Справа № 462/4709/16-ц
УХВАЛА

21 грудня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 26800 дол. США, що на день звернення з позовом за курсом НБ України еквівалентно 687420 грн., інфляції втрати в розмірі 22684,86 грн., 3% річних в сумі 8588,04 грн., 102453,81 грн. облікової ставки НБ України та 5000 грн. витрат на правову допомогу.

З метою забезпечення позову представник позивача просить накласти арешт на 1/2 частину будинку №10 на вул.Букова у м.Львові, оскільки дане майно належить відповідачу, а питання про повернення позивачу коштів безрезультатно триває вже довгий час, тому невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому судового рішення.

У відповідності до вимог ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із розяснень, даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із розяснень, даних в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року відповідно до частини першої статті 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з цим вжиття заходів забезпечення позову можливе не лише при проведенні попереднього судового засідання, здійсненні процесуальних дій з підготовки справи до судового розгляду чи під час судового розгляду, а й одночасно з відкриттям провадження у справі чи після постановлення такої ухвали.

Частиною 1 ст.152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Поданий ОСОБА_1 позов мотивований тим, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від повернення позики, а врегулювати конфлікт в позасудовому порядку відмовляється.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є співвласником будинку на вул.Букова, 10 у м.Львові і йому належить 1/2 частина такого.

Враховуючи наведені положенні законодавства і відповідні розяснення, вивчивши доводи представника позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, що у випадку задоволення позову і за умови відчуження спірного будинку до набрання законної сили рішенням суду, виконання цього рішення може бути утрудненим або взагалі неможливим, оглянувши матеріали цивільного позову, з урахуванням змісту заявлених позовних вимог, доказів, наданих на підтвердження таких вимог, суд дійшов висновку, що вид забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача відповідає позовним вимогам і є співмірним із такими, доводи представника позивача про необхідність накладення арешту на спірне нерухоме майноє достатньо обґрунтованими і ці заходи спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на 1/2 частину будинку на вул.Букова, 10 у м.Львові, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Копію ухвали направити Залізничному відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області для відома та виконання, а також позивачу ОСОБА_1 для відома.

Копію ухвали суду після її виконання - направити відповідачу ОСОБА_2.

Стягувач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований на ІНФОРМАЦІЯ_2.

Боржник ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований на ІНФОРМАЦІЯ_4.

Строк пред'явлення ухвали до виконання три роки з наступного дня після її постановлення.

Ухвала підлягає до негайного виконання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.