АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 658/3404/13-ц Головуючий в 1 інстанції
Номер провадження: 22-ц/791/681/16 Єйбог І.М.
Доповідач: Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2016 року березня місяця 17 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Бездрабко В.О.

Суддів : Борка А.Л.

Приходько Л.А.

Секретар: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування після померлих батьків.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке має статус майна колгоспного двору, та земельну ділянку, загальною площею 6,65 га, що розташована на території Чорнянської сільської ради.

Позивач зазначив, що за життя ОСОБА_6 склала на його користь заповіт на належну їй на праві власності вище зазначену земельну ділянку.

Спадщину після померлої прийняв він та його батько - ОСОБА_7, як такі, що проживали разом з спадкодавцем на час смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько - ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 6,84 га, яка розташована на території Чорнянської сільської ради та частини домоволодіння АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_7 склав заповіт відносно належного йому майна на користь позивача та відповідачки ОСОБА_4 в рівних частках кожному.

Оскільки між ним та ОСОБА_4 виник спір стосовно визначення часток у спадковому майні кожного із спадкоємців після померлих батьків, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_5 просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на ? частини спірного домоволодіння; 8/9 частин земельної ділянки, площею 6,65 га, в порядку спадкування після померлої ОСОБА_6; ? частину земельної ділянки, площею 6,84 га, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_7; стягнути з ОСОБА_4 на його користь судові витрати у загальному розмірі 13 820,12 грн.

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона та її брат ОСОБА_5 є спадкоємцями після померлого батька - ОСОБА_7

Між сторонами існує спір щодо часток у спадковому майні, з приводу чого ОСОБА_4 просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1; ? частину земельної ділянки, площею 6,84 га., 1/9 частину земельної ділянки, площею 6,65 га., розташованих на території Чорнянської сільської ради; стягнути з ОСОБА_5 судові витрати.

Справа судами слухалася неодноразово.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 грудня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволений.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_6 на 8/9 частин земельної ділянки, площею 6,65 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Чорнянської сільської ради Каховського району Херсонської області.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_6 на 1/6 частину житлового будинку, в АДРЕСА_1, що складається із: житлового будинку «А», веранди «а», підвалу під «а», тераси «а1», літньої кухні «Б», веранди «б», тераси «б1», сараїв «В», «Г», «Е», навісу «Д», туалету «Ж», навісу «З», огорожі №1, калитки №2, водопроводу №3, свердловини №4, мощення №5.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_7 на:

- ? частину земельної ділянки, площею 6,84 га, розташованої на території Чорнянської сільської ради Каховського району Херсонської області;

- ? частину житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_5, як за колишнім членом колгоспного двору, право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 3 741,42 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 10 847,82 грн.; витрати на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 183 грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_7 на 1/9 частину земельної ділянки, площею 6,65 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Чорнянської сільської ради Каховського району Херсонської області.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_7 на:

- ? частину земельної ділянки, площею 6,84 га, розташованої на території Чорнянської сільської ради Каховського району Херсонської області;

- ? частину житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1.

В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 5 666,19 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду в частині визначення частки кожного із спадкоємців у спадковому домоволодінні скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом після померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на 5/8 частин домоволодіння та визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_7 на 3/8 частин спірного домоволодіння; зменшити суму стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судових витрат та стягнути судовий збір у розмірі 3570,90грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 4437,42 грн.

Зокрема зазначила, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про визнання права власності в порядку спадкування, вийшов за межі заявлених позовних вимог та безпідставно визнав за ОСОБА_5, як членом колгоспного двору, право власності на 1/3 частину спірного будинку.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 1963 року. Мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла.

За життя, 16 березня 2000 року, ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 6,65 га, яка знаходиться на території Чорнянської сільської ради, сину ОСОБА_5

Відповідно до довідки Каховської районної державної нотаріальної контори від 20 грудня 2013 року № 1489/0116 після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину або про відмову від прийняття спадщини не зверталися.

Зібрані у справі докази свідчать, що спадщину після померлої фактично прийняли її син - позивач ОСОБА_5 та чоловік - ОСОБА_7, як такі, що фактично вступили в управління та володіння спадковим майном (ст.549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7

Згідно із заповітом, складеним ОСОБА_7 11 листопада 2013 року, він заповів належне йому майно - житловий будинок з усіма господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,8400 га, яка розташована на території Чорнянської сільської ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_7 із заявами про прийняття спадщини звернулися його син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_4(а. с. 128, 129).

Ухвалюючи рішення у справі, та, визначаючи частки сторін у спадковому майні, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що спірне домоволодіння АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору і належало його членам у рівних частках.

