Справа №133/3418/15-ц
Рішення

Іменем України

14 вересня 2016 року

Козятинський міськрайсуд Вінницької області

В складі: головуючого-судді: Проця В. А.

при секретарі Репецькій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

Встановив:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказав, що 28.10.2004 року ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» , на підставі відповідної письмової заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_1 було відкрито рахунок № 2509.

09.06.2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір № МК-032ОМ про надання овердрафт-мікро кредиту.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов?язується здійснювати овердрафтове обслуговування клієнта, яке полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку позичальника № 2509, відкритому у банку, за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до п. 3 цього договору.

Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено, що ліміт, стосовно цього договору є сумою позичальника понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. На момент підписання цього договору, ліміт цього договору, складає суму, зазначену у п. А.2 цього договору.

Відповідно до п.п. А2, А3 кредитного договору, кредитний ліміт овердрафту по цьому договору, становить 40000 гривень, на строк до 08.06.2009 року.

Згідно п. 4.1 кредитного договору за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника після закриття банківського дня, позичальник сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Розмір ставки встановлений у п. А.7 цього договору.

Пунктом 4.2. кредитного договору встановлено, що відповідно до ст. 212 ЦК України у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 1.4, 1.5., 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5. 2.3.4 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазанченому у п. А.8 цього договору.

Відповідно до п. А.7 кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється процентна ставка - 25 % річних.

Згідно п. А.8 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі - 50 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до п. 5.1. кредитного договору у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору, строків повернення кредиту, передбачених п.п. 1.4, 1.5, 2.2.3, 2.2.4. 2.2.5, 2.3.4 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.7, 4.4 цього додатка до договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі - 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, ате не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня.

09.06.2008 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № МК-032ОМ/1.

П.1 договору поруки встановлено, що предметом цього договору є надання поруки ОСОБА_2 перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за договором № МК-032ОМ.

Згідно п. 2 договору поруки ОСОБА_2 відповідає перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і ОСОБА_1, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та ніших платежів, відшкодування збитків.

Однак, ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, а тому, станом на 14.12.2015 року загальна заборгованість за кредитом, складає 143799, 51 гривень.

В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не з?явився, але подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність і підтримання позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про день і час слухання справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судове засідання, також не зявився, однак, подав на адресу суду письмову заяву про застосування строку позовної давності та відмову в задоволенні даного позову з цієї підстави, оскільки останнє погашення його довірителькою суми боргу по тілу кредиту, в сумі 5000 гривень відбулось 28.01.2010 року, а відсотків, в сумі 3000 гривень 22.02. 2010 року, а тому, строк позовної давності закінчився 23.02.2013 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день і час слухання справи.

Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 28.10.2004 року ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» , на підставі відповідної письмової заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_1 було відкрито рахунок № 2509.

09.06.2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір № МК-032ОМ про надання овердрафт-мікро кредиту.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов?язується здійснювати овердрафтове обслуговування клієнта, яке полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку позичальника № 2509, відкритому у банку, за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до п. 3 цього договору.

Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено, що ліміт, стосовно цього договору є сумою позичальника понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. На момент підписання цього договору, ліміт цього договору, складає суму, зазначену у п. А.2 цього договору.

Відповідно до п.п. А2, А3 кредитного договору, кредитний ліміт овердрафту по цьому договору, становить 40000 гривень, на строк до 08.06.2009 року.

Згідно п. 4.1 кредитного договору за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника після закриття банківського дня, позичальник сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Розмір ставки встановлений у п. А.7 цього договору.

Пунктом 4.2. кредитного договору встановлено, що відповідно до ст. 212 ЦК України у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 1.4, 1.5., 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5. 2.3.4 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазанченому у п. А.8 цього договору.

Відповідно до п. А.7 кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється процентна ставка - 25 % річних.

Згідно п. А.8 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі - 50 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до п. 5.1. кредитного договору у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору, строків повернення кредиту, передбачених п.п. 1.4, 1.5, 2.2.3, 2.2.4. 2.2.5, 2.3.4 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.7, 4.4 цього додатка до договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі - 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, ате не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня.

09.06.2008 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № МК-032ОМ/1.

П.1 договору поруки встановлено, що предметом цього договору є надання поруки ОСОБА_2 перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за договором № МК-032ОМ.

Згідно п. 2 договору поруки ОСОБА_2 відповідає перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і ОСОБА_1, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та ніших платежів, відшкодування збитків.

Однак, ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, а тому, станом на 14.12.2015 року загальна заборгованість за кредитом, складає 143799, 51 гривень.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права в грудні 2015 року, в зв?язку з чим пропустив строк позовної давності, про що заявлено стороною, що є підставою для відмови в задоволенні даного позову, на підставі ст. 267 ч. 4 ЦК України, оскільки останнє погашення ОСОБА_1 суми боргу по тілу кредиту, в сумі 5000 гривень відбулось 28.01.2010 року, а відсотків, в сумі 3000 гривень 22.02. 2010 року, а тому, строк позовної давності закінчився 23.02.2013 року.

Керуючись ст. 267 ч. 4 ЦК України, ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в зв?язку з пропуском строку позовної давності.

Повний текс буде виготовлений на протязі п?яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Копію даного рішення направити для відому сторонам рекомендованим листом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайсуд з дня отримання його копії.

Суддя: (підпис)

Згідно оригіналу.

Суддя:

Секретар:

Дата документу 14.09.2016