пр. № 4-с/759/32/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

з участю: представника заявника Пушкарьової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_2, відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Манасерян Айкуі Арамівна про на дії та бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 р. скаржник звернувся до Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Манасерян А.А. на постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2015 свої вимоги мотивує, тим що державним виконавцем при винесені постанови про відкриття провадження від 11.11.2015 №481000450 були порушені норми чинного законодавства, зокрема, з'ясувавши наявність інших виконавчих проваджень, які були відкритті значно раніше в інших відділах, та станом на день відкриття виконавчого провадження на користь ОСОБА_2 перебувають на виконанні, повинен був повідомити начальника відділу, якому він підпорядкований, для вирішення питання подальшого виконання рішення суду, а саме звернення до УДВС ГТУЮ у м. Києві, яке повинно звернутись до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та вирішити питання у відповідності до п. 3.8.7. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом за № 512/5 від 02.04.2012.

У судовому засіданні представник заявника скаргу прідтримав з наведених у скарзі підстав.

Заінтересовані особи, в судові засідання не з'явилися про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 16, 17, 20-23).

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 2 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі виконавчого листа №2/759/258/15 від 24.06.2015 р. у ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві постановою від 11.11.2015 р. було відкрито виконавче провадження №48100450 про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 1597745 грн. 08 коп. (а.с.6, 7).

Однак у в Жовтневому ВДВС Дніпропетровського МУЮ на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 11355726 щодо боржника ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 9).

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до частини 2 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» в разі, якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті у кількох органах державної виконавчої служби, об'єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 3. 8. 3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом № 512/5 від 02.04.2012 у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах ДВС, зокрема якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об'єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом V цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи.

Згідно п. 3. 8. 4. наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними Єдиного реєстру при відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3.8.7. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом № 512/5 від 02.04.2012 якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншій області. Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, рішення щодо подальшого виконання таких виконавчих проваджень приймається Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Згідно з п. 6. 1. виконавче провадження може бути передано від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого у випадках, визначених Законом та цією Інструкцією.

Враховуючи вищевикладене, державний виконавець при відкритті виконавчого провадження повинен був перевірити Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень на наявність інших відкритих виконавчих проваджень стосовно Боржника ПАТ КБ «Приватбанк» (), а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 19, ч. 2 ст. 32 Конституції України, ст. ст. 3, 10, 11, 14, 60, 209 - 213, 222, 383-388 ЦПК України, ст. ст. 1, 3, 6, 11, 17, 18, 19, 25, 89 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ВИРІШИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_2, відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Манасерян Айкуі Арамівна про на дії та бездіяльність державного виконавця задовольнити.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Манасерян Айкуі Арамівни в частині не перевірки ЄДРВП, під час відкриття виконавчого провадження № 48100450 від 11.11.2015, та не повідомлення начальника відділу про наявність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника, неправомірною.

Зобов'язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Манасерян Айкуі Арамівну на виконання п.3.8.3, 3.8.4.,3.8.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом № 512/5 від 02.04.2012 року, звернутися з службовою (доповідною) запискою до начальника відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, у якій зазначити що згідно ЄДРВП на виконанні у Жовтневому відділі державної виконавчої служби.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: