Дата документу 27.12.2016
Справа № 320/5497/16-ц
Провадження № 2/320/3442/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27» грудня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Бахаєва І.М.,

при секретарі: Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської районної державної адміністрації про визнання права власності на 1/3 частини квартири, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Мелітопольської районної державної адміністрації про визнання права власності на 1/3 частини квартири, мотивуючи свої вимоги, тим, що 11 травня 2015 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме 1/3 частина квартири № 49 в смт. Мирне, вул. Комсомольська, буд.12.. Позивачка, ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину свого чоловіка і вступила у володіння зазначеним спадковим майном відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини та не заявляла про відмову від неї. За видачею свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до Державного нотаріуса Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_3. Але їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності з наступних підстав: свідоцтво право власності, видане Мелітопольською райдержадміністрацією Запорізької області 29.03.1996 року, яка належить померлому чоловіку, на якому відсутня відмітка про реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідними органами державної реєстрації.

Внаслідок вищевикладеного позивачка може успадкувати майно тільки у судовому порядку.

В судове засідання позивачка не зявилася але на адресу суду від неї надійшла письмова заява про слухання справи за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача - Мелітопольська районна державна адміністрація в судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, та прийняти рішення суду по наявним в справі матеріалам.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази в сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позов ОСОБА_1 до Мелітопольської районної державної адміністрації про визнання права власності на 1/3 частини квартири, заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню, виходячи з встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно копії паспорту ОСОБА_1, народилася 06 січня 1942 року в с. Іванківці, Житомирського району, Житомирської області, (а.с.4).

ОСОБА_2, належало 1/3 частина квартири № 49 в смт. Мирне, вул. Комсомольська, буд.12, на підставі свідоцтва про право власності на житло, від 29.03.1996 року, (а.с.6)

ОСОБА_2, помер 11 травня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис №08, про що свідчить копія свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме 1/3 частина квартири № 49 в смт. Мирне, вул. Комсомольська, буд.12..

ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину свого чоловіка і вступила у володіння зазначеним спадковим майном відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини та не заявляла про відмову від неї.

За видачею свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до Державного нотаріуса Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_3. Але їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності з наступних підстав: свідоцтво право власності, видане Мелітопольською райдержадміністрацією Запорізької області 29.03.1996 року, яка належить померлому чоловіку, на якому відсутня відмітка про реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідними органами державної реєстрації, про що свідчить копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.02.2016 року, (а.с.5).

Відповідно листа завідуючої Мелітопольської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, після померлого 11.05.2015 року ОСОБА_2 спадкова справа в Мелітопольській районній державній нотаріальній конторі заводилась за « 162/2015, про що свідчить копія спадкової справи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або

за законом.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину, є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місце його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкоємця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, якій постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України "Про надання витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтв про право власності на нерухоме майно на спеціальних бланках" від 20 вересня 2002 року № 84/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 вересня 2002 року за № 773/7061 зазначено, що свідоцтво про право власності видається на спеціальних бланках з електронного реєстру прав. Відповідно до п. 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (яка діяла на момент відкриття спадщини), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави та інших застав за даними відповідних реєстрів.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини згідно ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Відповідно до 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Мелітопольської районної державної адміністрації про визнання права власності на 1/3 частини квартири такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 318, 319, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської районної державної адміністрації про визнання права власності на 1/3 частини квартири - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого 11 травня 2015 року.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