Номер провадження: 22-ц/785/7389/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Ярахмедову Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 4 серпня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1. 23 лютого 2012 року звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не видано з підстав не проведення ОСОБА_6 за життя державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_3 після уточнення 12 листопада 2015 року вимог просила за нею як спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 (а.с.2-3, 32-33).

Відповідач Ізмаїльська міська рада в особі представника позов не визнав згідно журналу судового засідання (письмові заперечення відсутні).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року позов задоволено (а.с.59-60).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який не брав участі в справі, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, не встановленням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріально та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (у другому шлюбі ОСОБА_8) зареєстрували шлюб у 1962 році.

Рішенням Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 13 квітня 1964 року №182/5 ОСОБА_7 виділено земельну ділянку площею 400,00 кв. м по АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку. Згідно договору, укладеного 1 липня 1964 року між відділом комунального господарства виконкому Ізмаїльської міської ради та ОСОБА_7, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори за реєстровим №13-181, виділену рішенням від 13 квітня 1964 року № 182/5 земельну ділянку передано ОСОБА_7 у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на праві приватної власності (а.с.34).

Рішенням народного суду м. Ізмаїл Одеської області від 5 листопада 1969 року шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано, поділено між подружжям житловий будинок по АДРЕСА_1. На підставі договору купівлі-продажу, укладеного 3 липня 1970 року між ОСОБА_9, діючим на підставі довіреності від імені ОСОБА_7, та ОСОБА_8, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контри за реєстровим №2-3338, ОСОБА_8 купила у ОСОБА_7 ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.35, 36).

Таким чином, станом на липень 1970 року ОСОБА_8 (у другому шлюбі ОСОБА_8) належала ? частка житлового будинку на підставі судового рішення про поділ майна подружжя, ? частка житлового будинку на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.

ОСОБА_6 , 1942 року народження, та ОСОБА_8 (після реєстрації другого шлюбу ОСОБА_8), 1943 року народження, зареєстрували шлюб 20 червня 1970 року. Шлюб не розірвано, недійсним не визнано.

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проживали в житловому будинку по АДРЕСА_1.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заповіт ОСОБА_8 відсутній, відтак, спадкування здійснювалось за законом.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2014 року, задоволено позов ОСОБА_8 до Ізмаїльської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, визнано за ОСОБА_6 в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 (а.с.37, 93-94).

Згідно довідки від 16 жовтня 2015 року №1566 КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за даними інвентаризаційної справи власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, значиться ОСОБА_6 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2008 року (а.с.38).

ОСОБА_6, 1942 року народження, та ОСОБА_3, 1949 року народження, уклали шлюб 16 липня 2010 року (а.с.5).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

За життя ОСОБА_6 заповіт не залишив. ОСОБА_3 в силу положень статті 1261 ЦК України як дружина померлого є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, відтак, в силу відсутності заповіту спадкування здійснюється за законом.

ОСОБА_3 23 лютого 2012 року подано приватному нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6, спадкову справу №14/2012 до майна померлого заведено 23 лютого 2012 року. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадщину, а саме на грошові вклади в ПАТ «Державний ощадний банк України» та на не отриману пенсію ОСОБА_3 видано 31 липня 2012 року за реєстровим №3589. У видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 відмовлено з підстав не здійснення ОСОБА_6 за життя державної реєстрації права власності на нерухоме майно, набутого на підставі судового рішення в порядку спадкування після смерті першої дружини ОСОБА_8, померлої у 2006 році (а.с.10-18, 39-56).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив зі спадкування за законом, права ОСОБА_3 як спадкоємця першої черги спадкоємців за законом на спадщину, що відкрилась після смерті чоловіка ОСОБА_6, належності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, до спадкового майна, на яке відкрилась спадщина; наявності перешкод для оформлення спадщини на нерухоме майно видачею нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Апеляційну скаргу на рішення суду подано ОСОБА_5 як братом ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була дружиною ОСОБА_7 з 1962 року, а потім ОСОБА_6 з 1970 року. Порушення прав та обов'язків оскаржуваним рішенням ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1, фактично він ОСОБА_5 3 березня 1970 року набув у власність, уклавши зі ОСОБА_7 (першим чоловіком своєї сестри ОСОБА_8) у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення договір відчуження частини будинку, з того часу в будинку проводив будівельно-ремонтні роботи, а після смерті у 2006 році сестри ОСОБА_8 прийняв спадщину (а.с.74).

Таким чином, апелянт ОСОБА_5 вважає себе власником частини нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_1, проте не надає документів, які б підтверджували право власності.

З заявою про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_8, померлої у 2006 року, ОСОБА_5 через представника звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. 15 вересня 2015 року (спадкова справа №71/2015). У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстав пропуску строку прийняття спадщини (а.с.69-71, 75-76).

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з 1 листопада 2013 року знаходиться цивільна справа №500/7422/13-ц за позовом ОСОБА_5 до Ізмаїльської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності. Рішення не прийнято (а.с.72).

Таким чином, ОСОБА_5 намагається у різний спосіб (в порядку спадкування після сестри ОСОБА_8, в порядку звернення до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, визнання права власності на нерухоме майно) отримати документ, що посвідчував би його право власності на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1.

Однак, рішення, що при даному апеляційному розгляді справи переглядається, ухвалено щодо спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого у 2012 році. ОСОБА_5 не є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_6 За таких обставин, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який до того ж не надає документів на підтвердження права власності на спірне нерухоме майно, рішення суду про визнання за ОСОБА_3 як спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_6 права власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, скасовано бути не може.

Правові підстави для ухвалення в апеляційній інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_5 нового рішення про відмову ОСОБА_3 в позові про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.с.т.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Н.Д.Плавич