Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання - Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 та другого позивача - ОСОБА_2 до першого відповідача - ОСОБА_3, другого відповідача - ОСОБА_4 та третього відповідача - ОСОБА_5, про усунення перешкод щодо користування майном спільної сумісної власності,-

В С Т А Н О В И В:

Перший позивач - ОСОБА_1 та другий позивач - ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до ОСОБА_6, про усунення перешкод щодо користування майном спільної сумісної власності.

За ухвалою від 26.04.2016 року судом за клопотанням позивачів було замінено неналежного відповідача у справі № 308/11259/15-ц на належних - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В обґрунтування позову позо рвачі зазначили, що приміщення позивачів № 212-213 та № 217, а також приміщення відповідачів під № 215, розташовані у правому крилі будинку гуртожитку, у буд. АДРЕСА_1, виходять до спільного коридору та мали вихід на спільний балкон, який був перегороджений відповідачами шляхом встановлення стіни та дверей у коридорі загального користування, тобто такими діями відповідачі перешкоджають доступу інших мешканців гуртожитку до балкону.

В судове засідання позивачі не прибули, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом повідомлені належним чином, проте подали до суду заяви за якими позов підтримали та просили суд його задовольнити, позов розглянути за їх відсутності.

Відповідачі у судові засідання не прибули, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом повідомлені належним чином, будь - які заяви від них до суду не надходили.

Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу - ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності житлове приміщення № 212-213 у гуртожитку у будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 17.07.2014 року та відповідним технічним паспортом.

Другому позивачу - ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності житлове приміщення № 217 у гуртожитку у будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 03.11.2014 року та відповідним технічним паспортом.

Як вбачається з довідки від 12.07.2016 року № 40 ОСББ «Велика Перемога» на другому поверсі правого крила буд. АДРЕСА_1 самовільно встановлені двері, що перешкоджають доступу на балкон загального користування та аварійно - пожежну драбину мешканцям квартир № 212, 217. Вказана перешкода станом на 08.07.2016 року не розібрана.

Зазначене також підтверджується фотокарткою, наданою суду позивачами.

Листом від 27.01.2016 року № 6 Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Мрія - Уж» підтверджується, що голова та його члени не надавали жодного (усного чи письмового) дозволу на

встановлення дверей у коридорі загального користування, внаслідок якого громадянка ОСОБА_1 не може користуватися приміщенням загального користування.

Інформаційною довідкою від 12.04.2016 року № 57189091 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що приміщення 215, у будинку АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Довідкою ТзДВ «Поліграфічне підприємство «Патент» від 29.01.2016 року № 72 підтверджується, що у АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

На вимогу суду не надано інвентаризаційну справу на спірний будинок, проте позивачами надана викопіювання з плану 2 поверху буд. АДРЕСА_1, з якої вбачається, що приміщення позивачів № 212-213 та № 217, а також приміщення відповідачів під № 215, розташовані у правому крилі будинку гуртожитку, виходять до спільного коридору та мали вихід на спільний балкон, який був перегороджений відповідачами шляхом встановлення стіни та дверей у коридорі загального користування, тобто такими діями відповідачі перешкоджають доступу інших мешканців гуртожитку до балкону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися правом власності на свій розсуд.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено у п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачами належними і допустимим доказами доведено суду, що вони є власниками майна з підстав, передбачених законом, і що діями відповідачів, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується їх право законного володіння та користування приміщенням загального користування - балконом, який розташований на 2 поверсі гуртожитку будинку АДРЕСА_1, тому позов підлягає до задоволення.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору у розмірі 974,40 грн. слід стягнути з відповідачів по 1/3 частині з кожного на користь першого позивача, оскільки саме нею був сплачений судовий збір у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 391 ЦК України,

ВИР І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та другого позивача - ОСОБА_2 до першого відповідача - ОСОБА_3, другого відповідача - ОСОБА_4 та третього відповідача - ОСОБА_5, про усунення перешкод щодо користування майном спільної сумісної власності,- задовольнити.

Визнати незаконними дії першого відповідача - ОСОБА_3, другого відповідача - ОСОБА_4 та третього відповідача - ОСОБА_5, зі спорудження стіни та встановлення дверей у коридорі на 2 поверсі гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, 2 - й поверх.

Стягнути з ОСОБА_4, АДРЕСА_1, прим. 215, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1, прим. 212-213, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати із сплати судового збору у розмірі 324,080 грн. (триста двадцять чотири гривні 80 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5, АДРЕСА_1, прим. 215, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1, прим. 212-213, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати із сплати судового збору у розмірі 324,080 грн. (триста двадцять чотири гривні 80 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3, АДРЕСА_1, прим. 215, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1, прим. 212-213, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати із сплати судового збору у розмірі 324,080 грн. (триста двадцять чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В Дергачова