Справа № 487/6169/15-ц
Провадження № 2/487/154/16
РІШЕННЯ

Іменем України

26.04.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Андрощука В.В., при секретарі - Забродській Г.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

05.08.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що між нею та відповідачем ОСОБА_3 23.05.2014 року було укладено договір позики, оформлений розпискою, відповідно до якого, ОСОБА_3 отримав від неї грошові кошти у розмірі 65000,00 доларів США, зі сплатою 3 % на місяць. 35000,00 дол. США ОСОБА_3 зобовязався повернути до 15.11.2014 року, залишок боргу на її вимогу. На теперешній час відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов'язання.

Вона неодноразово зверталась до відповідача із вимогою про повернення боргу, проте відповідачем вказані вимоги залишені без відповіді.

Посилаючись на викладене ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3 суму позики 65000,00 дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 1436547,45 грн., три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення, у розмірі 28730,95 грн., індекс інфляції за період з 15.11.2014 року по 01.07.2015 рік у розмірі 621184 грн., завдану моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також 3000 грн. витрат на правову допомогу, та судові витрати.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 відмовилась від позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди, витрат на правову допомогу, індексу інфляції. Ухвалою суду від 22.04.2016 року провадження по справі в цій частині закрито.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 остаточно просила стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 2508942,00 грн. з яких: 1651650 грн. - борг за договором позики, що еквівалентно 65000,0 доларів США; 58970,00 грн. - три проценти річних за період з 16.11.2014 року по 22.04.2016 рік; 798322,00 грн. - три проценти щомісячних за договором позики за період з 01.10.2014 року по 22.04.2016 рік.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково. Зазначив що дійсно отримав від позивача кошти за розпискою у розмірі 65000 дол. США. Однак стверджував що частково сплатив борг, повернувши чоловіку ОСОБА_1 35000 дол. США. При цьому оригінал розписки залишився у позивача. Нарахування позивачкою трьох процентів річних, та трьох процентів щомісячних за договором є безпідставним, та таким що суперечить закону. Стверджував, що вимог від ОСОБА_1 про повернення залишку боргу до предявлення нею позову він не отримував. Не заперечував проти стягнення з нього залишку суми боргу у розмірі 30000 дол. США.

Заслухавши доводи учасників процесу, пояснення свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України, основними задачами судочинства є: законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до оригіналу розписки, наданою позивачкою, 23.05.2014 року ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_1 65000 дол. США зі сплатою 3% на місяць. 35000 дол. США зобовязався повернути до 15.11.2014 року, інше - за вимогою ОСОБА_1

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, суд констатує, що між сторонами було укладено договір позики.

У термін, зазначений у розписці, борг відповідачем ОСОБА_3 повернуто не було.

23.12.2014 року ОСОБА_1 надіслала на адресу відповідача вимогу про повернення всієї суми боргу за розпискою.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Твердження відповідача стосовно часткового погашення боргу за розпискою у розмірі 35000 дол.США, є безпідставними оскільки не підтверджені належними доказами, оскільки позивачем надано до суду оригінал розписки без відмітки про повернення суми боргу в розмірі 35000 дол.США.

За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документу у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього.

Доводи відповідача про неотримання від позивача вимоги про повернення боргу є безпідставними та спростовуються доказами наданими позивачем.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення боргу за договором позики в сумі 1651650,00 грн. (що еквівалентно 65000 дол.США) підлягають задоволенню.

Крім того статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобовязання, та визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобовязання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Приймаючи до уваги, що у договорі позики від 23.05.2014 року сторони визначили інший розмір процентів, який має сплачувати відповідач, підстави для стягнення з останнього трьох процентів річних відповідно до ст.625 ЦК України у розмірі 58970,00 грн. відсутні.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми позики у розмірі 1651650 грн., з урахуванням трьох процентів щомісячних за договором позики за період з 01.10.2014 року по 22.04.2016 року у розмірі 798322,00 грн. є обґрунтованими, та підлягаючими задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3654 гривень судових витрат.

Керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209-212,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 23.05.2014 року в сумі 1651650,00 грн., ( що еквівалентно 65000, 00 дол. США станом на 21.04.2016 рік), 798322,00 грн. 3% щомісячних за договором від 23.05.2014 року, а всього 2449972,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3654 грн. у відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.В. АНДРОЩУК