УхвалА

іменем україни

28 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа - комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям приміщення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 23 червня 2015 року з вини публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ«Київенерго») було залито водою належне їй на праві власності нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_1. Згідно акту, затвердженого начальником «ЖЕД-103» від 25 червня 2015 року, причиною залиття приміщення став прорив теплотраси «Київенерго» від камери до будинку. Указувала, що відповідач, з вини якого їй була завдана майнова шкода, від добровільного відшкодування відмовився.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд стягнути з ПАТ «Київенерго» на її користь 114 254 грн 28 коп. майнової шкоди, завданої залиттям приміщення.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_4 99 554 грн 28 коп. на відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям приміщення. Стягнуто з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 995 грн 54 коп. У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Київенерго» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Суди, задовольняючи частково позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. ст. 386, 1166 ЦК України, дійшли до правильного висновку, що залиття приміщення, належного позивачці на праві власності, відбулось з вини та неправомірних дій (бездіяльності) ПАТ «Київенерго» у зв'язку з проривом теплотраси. Між завданою шкодою та неправомірними діями відповідача є причинний зв'язок. Розмір шкоди, заподіяної позивачці, доведено та підтверджено наданими та оціненими в установленому порядку доказами. Крім того, ураховуючи презумпцію завдавача шкоди, відповідач не довів відсутність своєї вини та підстав для звільнення від відповідальності, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Інші доводи касаційної скарги, зокрема про можливість завдання шкоди третьою особою у справі, ґрунтуються на припущеннях, що заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК України, висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходяться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київенерго» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик