Справа № 2-1580/11
Провадження № 2/638/2035/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( з а о ч н е )

28 листопада 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Шестака О. І.

за участю секретаря Крупенко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося 22.10.2010 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість у розмірі 60485,68 грн. за кредитним договором № НАG4RХ55460144 від 10.01.2007 року; судові витрати у розмірі 604,86 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду судового процесу.

В обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що 10.01.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір. Відповідно до умов цього договору відповідачу був наданий кредит в розмірі 7700,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00 % на рік. Відповідач умови договору не виконує, тому станом на 13.07.2010 р. утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 60485,68 грн.

В судове засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності № 8056 К О від 09.10.2014 р., надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за відсутності представника позивача, позов задовольнити в повному обсязі, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка діє на підставі нотаріальної довіреності від 16.12.2015 р., посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованою в реєстрі за № 1359, надійшла заява 15.01.2016 р. про застосування наслідків спливу строку позовної давності, в якій зазначає, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності за зверненням до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також річний строк для нарахування пені та штрафів. Окремо також вона зазначила, що відповідач ніякого кредиту в банку не брала, договору кредиту не підписувала, за даним кредитним договором Дзержинський районний суд м. Харкова 17.09.2010 р. по справі № 2 2252/2010 вже виніс заочне рішення, яким суд задовольниві позовні вимоги банку, стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № НАG4RХ55460144 від 10.01.2007 р. в розмірі 38850,99 грн.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

10.01.2007 р. ОСОБА_1 звернулася із заявою позичальника № НАG4RХ55460144 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про отримання кредиту.

За умовами кредитного договору № НАG4RХ55460144 від 10.01.2007 р. банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 7700,00 грн. на строк 24 місяці, строк з 10.01.2007 р. по 09.01.2009 р. включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 169,40 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 700,00 грн., в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 16 по 20 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 532,47 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат. Позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви та умов.

За п. п. 3.2.1. 3.2.4. п. п. 3.2. п. 3 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)» позичальник зобовязується використати кредит на цілі, зазначені в заяві. Погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п. 4.1. даних умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Сплатити банку винагороду у строки та розмірі згідно тарифів, заяви та даних умов.

За п. п. 4.1., 4.6. п. 4 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)» за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту, якщо інше не зазначено в п. 4.6. цих умов, позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотків в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. При порушенні позичальником строків погашення заборгованості в строки, установлені у заяві й 3.2.2., 3.3.3. даних умов понад 210 днів, вся заборгованість за кредитом згідно заяви вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі, зазначеному в п. 6.1. цих умов, при цьому відсотки за користування кредитом не сплачуються.

За п. п. 6.1., 6.3. 6.6. п. 6 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)» у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. При порушенні позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості. У разі порушення позичальником будь якого із зобовязань, передбачених п. 3.3.15. цих умов, він сплачує на користь банку штраф у розмірі 100 % від вартості предмету застави, яка зазначена в заяві. Сплата штрафу здійснюється в гривні. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченого п. п. 6.1., 6.2., 6.3., 6.4. цих умов здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання повинно бути виконане позичальником. Термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафу даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Подус Г. С.) від 17.09.2010 р. по справі № 2 2252/2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» суму заборгованість за кредитним договором № NAG4RX55460144 від 10.01.2007 року в розмірі 38850,99 грн., судовий збір в сумі 388,51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 120,00 грн.

В подальшому вищевказане заочне рішення було скасовано та ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.05.2016 р. (головуючий суддя Подус Г. С.) по справі № 2 2252/2010, номер провадження 2/638/2468/16 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишені без розгляду.

ПАТ КБ «ПриватБанк» прийняті на себе зобовязання за кредитним договором виконано в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

ОСОБА_1 прийняті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує в повному обсязі.

Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобовязується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Крім того, на підставі ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Станом на 13.07.2010 р. у відповідача ОСОБА_1 існують боргові зобовязання по погашенню кредиту на загальну суму 60485,68 грн., з яких:

7700,00 грн. заборгованість за кредитом;

23654,54 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

3896,20 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

21878,48 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором;

500,00 грн. штраф (фіксована частина);

2856,46 грн. штраф (процентна складова).

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 заявив вимогу про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» вважав, що строк позовної давності ними не пропущений, оскільки сторони уклали угоду про збільшення строку позовної давності, тобто строк позовної давності по даному кредитному договору складає 5 років.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

За ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Кредитний договір між сторонами був укладений 10.01.2007 р. на строк 24 місяці, тобто до 09.01.2009 р., з даним позовом банк звернувся до суду 22.10.2010 р., тобто загальний строк позовної давності ще не сплив, тому суд не вбачає підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Пеня була нарахована позивачем без урахуванням вимог ст. 258 ЦК України щодо спеціальної позовної давності в розмірі, визначеному на підставі п. п. 6.1., 6.3. 6.6. п. 6 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)». Сума пені та штрафу складає 25234,94 грн.

Суд доходить до висновку, що вказана пеня та штраф підлягають стягненню частково. Так, відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. № 1023 XII умови угоди є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором (п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону).

Договір кредитування фізичних осіб є за своїм характером споживчим, що підтверджується і тлумаченням Верховного Суду України, наведеному в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів».

Пеня у даному зобовязанні нарахована таким чином, що сума пені перевищує суму боргу за кредитом, що є очевидним порушенням принципу добросовісності. Більше того, нарахування пені по цьому договору, означає стягнення більше трьохсот двадцяти семи відсотків від суми заборгованості за кредитом, що є, на думку суду, необґрунтовано суворою цивільною санкцією.

Тому суд, користуючись правом, наданим йому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшує розмір пені та штрафу, що підлягає стягненню, до 3850,00 грн. (пятдесят відсотків вартості продукції це пятдесят відсотків заборгованості за кредитом, тобто 50 % * (7700,00 грн.) = 3850,00 грн.)

Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» сума заборгованості за кредитним договором № НАG4RХ55460144 від 10.01.2007 р. в розмірі 39100,74 грн., а саме:

7700,00 грн. заборгованість за кредитом;

23654,54 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

3896,20 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

3850,00 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором та штрафи.

За ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Одночасно з відповідача ОСОБА_1 у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 391,01 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

На підставі Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. № 1023 XII, ст. ст. 253, 256, 258, 261, 267, 509, 510, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 610, 611, 612, 625, 631, 1048 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 14, 60, 88, 209, 212 215, 224-227 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № НАG4RХ55460144 від 10.01.2007 р. в розмірі 39100,74 грн. (тридцять девять тисяч сто грн. 74 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати: по сплаті судового збору у розмірі 391,01 грн. (триста девяносто одна грн. 01 коп.) та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. (сто двадцять грн. 00 коп.)

В задоволенні іншої частини позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: