Категорія 39Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Жданкіна В.В., Медяного В.М.

при секретарі Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, за участі третьої особи ОСОБА_9, про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, подану їх представником ОСОБА_10, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року у цій справі,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вони, відповідач у справі та третя особа є дітьми ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За життя все своє майно ОСОБА_11 заповіла онукам ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які є синами третьої особи у справі ОСОБА_9, та проживають у Сполучених Штатах Америки і на час смерті спадкодавця були неповнолітніми.

Позивачі не звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, оскільки їм було відомо про зміст вказаного заповіту, а коли літом 2015 року відповідач ОСОБА_3, проживаючий у спірному будинку в м. Вінниці по вул. Зубриліна, 28, який належав померлій ОСОБА_11, не допустив проживати в цей будинок свою сестру ОСОБА_2, позивач ОСОБА_3 звернувся до зазначених племінників із проханням дозволити ОСОБА_2 проживати у даному будинку, на що останні повідомили, що відмовились від спадкового майна ще у 2010 році.

Від нотаріуса у серпні 2015 року позивачам стало відомо, що племінники ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дійсно відмовилися від прийняття спадщини, при цьому не вказавши на користь кого із інших спадкоємців, а після вчинення цих відмов відповідач ОСОБА_3 подав заяву про прийняття спадщини, неповідомивши нотаріуса про існування інших спадкоємців, та оформив спадковий будинок.

Позивачі, як спадкоємці після смерті своєї матері, бажають прийняти спадщину, але пропустили встановлений строк на її прийняття з поважних причин, оскільки не знали, що в 2010 році спадкоємці за заповітом відмовилися від прийняття спадщини і що у них виникло право на спадкування майна після смерті їхньої матері, тому звернулись до суду та просили встановити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11: три місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, апелянти, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, в апеляційній скарзі просять оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Сторони у справі та третя особа є дітьми померлої ОСОБА_11

Сторонами не заперечується, що все своє майно ОСОБА_11 заповіла онукам, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які є синами третьої особи у справі ОСОБА_9, проживають у Сполучених Штатах Америки і на час смерті спадкодавця були неповнолітніми.

Із копії спадкової справи № 164/2010 до майна померлої ОСОБА_11 вбачається, що 16 березня 2010 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 звернулись до нотаріальної контори із заявами про відмову у прийнятті спадкового майна, зазначивши, що не претендують на нього (а.с. 67, 71 звороти).

31 травня 2010 року відповідач у справі ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_14 (а.с. 66 зворот) та 31 травня 2010 року на ім'я останнього було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 93). Спадщина, на яку видано дане свідоцтво, складається з цілого житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1

Відмовляючи у задоволенні вказаного позову, суд, керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 10-11, 57, 60-61 ЦПК України, виходив із того, що позивачами не було доведено поважності причин пропуску строків прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки позивачі всупереч вимогам положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України не довели належними та допустимими доказами тих обставин, на які вони посилались як на підставу своїх вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до іншої оцінки доказів ніж зроблена судом, однак вказаних висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість рішення, тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, подану їх представником ОСОБА_10, відхилити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : В.В. Жданкін

В.М. Медяний