Справа № 357/6082/15-ц Головуючий у І інстанції Голуб А. В.
Провадження № 22-ц/780/1993/16 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 58 28.04.2016
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Лащенка В.Д.

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України у м. Білій Церкві на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2016 року у справі за скаргою управління пенсійного фонду України у м. Білій Церкві до державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського управління юстиції Дорошенко Р.С. на постанову державного виконавця, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року скаржник УПФ України в м. Білій Церкві звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, обґрунтовуючи її тим, що постановою державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 11.11.2015 року відкрито виконавче провадження №49281033 по виконанню виконавчого листа у справі №357/6082/15-ц 2/357/2328/15 за позовом ОСОБА_3 до УПФУ у м. Білій Церкві про визнання права власності на спадкове майно та стягнення грошових коштів. Позивач вважає протиправною постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №357/6082/15-ц 2/357/2328/15, оскільки її винесено в порушення вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 року, цими нормативно-правовими актами встановлено чіткий механізм виконання відповідних судових рішень, який не дотримано державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Дорошенко Р.С. У зв'язку з цим просив в судовому порядку скасувати постанову державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 11.11.2015 року про відкриття виконавчого провадження №49281033 по виконанню виконавчого листа у справі №357/6082/15-ц 2/357/2328/15 за позовом ОСОБА_3 до УПФУ у м. Білій Церкві.

Ухвалою суду від 06.01.2016 року за клопотанням представника УПФУ у м. Білій Церкві було замінено особу, постанова якої оскаржується, на державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Дорошенко Р.С.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2016 року відмовлено в задоволені скарги.

У апеляційній скарзі скаржник УПФ України в м. Білій Церкві просить скасувати ухвалу та прийняти рішення, яким задовольнити вимоги викладені у скарзі, посилаючись на її необґрунтованість, незаконність, порушення судом норм процесуального права. Вважає, що суд не звернув увагу на те, що органи Пенсійного фонду не є розпорядниками бюджетних коштів при реалізації ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Розглянувши скаргу, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2015 року ВП № 49281033 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №357/6082/15-ц 2/357/2328/15 скасована 08.12.2015року постановою про скасування процесуального документу начальником міського відділу ДВС Білоцерківського МУЮ Юрченко С.Ю. у відповідності до його повноважень, а тому відсутні підстави для її скасування.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів ( посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими-нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження " державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.ст.2,3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

На виконання приписів вищенаведеного Закону постановою КМ України № 845 від 03.08.2011 року затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, в п.2 якого роз'яснено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджет них коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства; виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

А згідно п.3 Порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

У разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження /п.7 Порядку/.

Отже, чинним законодавством України встановлено механізм виконання відповідних судових рішень, визначено порядок дій органів державної виконавчої служби при надходженні до них відповідних судових рішень, боржниками за якими є органи, визначені в Законі України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Виходячи зі змісту ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Встановлено, що 30.10.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом було видано виконавчий лист №357/6082/15-ц 2/357/2328/15 на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 25.05.2015 року по цивільній справі №357/6082/15-ц 2/357/2328/15 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Біла Церква Київської області про стягнення належної спадкової суми пенсії. Згідно до вищевказаного виконавчого листа було стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в м.Біла Церква Київської області на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, нараховану ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане ІНФОРМАЦІЯ_3 року відділом РАЦСу Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, але не виплачену пенсію, яка входить до складу спадщини в розмірі 42 740 грн. 99 коп. У виконавчому листі вказано, що рішення набрало законної сили 14.09.2015 року. Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання до 14.09.2016 року.

11.11.2015 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Дорошенком Р.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49281033 про примусове виконання виконавчого листа №2/357/2328/15 виданого Білоцер ківським міськрайонним судом 30.10.2015 року, з наданням боржнику строку для добровільної сплати боргу тривалістю 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Наведене підтверджується копією вказаної постанови.

08.12.2015 року начальником міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Юрченко С.Ю. винесено постанову про скасування процесуального документу, якою скасовано документ "Постанова про відкриття виконавчого провадження із ідентифікатором) від 11.11.2015 року, що видав Дорошенко Р.С. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/357/2328/15 виданого Білоцерківським міськрайонним судом 30.10.2015 року про стягнення боргу з УПФУ у м.Білій Церкві Київської області в сумі 42 740,99 грн. на користь ОСОБА_3, на підставі ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (а.с. 22).

08.12.2015 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Дорошенком Р.С. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження виконавчого листа № 2/357/2328/15 (а.с. 23).

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні вимог скаржника.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув увагу на те, що органи Пенсійного фонду не є розпорядниками бюджетних коштів при реалізації ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню, не заслуговують на увагу, оскільки оскаржувана постанова державного виконавця 08.12.2015 року була скасована начальником міського відділу ДВС Білоцерківського МУЮ Юрченком С.Ю., у зв'язку із чим вимоги про скасування вищезазначеної постанови державного виконавця додатково задоволенню не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в ухвалі суду не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у м. Білій Церкві відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: