фондом державного-комунального майна Рівненської міської ради відповідно до наказу №900 від 02.03.1993 року.

6. В звязку з укладенням мирової угоди ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 2/3 частки квартири АДРЕСА_2, яка підлягає державній реєстрації після набрала законної сили ухвали суду про визнання мирової угоди.

7. Сторони по справі не мають будь-яких матеріальних претензій одна до одної, вважають умови морової угоди справедливими.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній сумісній власностізакрити у звязку з визнанням мирової угоди, укладеної сторонами у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги у пятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя Харечко С.П.