Справа № 177/237/15-ц
Провадження № 2/177/23/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 березня 2016 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

прокурора - Іванченка П.П.

відповідача -ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області, який діє в інтересах держави в особі комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення витрат на лікування особи потерпілої від злочину, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом 03.02.2015 року, уточнивши який просив суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з кожного окремо на користь КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР» витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 по 7520,20 грн. з кожного, судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказував, що вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року, який набрав законної сили 23.09.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 кожного окремо визнано винними за ч.2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та спричинило потерпілому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_5 перебував на лікуванні у відділенні політравми КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР з 15.06.2013 року по 30.08.2013 року, тобто 76 ліжко-днів, та на його лікування витрачено 15 040, 40 грн.

Обґрунтовуючи предявлення вимог в інтересах держави, в особі КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР» прокурор вказував, що кошти витрачені лікарнею, яка забезпечується бюджетними асигнуваннями відповідно до соціально-економічних, медико-санітарних та оздоровчо-профілактичних програм, лікарня виконує важливі державні програми щодо охорони здоровя людей, діяльність закладу охорони здоровя має велике соціальне та економічне значення, безпосередньо впливає на життєвий рівень, здоровя та працездатність населення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України позови в інтересах держави предявляються прокурором.

У звязку з цим, прокурор позов підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні.

Представник КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР ОСОБА_7, який був присутній в попередніх судових засіданнях та і 01.03.2016 року, підтримував позовні вимоги, але не був присутній у дебатах, в звязку з службовою необхідністю.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_8 кожен окремо в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. В обґрунтування заперечень вказували, що в ході судового розгляду не надані належні та допустимі докази в підтвердження розміру витрат, затрачених на лікування потерпілого під час знаходження в лікарні. В розрахунку наведені середньостатистичні дані, тоді як необхідно враховувати суми, які були витрачені на лікування конкретної особи.

Відповідач ОСОБА_3 правом на участь в судовому засіданні не скористався, його представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги також не визнав, вказуючи, що позовна заява не обґрунтована та позовні вимоги не підтверджені доказами. Також зазначив, що нарахування здійсненні на підставі методики виходячи із середнього розрахунку, а не відповідно витрат затрачених на лікування зазначеного потерпілого.

Суд, вислухавши прокурора, сторони та їх представників, спеціаліста, вивчивши матеріали справи, давши оцінку доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних законних підстав.

Судом встановлено, що 15.06.2013 року близько о 19 год. 00 хв. на 102 км + 700 м автодороги Кіровоград-Запоріжжя, на території Вільнянської сільської ради, Криворізького району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем NISSAN QASHQAI, реєстраційний номер НОМЕР_1, на Т-образному нерегульованому перехресті, виконуючи поворот ліворуч, в порушення вимог п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу у русі та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухаючись у зустрічному напрямку прямо по рівнозначній дорозі, в порушення вимог п.п. 12.6 (б), 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення з автомобілем NISSAN QASHQAI, після чого виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв наїзд на мотоцикл ЯВА350, реєстраційний номер 24-37 ДПК під керуванням ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця лівої половини обличчя, відкритий скалковий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, закритий міжщіколотковий перелом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, гемартроз лівого колінного суглобу, рвані рани лівої гомілки та лівої кисті, закритий спіралеподібний перелом 3-ї пясної кістки лівої кисті, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Встановлений комплекс тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 знаходиться в прямому причинно - наслідковому звязку з встановленим механізмом дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані обставини встановлені вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2014 року, який набрав законної сили 23.09.2014 року (а.с. 11-15), визнані сторонами та ними не оспорюються, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_5 перебував на лікуванні у відділенні політравми КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР» з 15.06.2013 року по 30.08.2013 року, тобто 76 ліжко-днів, що підтверджується довідкою лікарні (а.с. 110).

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину.

В п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року №11, зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 03 грудня 1997 року №12, закріплено, що питання щодо відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року, що також закріплено.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно п. 2 вказаного Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки калькуляції на одного пролікованого хворого в день в відділенні політравми, вартість 1- го ліжко-дня складає 197,90 грн., тобто сума витрат КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР» на лікування ОСОБА_5 склала 15 040,40 грн. (197,90 грн. х 76 ліжко-днів) (а.с. 101-127).

При цьому як вказала допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста - заступник головного лікаря з економічних питань КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР» ОСОБА_9 визначення розрахунку витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 проведене на підставі вказаного Порядку, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів (форма 003/у) і загальної суми фактичних витрат на утримання лікувального закладу за період, в якому проводилося лікування. До загальної суми фактичних витрат входить: заробітна плата, нарахування на заробітну плату, мякий інвентар, накладні видатки.

Отже, суд вважає, що розрахунок витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 виконаний відповідно діючих нормативно-правових актів, підтверджений відповідними належними та допустимими доказами та складає 15040,40 грн. (а.с.10-127), які підлягають стягненню з відповідачів.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно пункту 8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року №11, зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 03 грудня 1997 року №12, судам розяснено, що у разі вчинення злочину групою осіб, витрати на стаціонарне лікування потерпілого стягуються з кожного засудженого окремо з урахуванням ступеня їх вини та майнового стану.

Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за ч.2 ст. 286 КК України, визначено, що їх вина є рівнозначною та складає по 50% вини кожного (а.с. 14), а тому враховуючи ступень вини кожного із відповідачів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів витрати на лікування потерпілого ОСОБА_5 порівну з кожного по 7 520,20 грн.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позов прокурора задоволено в повному обсязі, виходячи з положень п.12 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції", а також враховуючи, що солідарне стягнення з відповідачів судового збору діючим законодавством не передбачено, а позовні вимоги предявлені до кожного із них, тому з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судовий збір у розмірі по 243,60 грн. з кожного підлягає стягненню на користь держави.

Керуючись ст.ст. 1206 ЦК України, ст.ст. ч.3 ст. 88, 212-215 ЦПК України, п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області, який діє в інтересах держави в особі комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення витрат на лікування особи потерпілої від злочину, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: мкр-н 5-й Зарічний, буд. 72, кВ. 32, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, з кожного окремо по 7 520 (сім тисяч пятсот двадцять) гривен 20 копійок, на користь комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня № 2 Дніпропетровської обласної ради ідентифікаційний код 01986397, в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: мкр-н 5-й Зарічний, буд. 72, кВ. 32, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на користь держави з кожного окремо по 243 (двісті сорок три) гривен 60 копійок, в рахунок сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: