Справа № 157/1335/16-ц
Провадження №2/157/437/16
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря - Фесь Т.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому зазначає, що його баба ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя 11 червня 2014 року склала заповіт, згідно з яким все майно заповіла йому. ІНФОРМАЦІЯ_3 баба ОСОБА_8 померла, після її смерті він, як спадкоємець за заповітом, в шестимісячний термін прийняв спадщину, що складається в тому числі і з житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 у справі, його сестра ОСОБА_3, брат ОСОБА_4 та сестри його покійного батька - ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які є дочками спадкодавця, подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на його користь. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується повідомленням № 661/02-14 від 17 жовтня 2016 року, а тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок площею 79,84 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1

Під час розгляду справи 28 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок площею 73,32 кв.м. та господарські будівлі і споруди, що розташовані у АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги, з врахуванням уточнених позовних вимог, підтримали повністю з викладених у позові підстав.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю і не заперечила щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне нерухоме майно.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні 23 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 визнали повністю і не заперечили щодо визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке, у відповідності до ст. 1216 цього Кодексу, являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218, 1220 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини.

У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9). Останній на праві власності належав дерев'яний житловий будинок А-1, площею 73,32 кв.м. та господарські будівлі і споруди (три сараї, вбиральня, огорожа), що знаходяться в АДРЕСА_1 що підтверджується витягом з погосподарської книги № 3 за 2015 рік, довідкою № 866 від 07 вересня 2015 року Нуйнівської сільської ради та технічним паспортом на житловий будинок від 06 лютого 1981 року (а.с. 11, 12, 13-14).

Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом.

Ще за життя ОСОБА_8 склала заповіт, нотаріально посвідчений секретарем Нуйнівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області Савчук Л.Г. 11 червня 2014 року та зареєстрований в реєстрі за № 50, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, все на що за законом вона матиме право і що буде їй належали на день смерті, заповіла своєму онукові ОСОБА_1. Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 30).

24 вересня 2016 року ОСОБА_1 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом, що відкрилася з дня смерті ОСОБА_8, тобто у встановлений законом строк прийняв спадщину, однак нотаріус Камінь-Каширської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, як вбачається з повідомлення № 661/02-14 від 17.10.2016 року, відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що належали ОСОБА_8, оскільки ним не було подано правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 15, 28).

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є дітьми спадкодавця ОСОБА_8 і спадкоємцями першої черги за законом, та відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які є онуками спадкодавця (а.с. 78-83), спадщину не прийняли.

За життя ОСОБА_8 не мала правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 74941194 від 06 грудня 2016 року, а тому позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити своє право власності на нерухоме майно у нотаріальній конторі, тобто отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що за ОСОБА_1 належить визнати право власності на дерев'яний житловий будинок, загальною площею 73,32 кв.м. та господарські будівлі і споруди (три сараї, вбиральню, огорожу), що знаходяться в АДРЕСА_1

За згодою позивача суд не стягує з відповідачів судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на дерев'яний житловий будинок, загальною площею 73,32 кв.м. та господарські будівлі і споруди (три сараї, вбиральню, огорожу), що знаходяться в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О. В. Антонюк