№2-др/760/24/16
22 листопада 2016 року Солом'янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Усатової І.А.
при секретарі Здорик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Фінекс» про стягнення штрафних санкцій,-
Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Фінекс» про стягнення штрафних санкцій - задоволено.
У липні 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, обгрунтовуючи її наступним.
Пояснив, що 26.01.2016 представником позивача через канцелярію суду було подано заяву про збільшення позовних вимог, в яких позивач просив стягнути на його користь штрафні санкції станом на 26.01.2016, а саме пеню: 15 910,06 грн., інфляційні втрати 42 696,13 грн., 3% річних 2 615,34 грн., а всього 61 221,53 грн. штрафних санкцій.
Крім того, ним також було подано через канцелярію суду клопотання про долучення до матеріалів справи квитанцію про оплату судового збору в розмірі 612,22 грн.
Посилається на те, що суд при ухваленні заочного рішення від 18.04.2016 не звернув уваги на збільшення позовних вимог, не надав цьому жодної оцінки та по суті, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, а також не вирішив питання про судові витрати.
Зазначено, що відповідач 13.10.2015 сплатив позивачу пеню частково в розмірі 1805,67 грн., про що представник позивача повідомив суд своєю заявою від 03.03.2016, поданою через канцелярію суду, до якої було долучено рішення по іншій справі, яке має значення для вирішення цієї справи, а також виписку із банку щодо отриманих позивачем раніше 1805,67 грн. пені від відповідача.
Дані кошти в розмірі 1805,67 грн. випадково були включені представником позивача в заявлену суму пені 15 910,06 грн., а тому просив суд, при ухваленні додаткового рішення, взяти до уваги цей факт та стягнути пеню з вирахуванням вже отриманих на момент ухвалення рішення 1805,67 грн.
А тому, на підставі вищевикладеного, просить суд ухвалити додаткове рішення по справі з урахуванням збільшених під час розгляду справи позовних вимог та сплаченого судового збору.
У судове засідання особи, які брали участь у справі, не з'явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, проте їх неявка не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, вирішивши питання про право, судом не зазначено точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати, не ухвалено рішення та судом не вирішено питання про судові витрати.
Вбачається, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Фінекс» про стягнення штрафних санкцій - задоволено.
Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково.
Як вбачається з матеріалів справи, від представником позивача 26.01.2016 через канцелярію суду дійсно було подано заяву про збільшення позовних вимог у вищевказаній справі, в якій представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції, які складаються з : пені у розмірі 15 910,06 грн., інфляційних втрат у розмірі 42 696,13 грн., 3 % річних - 2 615,34 грн. (а.с. 76-78).
03.03.2016 на адресу суду від представника позивача надійшла заява, до якої було долучено рішення по іншій справі, а також долучено виписку з банківського рахунку позивача, з якої вбачається часткова сплата відповідачем пені у розмірі 1805,67 грн. (а.с. 96, 104).
Як вбачається, суд при ухваленні рішення суду не надав вищевказаним заявам жодної оцінки та по суті, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню.
З матеріалів справи вбачається, що страхова сума за Договором страхування, належна до сплати відповідачем позивачу, становить 128 000,00 грн.
Згідно умов Договору страхування, страховик зобов'язаний був до 13.01.2015 (з урахуванням святкових днів) здійснити виплату страхового відшкодування в повному обсязі, а вже починаючи з 14.01.2015 страхова компанія є такою, що прострочила виконання свого зобов'язання.
Як встановлено судом, 25.12.2014 відповідач сплатив позивачу 2752,00 грн. страхового відшкодування (в зарахування наступного страхового платежу), а 25.03.2015 ще доплачено позивачу 50 157,59 грн. страхового відшкодування.
Станом на день розгляду справи судом, решта страхового відшкодування в розмірі 75 090,41 грн.
Згідно розрахунку, наданого позивачем, розмір боргу відповідача становить: сума боргу в період з 14.01.2015 по 24.03.2015 (70 днів) - 125 248,00 грн., сума боргу в період з 25.03.2015 по 25.01.2016 (307 днів) - 75 090,41 грн.
Згідно розрахунку позивача, який є арифметично вірним, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить:
(125 248,00 грн. х 0,05% х 70дн. / 1001 + (75 090,41 грн. х 0,05% х 307дн. /100) = 4383,68 грн. + 11 526,38 грн. = 15 910,06 грн.
Виходячи з вищенаведеного, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 14 104,39 грн. ( 15 910,06 грн. - 1805,67 грн.)
Судом встановлено, що прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 125 248,00 грн. відбулося в січні-березні 2015 року, а відповідно до офіційних даних Державної статистики України, інфляція за ці місяці склала 20,3%.
Згідно розрахунку, наданого позивачем, розмір заборгованості з врахуванням індексу інфляції за місяці прострочення (з січня по березень 2015 року) становить: 125 248,00 х 1,203 = 150 673 грн. 34 коп., таким чином, інфляційні втрати за період прострочення з січня по березень 2015 року грошового зобов'язання відповідачем становлять - 25 425 грн. 34 коп.
Прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 75 090,41 грн.( квітень 2015 року по грудень 2015 року), відповідно до офіційних даних Державної статистики України, інфляція за ці місяці склала 23%. Отже, розмір заборгованості з врахуванням індексу інфляції за місяці прострочення (з квітня по грудень) становить: 75 090,41 х 1,23 = 92 361 грн. 20 коп.
Таким чином, інфляційні втрати за період прострочення з квітня по грудень 2015 року грошового зобов'язання відповідачем становлять - 17 270 грн. 79 коп.
Загальна сума інфляційних втрат за прострочення виплати страхового відшкодування в період із січня по грудень 2015 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становлять: 25 425,34 + 17 270,79 = 42 696,13 грн.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню 3% річних від суми заборгованості (в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Санкції у вигляді 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання по виплаті 125 248,00 грн. вираховуються так:
125 248,00 х 3 х 70 : 365 : 100 = 720,60 грн.
Санкції у вигляді 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання по виплаті 75 090,41 грн. вираховуються так:
75 090,41 х 3 х 307 : 365 : 100 = 1 894,74 грн.
Разом санкції у вигляді 3% річних становлять: 720,60 + 1 894,74 = 2 615,34 грн.
З врахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача штрафні санкції станом на 26.01.2016, а саме пеню: 14 104,39 грн., інфляційні втрати 42 696,13 грн., 3% річних 2 615,34 грн., а всього 59 415,86 грн. штрафних санкцій.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню за період прострочення виплат з червня 2015 року по року по 26 січня 2016 року кошти:
пеня у розмірі 8 761, 74 грн. ( 14 104,39 грн. - 5342,65 грн.), інфляційні втрати у розмірі 16 612,9 грн. (42 696,13 грн. - 26 083, 23 грн.), 3% річних у розмірі 1737,10 грн. ( 2 615,34 грн. - 878,24 грн.), а всього 27 111,74 грн. штрафних санкцій.
Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, на що слід зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів справи при збільшенні позовних вимог, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 612,22 грн., що підтверджується квитанцією №1259581E62 від 28.01.2016.
Зазначена сума була сплачена позивачем і згідно зі ст. 79 ЦПК України віднесена до судових витрат.
Як вбачається, питання про розподіл судових витрат судом при ухваленні рішення, вирішено не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Виходячи з вищенаведеного,суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 612,22 грн. судового збору.
Виходячи з вищенаведеного, заява представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Фінекс» про стягнення штрафних санкцій, є обгрутованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 79, 88, 214, 220, ЦПК України, суд -
Заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Фінекс» про стягнення штрафних санкцій - задовольнити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Усатова І.А.