Справа № 163/2298/16-ц
Провадження № 2/163/355/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.

при секретарі Носку А.В.

з участю прокурора Шаруновича Є.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом першого заступника керівника Ковельської місцевої прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі ДП «Любомльське лісове господарство», Ладинської сільської Ради Любомльського району Волинської області до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної лісопорушенням шкоди,

в с т а н о в и в :

У суд з позовом в інтересах держави в особі ДП «Любомльське лісове господарство» звернувся перший заступник керівника Ковельської місцевої прокуратури, який просить стягнути із ОСОБА_2 108434,64 гривень шкоди від вчиненого ним лісопорушення. Вимоги прокурор обґрунтував тим, що відповідач здійснив незаконну порубку тридцяти трьох дерев вільхи чорної та одної берези повислої в 10 виділі 75 кварталу Мосирського лісництва ДП «Любомльське лісове господарство», що доводиться протоколом та постановою про адміністративне правопорушення, актом огляду місця рубки, довідкою про розрахунок розміру заподіяної шкоди, письмовими поясненнями майстра лісу.

Під час судового засідання прокурор та представник ДП «Любомльське лісове господарство» вимоги позову із викладених в позовній заяві підстав та фактичних обставин підтримали в повному обємі.

Відповідач позовні вимоги не визнав і пояснив, що дійсно зрізав 8 дерев вільхи, колоди яких відвіз на пилораму, а решту додому на дрова. Однак рубку здійснив на ділянці, яка віднесена до пасовища сільської Ради. Знає про це за своєю посадою працівника лісового господарства, яку займав більше 20 років. Повідомив про це майстру лісу ОСОБА_3 і разом з ним оглянув ділянку, де проводив рубку. На прохання лісничого ОСОБА_4 та з огляду на знання специфіки роботи працівників лісгоспу, в тому числі, звітності і відповідальності за недоліки в роботі, погодився «взяти на себе» провину за незаконну рубку всіх дерев, пеньки яких були виявлені, оскільки мав запевнення, що сплатить лише штраф, що і зробив. Вважає, що ділянка, де зрізав дерева, не відноситься до компетенції лісгоспу.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно акту огляду місця вчинення правопорушення інженером охорони захисту лісу ДП «Любомльське ЛГ» ОСОБА_1 з участю лісничого Мосирського лісництва ОСОБА_4, помічника лісничого ОСОБА_5 06.02.2016 року було виявлено незаконну рубку 33 дерев вільхи чорної та 1 берези повислої в 10 виділі 75 кварталу Мосирського лісництва ДП «Любомльське лісове господарство»,

18.03.2016 року за ознаками ст.65 КУпАП інженером охорони захисту лісу ОСОБА_1 щодо відповідача складено протокол про незаконну рубку лісу.

За результатами розгляду протоколу постановою від 21.03.2016 року на відповідача накладено штраф за ст.65 КУпАП в сумі 85 гривень.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст.105 Лісового кодексу України, ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, в тому числі, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Згідно зі ст.107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

З огляду на положення ч.1 ст.1166 ЦК України в даній справі має бути доведено факт заподіяння шкоди і вина відповідача в її заподіянні.

Згідно із ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до таких положень процесуального закону суд не бере до уваги як беззаперечний доказ постанову про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.65 КУпАП, оскільки вона винесена не суддею, а отже викладені в ній обставини правопорушення підлягають встановленню на загальних підставах.

З вище наведених доказів суд приходить до безсумнівного висновку, що факт вчинення незаконної рубки у 10 виділі 75 кварталу Мосирського лісництва 33 дерев вільхи чорної та 1 берези повислої, що сторонами і не оспорюється.

Представник ДП «Любомльське лісове господарство» ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що відповідачу поставлено в провину незаконну рубку всіх цих дерев і притягнуто до відповідальності в такому обємі через власне визнання винуватості ОСОБА_2

Однак з досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ознаками ст.65 КУпАП щодо відповідача встановлено, що в жодному документі немає визнання винуватості ОСОБА_2 незаконної рубки всієї кількості дерев.

Показання в судовому засіданні працівників ДП «Любомльське лісове господарство» про таке визнання вини є показаннями з чужих слів, які обєктивно іншими доказами не підтверджені. При цьому лісничий ОСОБА_4 показав, що відповідач в дійсності визнав свою причетність до зрізання частини дерев, щодо інших такого визнання не було.

З протоколу огляду місця події встановлено, що на пилорамі в селі Мосир Любомльського району виявлено 10 дерев породи вільха. ОСОБА_2 визнав, що це саме ті дерева, які він зрізав, хоча стверджує, що їх було тільки 8 дерев. В цій частині суд вважає пояснення відповідача необєктивними, оскільки і з протоколу огляду, і з доданих до нього фото-таблиць безсумнівно встановлено, що на пилорамі виявлено саме 10 дерев.

Суд також не приймає до уваги твердження відповідача про віднесення земельної ділянки, де відбулась незаконна порубка, до категорії пасовищ за проведеним у 1992 році лісовпорядкуванням. Представником ДП «Любомльське лісове господарство» надано на дослідження в судовому засіданні матеріали лісовпорядкування за 2012 рік, з якого безсумнівно встановлено, що 10 виділ 75 кварталу віднесений до лісонасаджень цього підприємства. Такі матеріали є чинними і в установленому порядку незаконними не визнавались, що дає всі законні підстави для їх врахування як належного і допустимого доказу.

Інших доказів винуватості ОСОБА_2 в незаконній рубці лісу на судовий розгляд не подано.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що повністю доведено вчинення ОСОБА_2 незаконного вирубування 10 дерев породи вільха на ділянці, що відноситься до компетенції ДП «Любомльське лісове господарство», а отже державі в особі останнього відповідачем заподіяна майнова шкода.

Така шкода визначається у відповідності із Таксою, встановленою додатком 1 постанови КМ України від 23.07.2008 року №665, і Порядком проведення індексації такс.

З протоколу огляду місця події встановлено, що незаконно зрубаними були дерева таким діаметром і кількістю: 16 см 1 дерево; 18 см 2 дерева; 20 см 3 дерева; 22 см 2 дерева; 24 см 1 дерево; 26 см 1 дерево.

Індекс споживчих цін за період з грудня 2008 року до грудня 2016 року за даними Держстату України становить 256,28%. Отже, такси для відшкодування відповідно до діаметра дерева в даній справі становитимуть: 16 та 18 см - 486,40 гривні; 18 та 20 см - 972,80 гривні; 24 та 26 см 1753,60 гривні.

Відтак до відшкодування підлягає сума у 9958,40 гривні ((3х486,40)+(5х972,80)+(2*1753,60).

Зважаючи на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави в особі ДП «Любомльське лісове господарство» 9958(девять тисяч девятсот пятдесят вісім) гривень 40 копійок шкоди, заподіяної внаслідок самовільної порубки лісу, на розрахунковий рахунок спеціального фонду місцевого бюджету Ладиньської сільської Ради Любомльського району Волинської області.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь прокуратури Волинської області 1626(одну тисячу шістсот двадцять шість) гривень 52 копійки судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий : суддя С.С.Чишій