АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 621/3121/15-ц Головуючий суддя І інстанції Бережна Н. М.
Провадження № 22-ц/790/2292/16 Суддя доповідач Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Довгаль А.П., Коровіна С.Г.

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26 січня 2016 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» про стягнення заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» про стягнення заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати.

В обґрунтування свої вимог посилався на те, що з 11.03.2014 року по 31.08.2015 року він працював на посаді водія автокрану на Казенному підприємстві «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод».

31.08.2015 року він звільнився із займаної посади за власним бажанням.

За весь період роботи на підприємстві заробітна плата виплачувалась з великими затримками та не в повному обсязі.

При звільненні підприємство також не провело повного розрахунку, як того вимагає ст. 116 Кодексу законів про працюУкраїни.

У зв'язку з цим, станом на 01.12.2015 року виникла заборгованість по невиплаченій заробітній платі у розмірі 13139 грн. 64 коп.

На його прохання виплатити вказану заборгованість Казенне підприємство «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» жодних дій не вчиняє.

Крім того, враховуючи положення ст. 11 Кодексу законів про працю України, відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку, а - саме у розмірі 14154 грн. 37 коп.

На підставі викладеного просив стягнути з Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 13139 грн. 64 коп. та середній заробіток за весь час затримки у розмірі 10357 грн. 20 коп. Допустити негайне виконання рішення щодо присудженої заробітної плати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково, а саме не заперечувала проти виплати заборгованості по заробітній платі, що стосується відшкодування середнього заробітку - просила відмовити, вказуючи на скрутне матеріальне становище підприємства.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 26 січня 2016 року позов ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» про стягнення заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати - задоволено.

Стягнуто з Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 13139 (тринадцять тисяч сто тридцять дев'ять) грн. 65 коп., а також суму середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати у розмірі 11932 (одинадцять тисяч девятсот тридцять дві) грн. 55 коп., а всього 25072 (двадцять п'ять тисяч сімдесят дві) грн. 20 коп.

Стягнуто з Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» судовий збір на користь держави в розмірі 551 (пятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.,

В апеляційній скарзі Казенне підприємство «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 О,М. у виплаті середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати у розмірі 11932, 20 грн. відмовити.

Посилаються на незаконність, необґрунтованість рішення, ухвалене з порушенням норм матеріального права з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно вимог ст. 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 11.03.2014 року по 31.08.2015 року працював на посаді водія автокрану на Казенному підприємстві «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод». 31.08.2015 року позивач звільнився із займаної посади за власним бажанням /а.с. 4-5/.

Довідкою Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» підтверджений факт наявності у позивача заборгованості по заробітній платі за період з листопада 2014 року по серпень 2015 року, яка станом на 01.09.2015 року становить 13139 грн. 65 коп.

Згідно з розрахунком розміру середньоденної заробітної плати позивача, наданим Казенним підприємством «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод», відповідно до якого розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 складає 115 грн. 85 коп. /а.с. 7, 8, 16/.

Пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Кількість робочих днів затримки: 103 робочих днів.

Отже, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати складає 11932 грн. 55 коп.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 13139 грн. 65 коп., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати у розмірі 11932 грн. 55 коп., а всього 25072 грн. 20 коп.

Посилання в апеляційній скарзі на затримку виплати заробітної плати у звязку з тяжким фінансовим станом відповідача обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 03 липня 2013 року у справі № 6-64цс13.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» - відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26 січня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді