У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України, департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації про стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним вище позовом, який у подальшому було уточнено, посилаючись на те, що у січні 1967 року під час виконання розвантажувальних робіт учнями школи, в якій він навчався, він отримав травму. У 1968 році йому встановлено першу групу інвалідності, а з 1972 року по 1976 рік другу групу інвалідності. Висновком медико-соціальної експертної комісії від 25 квітня 1988 року йому встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 60 % і третя група інвалідності. Рішенням народного суду Радянського району м. Макіївки Донецької області від 18 жовтня 1990 року стягнуто з Радянського районного відділу народної освіти м. Макіївки Донецької області на його користь щомісячно 134 карб. 35 коп. у рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом. Висновком медико-соціальної експертної комісіївід 15 лютого 1993 року йому встановлено 80 % втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності безстроково.

Оскільки відділ народної освіти Радянського району м. Макіївки Донецької області, а потім управління освіти Макіївської міської ради Донецької області здійснювали виплату відшкодування шкоди зі значними порушеннями, то він був змушений неодноразово звертатися до суду.

Останнім рішенням Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 7 жовтня 2013 року з управління освіти Макіївської міської ради Донецької області стягнуто на його користь у відшкодування шкоди, завданої каліцтвом за період з 1 березня 2010 року по 30 вересня 2013 року 67 611 грн 03 коп. і щомісячно, починаючи з 1 жовтня 2013 року по 3 524 грн 76 коп. з подальшим проведенням управлінням освіти перерахунку сум відшкодування шкоди у зв'язку з ростом коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та окладів за займаною ним посадою заступника головного бухгалтера державного підприємства «Макіїввугілля».

18 жовтня 2013 року йому було видано виконавчий лист для виконання вказаного судового рішення, який він пред'являв для виконання до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області, але постановою державного виконавця цього відділу від 18 жовтня 2013 року у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»відмовлено.

Проте, управління освіти Макіївської міської ради Донецької області виконувало рішення суду в добровільному порядку по липень 2014 року включно, однак з серпня 2014 року перерахування відшкодування шкоди припинилося в зв'язку з політичною ситуацією у цьому регіоні (зона АТО).

Неможливість подальшого добровільного виконання рішення суду управління освіти Макіївської міської ради Донецької області підтвердило листом від 13 липня 2015 року.

У січні 2015 року виконавчий лист пред'являвся ним для виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області, але постановою державного виконавця цього відділу від 6 січня 2015 року у відкритті виконавчого провадження відмовлено з посиланням на розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р, яким затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, у зв'язку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

Заборгованість управління освіти Макіївської міської ради Донецької області з виплати йому відшкодування шкоди за період з 1 серпня 2014 року по 30 червня 2015 року складає 41 172 грн 34 коп.

З огляду на викладене позивач, посилаючись на ст. 46 Конституції України та ст. 1195 ЦК України, просив суд стягнути на його користь з департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації заборгованість управління освіти Макіївської міської ради Донецької області з 1 серпня 2014 року по 30 вересня 2015 року в сумі 52 401 грн 16 коп.; зобов'язати департамент освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації відшкодовувати шкоду, завдану йому каліцтвом в сумі 3 742 грн 94 коп. до відновлення державної влади в м. Макіївці Донецької області; тимчасово проводити перерахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, на підставі коефіцієнтів страхових виплат Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що управління освіти Макіївської міської ради Донецької області, як юридична особа, в установленому порядку не припинене, його зобов'язання щодо відшкодування шкоди позивачеві не припинялося, а тому правових підстав для покладення цього зобов'язання на іншу юридичну особу, зокрема департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації, не вбачається.

Згідно із положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України, департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації про стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2016 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Б.І. Гулько