Справа № 462/1523/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 травня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Журавлоьвій А.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 /3-тя особа: Служба у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради/ про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнювала та в якій просить надати дозвіл ОСОБА_1 на багаторазовий тимчасовий виїзд за кордон України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, у супроводі матері - ОСОБА_1, або в супроводі інших осіб, уповноважених ОСОБА_1 до ОСОБА_4 на період з 01.06.2016 року до 31.08.2016 року; надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення без згоди батька - ОСОБА_2 проїзного документу дитини для виїзду за кордон неповнолітнього ОСОБА_3 Свої вимоги мотивує тим, що 01.02.2003 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 У даному шлюбі народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько дитини - ОСОБА_2 не працює, дитину матеріально не забезпечує. Дитиною піклується мати - ОСОБА_1, яка матеріально забезпечує дитину, піклується про її здоров'я, дбає про його фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати дитини з метою відпочинку, оздоровлення, поглиблення знань має намір на фінансову можливість разом із сином провести шкільні канікули дитини поза межами України, а саме у Польщі. Всупереч наміру матері дитини провести літні канікули разом із дитиною поза межами України - в Польщі, батько дитини ОСОБА_2 безпідставно відмовляє у наданні згоди на перетин дитиною кордону України, чим порушує законні права на сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватись фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач та її представник позов за уточненими позовними вимогами підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, додатково пояснивши, що відповідач не працює, зловживає алкоголем, в добровільному порядку не хоче давати дозвіл на виїзд дитини за кордон, просять позов задовольнити.

Представник третьої особи позов підтримала, не заперечує проти його задоволення.

Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку без відповідача, який у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі, проте матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с.8/. Станом на дату звернення до суду, ОСОБА_3 виповнилось 12 років.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків /усиновлювачів/, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 рок № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків /усиновлювачів/ та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду за кордон з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним за батьків за нотаріально згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначено, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадян України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Відповідно до довідки № 6382/38/01-2016 від 27.05.2016 р. Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, ОСОБА_1 зверталась в Залізничний ВП з приводу втрати документу, необхідного для виїзду за кордон ОСОБА_3 За результатами проведеної перевірки встановити місцезнаходження документу не виявилось можливим /а.с.38/. У Бюро знахідок втрачений паспорт ОСОБА_3 для виїзду за кордон не знайдено, що підтверджується довідкою № 1100 від 13.05.2016 р. /а.с.39/

Представник позивача ОСОБА_5 звернулась до ОСОБА_2 із письмовим проханням про надання нотаріально посвідченої згоди на виїзд дитини за кордон, яку останній отримав 23.03.2016 р., однак ані відповіді, ані згоди ОСОБА_2 не надав /а.с.21-22/.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає, враховуючи інтереси дитини, зокрема її вік, необхідність у належному відпочинку та оздоровленні, а також те, що батьки неповнолітнього ОСОБА_3 не проживають разом, батько ОСОБА_2 не цікавиться та не приймає участі у вихованні сина та добровільно не надає дозволу на відпочинок дитини за межами України, доцільно надати дозвіл на виїзд неповнолітнього ОСОБА_2 за кордон у супроводі матері, а також на виготовлення для цього проїзного документу дитини, без згоди батька, у вказаний позивачкою проміжок часу та держави прямування, що повністю відповідатиме інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 10,11,60-62,209,212-215,218, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на виїзд малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4 на період з 01.06.2016 р. до 31.08.2016 р. без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2, а в супроводі матері ОСОБА_1, або в супроводі інших осіб, уповноважених на це ОСОБА_1.

Дозволити ОСОБА_1 без згоди батька дитини ОСОБА_2, оформляти документи для тимчасового виїзду малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя:

Оригінал рішення.