Справа № 529/669/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті матері ОСОБА_3 він, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, що складається з земельної ділянки площею 0,4753 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в с. Петро-Давидівка Диканського району Полтавської області, однак через відсутність відомостей про цю землю у Державному земельному кадастрі позбавлений можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Представник позивача подав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Від відповідача - ОСОБА_2 сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - ОСОБА_2 сільська рада/ - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - заперечень проти позову не подала, подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради, та представника третьої особи Диканської держнотконтори.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

18 грудня 2012 року в с. Петро-Давидівка Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 228225, виданим 18 грудня 2012 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради. За життя нині померла ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 019726 /далі - Державний акт/ , виданого 31 березня 1997 року ОСОБА_2 сільською радою народних депутатів, володіла земельною ділянкою загальною площею 0,4753 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Петро-Давидівка Диканського району Полтавської області. Державний акт був виданий у визначеному на той час порядку і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Належність вказаної землі нині померлій ОСОБА_3 також підтверджено довідкою та витягами про нормативну грошову оцінку, виданими відділом Держгеокадастру у Диканському районі Полтавської області 13.06.2016 року та 14.06.2016 року.

Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_3 Державного акта.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка належала померлій ОСОБА_3 на законних підставах, хоча в подальшому і не була внесена до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1233, 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок свої смерті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу її відкриття не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з заповіту посвідченого 01 лютого 1990 року ОСОБА_2 сільською радою, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно своєму сину ОСОБА_1 - позивачу по справі.

З довідки Диканської держнотконтори вбачається, що після смерті ОСОБА_3 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини була заведена спадкова справа. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність в даний час реєстрації відповідних даних про спірну земельну ділянку у Державному земельному кадастрі.

Враховуючи те, що вказана вище земельна ділянка є спадковим майном, яке належало померлій ОСОБА_3 на законних підставах, позивач прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом після смерті матері, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 0,4753 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в с. Петро-Давидівка Диканського району Полтавської області та належала померлій 18 грудня 2012 року ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 019726, виданого 31 березня 1997 року Петродавидівською сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 23.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: