АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2-324/10 Головуючий суддя І інстанції Зеленькова Н.Г.
Провадження № 22-ц/790/2671/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин про виселення
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Кіся П.В.,

за участю секретаря - Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Борівського районного суду Харківської області від 06 липня 2010 року по справі за позовом Богуславської сільської ради Борівського району Харківської області до ОСОБА_2, третя особа - Сектор громадянства і реєстрації фізичних осіб Борівського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, про стягнення боргів за комунальні послуги, виселення з квартири комунального житлового фонду, зобов»язання зняти з реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року Богуславська сільська рада Борівського району Харківської області звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість у сумі 1 170,45 грн.; виселити останнього з квартири комунального житлового фонду, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; зобов»язати Сектор громадянства і реєстрації фізичних осіб Борівського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за вказаною адресою; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_2 є абонентом Богуславської сільської ради, на протязі тривалого часу не сплачує надані йому послуги по квартплаті, водопостачанню та водовідведенню, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 1170,45 грн. за період з 2007 року по травень 2010 року.

Відповідачу неодноразово вручалися листи - попередження з вимогою сплатити борг, щомісяця вручаються квитанції з розрахунком за комунальні послуги, однак, у добровільному порядку заборгованість не погашена.

При огляді вище вказаної квартири було виявлено, що відсутні радіатори опалення, відключено електричне та газове постачання, квартира знаходилася в занедбаному стані, ремонтні роботи не проводилися останні 10 років.

Крім того, мешканці будинку, де проживає відповідач, неодноразово зверталися до сільської ради та дільничого інспектора міліції зі скаргами про порушення громадського порядку та їх спокою, відповідач не дотримується санітарних норм у під»їзді, на сходових клітках, на прибудинковій території. Неодноразові заходи запобігання та громадського впливу виявилися невдалими.

Заочним рішенням Борівського районного суду Харківської області від 06 липня 2010 року позов Богуславської сільської ради Борівського району Харківської області - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість в сумі 1 170,45 грн., виселено ОСОБА_2 з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. зобов»язано СГІРФОБорівського РВ ГУМВС України в Харківській області зняти ОСОБА_2 за вказаною адресою. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаного заочного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Богуславської сільської ради Борівського району Харківської області. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, неправильне застосування судом норм ст.. 116 ЖК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Приймаючи рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, суду першої інстанції виходив із того, що у відповідача утворилася заборгованість за надані йому послуги по квартплаті, водопостачанню та водовідведенню у розмірі 1 170,45 грн. Крім того, ОСОБА_2 виселено зі спірної квартири з підстав, передбачених ст.. 116 ЖК україни.

Судова колегія з такими висновками суду повністю погодитися не може за таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_2, та є абонентом Богуславської сільської ради.

З матеріалів справи вбачається, що за період з січня 2006 року по травень 2010 року у ОСОБА_2 утворилася заборгованість за надані йому послуги по квартплаті, водопостачанню та водовідведенню у загальному розмірі 1 170,45 грн. (а.с. 89), з яких:

Квартплата (грн..) водопостачання (грн..)водовідведення (грн..)
2006 рік 74,90 15,9516,65
2007 рік 179,76 38,2839,62
2008 рік 46,13 67,4175,27
2009 рік 224,76 112,56125,04
2010 рік74,92 37,52 41,68
всього600,47 271,72298,26

Отже, рішення суду в цій частині слід залишити без змін, а у частині виселення - скасувати за таких підстав.

Згідно ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно п.17 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зі змінами, передбачено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що виселення за цією нормою - крайня міра. Вона застосовується тільки до винних осіб, які систематично порушують або руйнують жиле приміщення. Під систематичністю розуміють скоєння двох або більше правопорушень. При цьому, необхідно, щоб до винної особи раніше були застосовані міри попередження міліції або прокуратури. Матеріали справи таких доказів не містять.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає неправильним висновок суду 1 інстанції, що несплата відповідачем за комунальні послуги може бути підставою для виселення останнього зі спірного житла. Тому, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Борівського районного суду Харківської області від 06 липня 2010 року - змінити.

У частині виселення ОСОБА_2 з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, рішення суду скасувати, у задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

П.В. Кісь