УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 03 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах, а також в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користування власністю шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення та стягнення заборгованості за комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду в своїх інтересах, а також інтересах своїх малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6, із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення відповідачів із житлового будинку АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення та стягнути із відповідачів заборгованість за комунальні послуги.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовано тим, що вказаний житловий будинок належить їй та її чоловіку ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності подружжя, і на даний час у них виникла нагальна необхідність переїхати у цей будинок, але вони не можуть цього зробити, оскільки у будинку без законних на то підстав проживають відповідачі, які добровільно відмовляються звільнити вказаний будинок, чим створюють перешкоди у користуванні власністю.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 03 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Усунуто перешкоди ОСОБА_4 у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із житлового будинку АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення. Решту позовних вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

У січні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 03 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року, в якій останні просять скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Разом з цим, вказану касаційну скаргу подано без дотримання процесуального строку передбаченого на касаційне оскарження, при цьому до поданої касаційної скарги додано заяву, яка містить клопотання, в якій особи, які подала касаційну скаргу, просять поновити процесуальний строк передбачений на касаційне оскарження, посилаючись на те, що пропуск строку передбаченого на касаційне оскарження було зумовлено перебування на стаціонарному лікуванні у період з 23 листопада по 03 грудня 2015 року, про що надано виписку із медичної карти.

Процесуальний строк може бути поновлений якщо суд знайде підстави для його поновлення.

Наведена скаржниками підстава для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження є поважною, оскільки перебування на лікуванні унеможливило дотримання скаржниками строків передбачених ЦПК України для звернення із касаційною скаргою.

Відповідно до вимог ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Доводи скаржників щодо поважності пропуску процесуального строку передбаченого на касаційне оскарження є обґрунтованими та підтверджені наданими доказами, у зв'язку з чим заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Разом з цим, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, було надано докази відповідно до викладених обставин, якими вона обґрунтовували свої вимоги, у зв'язку з чим, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для застосування положень ст. ст. 383, 391 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР та часткового задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 03 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах, а також в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користування власністю шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення та стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук