Справа № 308/7138/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши заяву Заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево до ОСОБА_1 про видачу судового наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник - Заступник військового прокурора Ужгородського гарнізону звернувся до Ужгородського міськрайонного суду в інтересах квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги.

Розглянувши надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Згідно ст. 95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 цього Кодексу. При цьому судовий наказ може ґрунтуватись лише на вимогах, які є безспірними, тобто такими, що не потребують перевірки їх обґрунтованості та зясування суттєвих обставин, які стосуються правовідносин сторін.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заборгованість за комунальні послуги ОСОБА_1 виникла з 01.10.2011 року, тобто заяву подано поза межами строку позовної давності.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» при розгляді заяви про видачу судового наказу мають ураховуватися наступні обставини: якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором) або із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

З огляду на викладені обставини, відповідно до п. 2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, суддя приходить до висновку, що вимоги заявника не є безспірними, вбачається спір про право, а тому відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу

Керуючись ст. 96,100 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу Заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2