Справа №601/2196/15-ц
Провадження № 2/601/44/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Зембри Є.Й.,

за участю секретаря Логвинюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», інтереси якого представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що відповідно до укладеного договору №б/н від 18 червня 2008 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 11400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Представник позивача також пояснила, що позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав, а відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31 серпня 2015 року ОСОБА_2 має заборгованість в сумі 20883 гривні 09 копійок.

На підставі наведеного представник позивача просить позовні вимоги задоволити та стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №б/н від 18 червня 2008 року у розмірі 20883 гривні 09 копійок та судовий збір у розмірі 1218 гривень.

Щодо заперечення відповідача позовних вимог представник банку пояснила, що грошові кошти перераховані були на інші рахунки іншого банку, відповідно особа, яка перераховувала кошти знала номер картки і знала ПІН код властивий даній картці, спеціальний код, який зазначений тільки на зворотній стороні картки.

Представник банку також пояснила, що при отриманні паролю на номер телефону клієнту, мобільного телефону відповідача, в смс повідомлені запитується, чи він підтверджує платіж на суму. Відповідач знав, що ці дані не можна повідомляти третім особам та він несе особисту відповідальність за проведення будь-яких операцій зі своїх карток.

В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно 18 червня 2008 року він підписав заяву про видачу кредитної картки, згідно якої і був ознайомлений з умовами кредитування, з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою. Однак вважає, що у задоволенні позову слід відмовити оскільки він не знімав та не переводив зі своєї банківської картки у жовтні 2014 року кошти у сумі 10298 гривень 58 копійок.

Відповідач також пояснив, що 06 жовтня 2014 року на його телефон зателефонувала невідома йому особа, яка представилася представником ПАТ КБ «ПриватБанк» та запропонувала йому підключити послугу «копілка», нащо він погодився. Під час розмови ніяких додаткових даних про свою кредитну картку він не повідомляв. Через декілька хвилин прийшло смс повідомлення, що вищезгадана послуга підключена, а через пів години прийшло повідомлення про те, що з його картки списано 10298 гривень 58 копійок. Після чого він зателефонував в службу підтримки банку і попросив заблокувати картку, а також звернувся до Кременецького відділу поліції із заявою про злочин.

Відповідач в судовому засіданні також пояснив, що банком йому було надано іншу картку в замін заблокованої, однак на новій картці знову зявилась таж сама заборгованість в сумі 10298 гривень 58 копійок.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 11400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Із заяви позичальника від 17 червня 2008 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 ознайомився та погодився з умовами надання кредиту ПАТ КБ «ПриватБанк» про що свідчить його підпис, чого він сам не заперечує.

Згідно пункту 9.12 Умов надання банківських послуг договір дійсний на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з заявою до банку про припинення дії кредитного договору не звертався, а тому було автоматично продовжено строк дії кредитного договору.

Незважаючи на те, що позивач свої зобовязання за договором кредиту виконав в повному обсязі, надавши платіжну картку відповідачу ОСОБА_2 та кредитні кошти в сумі 11400 гривень він свої зобовязання за даним договором не виконав.

Таким чином, згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №б/н від 18 червня 2008 року станом на 31 серпня 2015 року загальна сума заборгованості за даним кредитним договором становить 20883 гривні 09 копійок, в тому числі:

10298 гривень 58 копійок заборгованість за кредитом;

8420 гривень 38 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом;

931 гривню 60 копійок заборгованість за пенею та комісією;

А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

250 гривень штраф (фіксована частка);

982 гривні 53 копійки штраф (процентна складова).

Зауважень щодо наданого розрахунку відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях не наводить.

У відповідності до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 даним кредитом користувався, погашаючи його певний час. Після зняття 10298 гривень 58 копійок з карткового рахунку відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, не сплачуючи чергові платежі у термін визначений кредитним договором.

Натомість у судовому засіданні не встановлено порушення позивачем будь-яких прав відповідача ОСОБА_2

Згідно довідки про прийняття і реєстрацію заяви ОСОБА_2 заява по факту заволодіння невстановленими особами грошовими коштами в сумі 10298 гривень зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 07.10.2014 року.

В судовому засіданні було встановлено, що результати розслідування відповідачу ОСОБА_2 на сьогоднішній день не відомі. Також було встановлено і те, що відповідачу було запропоновано банком внести певну суму коштів на банківський рахунок для здійснення перевірки даної операції, однак ОСОБА_2 відмовився, тоді йому було рекомендовано звернутися до відділу поліції.

Судом надавалась можливість ОСОБА_2 взяти у відділі поліції офіційну інформацію про хід розслідування кримінального провадження, для чого суд оголошував перерву здобуваючи певну інформацію у відділі поліції, однак ОСОБА_2 не забажав цього зробити, таким чином не скористався принципом змагальності сторін, а суд в свою чергу сприяв йому в цьому.

Як вбачається з довідки «ПриватБанк» від 07 червня 2016 року по картці 037868, зі слів відповідача, що з його картки шахрайським способом було проведено операцію в інтернеті, клієнт звернувся в банк з цього приводу, суми по даних транзакціях було заблоковано, але списання із картки пройшли. Картка 037868 була заблокована і перевипущена 07 жовтня 2014 року. Після чого клієнт самостійно подав заяву до сервісу Приват24 на блокування картки 913947. Дана картка була заблокована банком 10.10.2014 року.

Відповідно до пункту 8.4 Умов і Правил держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви держателя про блокування коштів на картковому рахунку і за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в стоп-лист платіжною системою.

Згідно пункту 8.3 Умов і Правил, якщо держатель дає згоду на проведення операцій з картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за такі операції.

В судовому засіданні представником позивача було доведено, що втручання в систему банку зовні не було. Встановлено також і те, що списання коштів відбулося до того, як даний рахунок було заблоковано, а тому за всі операції, які були по ньому здійсненні відповідальність несе відповідач, оскільки без видачі ним даних про картку операції здійснити було не можливо.

Згідно пункту 8.3 Умов і Правил надання банківських послуг, який є додатком до заяви з якими відповідач був ознайомлений про що свідчить його підпис і він сам цього не заперечує.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином судом встановлено істотне порушення інтересів позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» унаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, які підлягають до захисту шляхом стягнення із ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 20883 гривні 09 копійок, а також 1218 гривень сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 526, 549, 550, 610, 625, 629, 1046 1050, 1054 ЦК України, статтями 3, 15, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 20883 гривні 09 копійок за кредитним договором № б/н від 18 червня 2008 року , яка складається з наступного:

10298 гривень 58 копійок заборгованість за кредитом;

8420 гривень 38 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом;

931 гривню 60 копійок заборгованість за пенею та комісією;

А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

250 гривень штраф (фіксована частка);

982 гривні 53 копійки штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1218 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: