Провадження № 2-3359/16
Справа 760/5546/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року Солом'янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді -Кушнір С.І,

при секретарі - Беро В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в березні 2016 р. звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 11 992 грн. 06 коп. та суму сплаченого судового збору.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 28 жовтня 2015 р. у м. Києві по проспекту Повітрофлотському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням позивача ОСОБА_1.

Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 24.12.2015 р., водія автомобіля марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_5, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована згідно Полісу № АЕ/5829522 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та ОСОБА_2, забезпеченим транспортним засобом за вказаним полісом є автомобіль марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_5.

Після ДТП водій та власник пошкодженого автомобіля - позивач ОСОБА_1 повідмив ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про дорожньо-транспортну пригоду. Діючи у відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування.

Позивач зазначає, що з його боку направлялось повідомлення на адресу ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про наміри провести оцінку матеріальної шкоди. Однак, вказане повідомлення було залишено страховиком поза увагою та проігноровано. Таким чином, користуючись правом щодо можливості самостійно провести оцінку матеріального збитку, позивач звернувся до оцінювача, в результаті чого складений Звіт незалежної оцінки № 26/02/16 від 18.02.2016 року, відповідно до якого, розмір відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ 212140», д.н.з. НОМЕР_6, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 18 463,22 грн.

Проте, з боку відповідача на користь позивача було виплачене страхове відшкодування в розмірі 6471,46 гривень. Крім того, листом № 17-12/1901 від 16.02.2016 р. з боку ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» повідомлено, що вказаний Звіт не може бути прийнятий до уваги з боку страховика, оскільки розмір страхового відшкодування розрахований у відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, як вважає позивач, відповідач не доплатив йому страхове відшкодування у розмірі 11 992,06 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із викладених підстав і просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на їх незаконність та необґрунтованість. Зазначив, що ПрАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на момент звернення позивача ОСОБА_1 до суду провела виплату страхового відшкодування відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шляхом перерахування грошових коштів у сумі 6 471,46 грн. При визначенні суми страхового відшкодування позивачу ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було дотримано вимог спеціального закону у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і сплачено страхове відшкодування, яке було розраховано у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 даного Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Оскільки доказів проведеного ремонту не надано, для відшкодування розміру ПДВ не має правових підстав.

Суд, вислухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 24.12.2015 р., ОСОБА_2 28.10.2015 р. о 18 год. 41 хв. керуючи автомобілем марки «ЗАЗ», держномер НОМЕР_5, рухався по проспекту Повітрофлотському в м. Києві, і не дотримавшись безпечної дистанції, здійнив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ», держномер НОМЕР_6, чим порушив п.13.1 ПДР України, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Вказаною постановою суду ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вищезазначеного ДТП.

На момент ДТП цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована згідно полісу №АЕ/5829522 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та ОСОБА_5, забезпеченим транспортним засобом за вказаним полісом є автомобіль марки «ЗАЗ110270», реєстраційний номер НОМЕР_5, зі строком дії з 23.10.2015 р. до 22.10.2016 р. включно, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 100000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50000 грн.

Згідно вимог ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України «Про страхування).

Відповідно до матеріалів справи, 30.10.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою № про виплату страхового відшкодування. В даній заяві позивач зазначив, що бажає отримати відшкодування по калькуляції складеній спеціалістом Страховика у відповідності до вимог ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з розміром та способом визначення страхового відшкодування за розрахунком Страховика згоден.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 жовтня 2015 р. було проведено огляд пошкодження автомобіля «ВАЗ212140», реєстраційний номер НОМЕР_6, за результатами якого було складено акт № огляду транспортного засобу від 30.10.2015 р. Даний акт підписаний позивачем, заяв та зауважень від позивача до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не надходило, що свідчить про те, що позивач погодився з даним актом, правильність та достовірність даних, викладених в ньому, погодив своїм підписом.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до матеріалів справи відповідачем, а саме спеціалістом ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на підставі Методики та за допомогою програмного продукту «AUDATEX», рекомендованого Міністерством юстиції для проведення автотоварознавчих досліджень було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 2121», державний номер НОМЕР_6, складає 7 444,62 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 6 471,46 грн., коефіцієнт фізичного зносу 0,4523.

26.01.2016 р. позивачу ОСОБА_1 відповідачем було перераховано страхове відшкодування у розмірі 6 471,46 грн., що не заперечується позивачем.

Пунктом 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує ліміт відповідальності, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеним лімітом.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 з проханням провести автотоварознавче дослідження колісного транспортного засобу: автомобіля марки «ВАЗ 212140», реєстраційний номер НОМЕР_6.

Відповідно до Звіту № 26/02/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем ОСОБА_7 18.02.2016 року, величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, з врахуванням допусків в межах яких відбулась оцінка, з врахуванням ПДВ 20% та інших загально державних податків і зборів (обов'язкових платежів), складає 18 463,22 грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, викладених в позовній заяві, зазначає, що різниця між вартістю матеріального збитку станом на момент ДТП та сумою страхового відшкодування, яке було виплачено відповідачем становить 11 992,06 грн.

Суд не приймає до уваги, наданий позивачем Звіт № 26/02/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, складений оцінювачем ОСОБА_7 18.02.2016 р., оскільки він не може вважатись доказом недостатності розміру виплаченого відшкодування, виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, необхідно враховувати, що обов'язок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві.

Так, позивачем в обґрунтування своєї позовної вимоги про стягнення з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 11 992,06 грн. було надано Звіт № 26/02/16 від 18.02.2016 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Доказів про проведення відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля позивачем на підтвердження позовних вимог не подано.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, оцінювач ОСОБА_7 здійснював розрахунок вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, з врахуванням допусків в межах яких відбулась оцінка, з врахуванням ПДВ 20% та інших загально державних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Підстави для доплати позивачу податку на додану вартість, який визначено Звітом оцінювача відсутні, оскільки позивач не надав доказів документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту суб'єктом, який є платником ПДВ.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що із заяви позивача про виплату страхового відшкодування від 30.10.2015 р. вбачається, що він погодився з розміром страхового відшкодування за розрахунком страховика.

Згідно п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.п. 34.2 та 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відтак, виходячи із зазначеної норми закону, особи, які мають право на відшкодування збитків, отримують право: самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише у випадку, якщо після своєчасного повідомлення страховика останній не направив аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна і в цьому випадку особи, які сплатили витрати по складанню експертизи (звіту) отримують право на повернення сплачених коштів за складання дослідження.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, страхова компанія направила свого представника та виплатила визначений нею у відповідності до норм чинного законодавства розмір матеріального збитку в сумі 6 471,46 грн., а доказів понесення позивачем витрат більшого, ніж визначений, розміру збитків позивачем не було надано.

Після виконання судом вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, щодо роз'яснення права на призначення експертизи щодо розміру завданої шкоди та відмови позивача від призначення експертизи, зважаючи на те, що експертиза може бутип призначена лише за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що висновок оцінювача №26/02/16 не є належним та допустимим доказом підтвердження суми заподіяного позивачу збитку.

Враховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, враховуючи те, що відповідачем було направлено представника для визначення розміру шкоди, що підтверджується складеним актом від 30.10.2015 р. та було здійснено розрахунок і виплату страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі, оскільки, відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в позивача відсутні підстави для самостійно звернення до експерта для визначення розміру шкоди.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про страхування, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 526, 610, 979, 1172 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 -215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.