Так, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 22 лютого 1990 року будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, належить голові колгоспного двору ОСОБА_7 Свідоцтво видано на підставі рішення Виконавчого комітету Каховської районної ради народних депутатів від 20 лютого 1990 року № 38.

Таким чином, на момент набрання чинності Законом України «Про власність» головою колгоспного двору був зазначений ОСОБА_7

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення права власності на жилий будинок) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно довідки Чорнянської сільської ради від 19 жовтня 2015 року станом на 01 січня 1991 року в будинку АДРЕСА_1, були за реєстровані та проживали ОСОБА_7 (власник), ОСОБА_6 (дружина), ОСОБА_5 (син), отже частки членів колгоспного двору у домоволодінні становили по 1/3 кожному. Данні обставини встановлені на підставі погосподарської книги (1991-1995 р.) №18-20 о/р№775-1 (том 3 а.с.30). З довідки Чорнянської сільської ради від 14 грудня 2015 року також встановлено, що погосподарські книги за 1985-1990 рр у сільській раді відсутні, як такі, що знищені в наслідок пожежі (том 3 а.с. 40).

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що домоволодіння не мало статусу колгоспного двору не можуть бути прийняті до уваги, як такі, що недоведені перед судом належними доказами.

Також відповідач не довела, що була членом колгоспного двору та має відповідну частку у спірному майні.

Визначаючи частки спадкоємців у спірному домоволодінні, місцевий суд правильно вказав, що після померлої ОСОБА_6 її спадкоємці позивач ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (чоловік) успадкували по 1/6 частині житлового будинку від належного померлій частки в майні. А після смерті ОСОБА_7, з урахуванням складеного заповіту від 11.11.2013року, спадкоємці померлого - сторони у справі, успадкували по ? частині належної йому частки у житлового будинку.

Ураховуючи частку позивача успадковану після смерті матері, яка становить 1/6 та частку успадковану після смерті батька, що дорівнює ?, суд обґрунтовано визнав за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування після померлих батьків на 5/12 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та визнав за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_7 на ? частину вказаного нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у зазначеній частині рішення, а тому підлягають відхиленню.

Разом з цим, ухвалюючи рішення про визнання за ОСОБА_5, як за колишнім членом колгоспного двору, права власності на 1/3 частину спірного житлового будинку, суд першої інстанції не врахував характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами та вимог заявленого позову, які стосуються визнання права власності на майно в порядку спадкування після померлих батьків та не звернув уваги, що вирішення питання оформлення за позивачем права власності на частку в майні колгоспного двору не є предметом заявленого позову та фактично окремою вимогою не заявлялося (т.3 а.с.8), а підлягає вирішенню у позасудовому порядку, або шляхом звернення з відповідними самостійними вимогами.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги у зазначеній частині є обґрунтованими, а рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного вирішення судом питання про розподіл судових витрат, у тому числі, витрат на правову допомогу позбавлені правового обґрунтування, оскільки згідно з положеннями ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Безкровним С.О. 17 червня 2013 року укладений договір про надання правової допомоги по даній цивільній справі.(а.с.21 т.1).

При цьому необхідно враховувати, що правова допомога надається не тільки в судовому засіданні, а й пов'язана зі складанням позовної заяви, запитів, скарг, наданням усних консультацій, ознайомлення з матеріалами справи, проведенням необхідних розрахунків тощо. Тому при обчисленні розміру компенсації необхідно врахувати всі витрати, які перебувають у причинному зв'язку із наданням правової допомоги у конкретній справі. Ці дії повинні бути необхідними для надання правової допомоги, а розрахована сума має бути справедливою.

Матеріали справи свідчать, що справа розглядається в судах з липня 2013 року. Протягом часу її розгляду адвокат позивача приймав участь у судових засіданням, знайомився з матеріалами справи, робив запит, подавав позови, скарги та вчиняв інші дії, пов'язанні з розглядом справи, тощо.

Стягнутий судом розмір витрат на правову допомогу, виходячи із загального часу надання позивачу такої допомоги, відповідає вимогам Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», яким затверджені граничні розміри компенсації таких витрат, яка не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Наданий позивачем розрахунок витрат на правову допомогу перевірений судом та відповідає вимогам закону і є документально підтверджений наявними у матеріалах справи письмовими доказам, а тому посилання представника ОСОБА_4 про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу, стягнутих на користь ОСОБА_5, не можуть бути прийняті до уваги.

Рішення суду в частині визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки не оскаржується, а тому не є предметом перегляду суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 грудня 2015 року в частині визнання за ОСОБА_5, як колишнім членом колгоспного двору, права власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, скасувати.

В решті частини рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : В.О. Бездрабко

Судді : А.Л. Борко

Л.А. Приходько