УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євтушенко О.І.,Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,Карпенко С.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із указаним позовом посилаючись на те, що 31 травня 2015 року в смт. Михайлівка, у неї виник конфлікт з її сестрою ОСОБА_7 В ході конфлікту ОСОБА_7 нанесла їй удар шматком цегли в голову. Вона викликала швидку допомогу та звернулася до міліції. В результаті нанесеного удару їй було спричинено тілесні ушкодження - струс мозку, ушкодження лівої сторони обличчя. Внаслідок травми, у неї знизився зір, вона звернулася за лікуванням до офтальмолога та невролога. У липні 2015 року їй було проведено операцію із заміни хрусталика ока в клініці Візус.

З огляду на викладене та з урахуванням уточнень позивач просив суд стягнути з ОСОБА_7 на її користь матеріальну шкоду в сумі 1 484,48 грн та моральну шкоду в сумі 6 000,00 грн, суму вартості операції, вартості хрусталика та обстеження 9 950,00 грн, вартість обстеження - 180,00 грн, вартість МРТ - 395,00 грн, вартість призначених ін'єкцій - 1 389,68 грн, а всього 19 399,16 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що пред'явлені позовні вимоги є передчасними, оскільки обвинувальний вирок суду щодо вчинення відповідачем діянь, внаслідок яких ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду відсутній.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Судами встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно повідомлення Михайлівського РВ ГУ МВС України в Запорізькій області від 31 травня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, про те, що 31 травня 2014 року ОСОБА_7, приблизно о 05 годині 30 хвилин ранку на подвірні будинку за адресою: АДРЕСА_1, спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження, попередня кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до висновку експерта № 92 від 10 червня 2014 року тілесні ушкодження ОСОБА_6, кожне окремо, а також у своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Постановою слідчого СВ Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенанта міліції Довженко С.С. було закрито кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

На підставі п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З пояснень від 31 травня 2014 року наданих громадянкою ОСОБА_7 слідчому СВ Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенанту міліції Довженку С.С. вбачається, що відповідач підтвердила, що у них з позивачем виникла сварка внаслідок якої вона підняла з землі шматок червоної цегли та нанесла ОСОБА_6 боковий удар в область голови а саме: лобу та перенісся, після чого у позивача з'явились відповідні садна.

Аналогічні пояснення зазначені у постанові слідчого СВ Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенанта міліції Довженко С.С. про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції у порушення вимог ст. 212 ЦПК України не надав належної оцінки зазначеним поясненням ОСОБА_7 та іншим доказам у їх сукупності, не повністю встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, не перевірив на загальних підставах хто саме винен у заподіянні шкоди позивачу, ступеня вини в цьому відповідача.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в рішенні не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, та дійшов до передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко