Дата документу 26.04.2016
Провадження № 2/320/786/16
26 квітня 2016 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого: судді Бахаєва І.М.
при секретарі: Фурсовій Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Мелітопольгаз» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків,
До суду звернувся представник ОСОБА_1 акціонерного товариства «Мелітопольгаз» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків.
В обґрунтування позову зазначив, що 10.06.2015 керуючи технічно несправним квадроциклом «Леопард» відповідач по справі ОСОБА_3, рухаючись в напрямку вул. Пушкіна в м. Мелітополь виїхав за межи проїзної частини та допустив наїзд на огорожу та газопровід будинку №466 по вул. Пушкіна у м. Мелітополь. Внаслідок скоєння ОСОБА_3 ДТП та пошкодження газопроводу ПАТ «Мелітопольгаз» зазнало збитків на 3 834, 84 грн.. Під час проведення досудового розслідування відповідач ОСОБА_3 повідомив вигадане місце проживання та переховувався від правоохоронних органів. Фактичне його місцеперебування не встановлене, через що вирішити питання про добровільне відшкодування завданих збитків винуватцем ДТП ОСОБА_3 ПАТ «Мелітопольгаз» не має змоги. Проте, в матеріалах досудового слідства є протокол допиту свідка ОСОБА_2 від 29.08.2015 року. В своїх показаннях ОСОБА_2 зазначає, що він є власником квадроциклу «Леопард» чорного кольору, який придбав у 2012 році. Цей квадроцикл він використовував у вільний час для поїздок на природі та поза дорогами загального користування. 09.06.2015 року ввечері, відповідач по справі ОСОБА_2, на прохання відповідача ОСОБА_3 надав йому квадроцикл для прогулянки. 10.06.2015 року від ОСОБА_3 за телефоном ОСОБА_2, дізнався про скоєння ДТП.
На підставі викладеного, представник ОСОБА_1 акціонерного товариства «Мелітопольгаз», просить суд, стягнути солідарно з відповідачів по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Мелітопольгаз», заборгованість в розмірі, 3 834, 84 грн.., та судовий збір в розмірі 1218 грн..
На адресу суду від представника публічне акціонерне товариство «Мелітопольгаз», надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутністю, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, рекомендованими листами, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутністю від нього не надходило.
До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома.
У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене позивачу належним чином.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, через засоби масової інформації, через оголошення в газету «Запорізька Правда».
Через неявку відповідачів у судове засідання з невідомих суду причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, зясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
10.06.2015 керуючи технічно несправним квадроциклом «Леопард» ОСОБА_3, рухаючись в напрямку вул. Пушкіна в м. Мелітополь виїхав за межи проїзної частини та допустив наїзд на огорожу та газопровід будинку №466 по вул. Пушкіна у м. Мелітополь, що документально підтверджується, копією протоколом місця ДТП від 10.06.2015 року, схемою ДТП від 10.06.2015 року, (а.с.13-15, 16).
Внаслідок скоєння ОСОБА_3 ДТП та пошкодження газопроводу ПАТ «Мелітопольгаз» зазнало збитків на 3 834, 84 грн., про що свідчить копія довідки голови правління ПАТ «Мелітопольгаз», (а.с.8,10).
Під час проведення досудового розслідування відповідач ОСОБА_3 повідомив вигадане місце проживання та переховувався від правоохоронних органів, про що свідчать документальні докази, (а.с.9, 10, 11).
Фактичне його місцеперебування не встановлене, через що вирішити питання про добровільне відшкодування завданих збитків винуватцем ДТП ОСОБА_3 ПАТ «Мелітопольгаз» не має змоги.
В матеріалах досудового слідства є протокол допиту свідка ОСОБА_2 від 29.08.2015 року. В своїх показаннях ОСОБА_2 зазначає, що він є власником квадроциклу «Леопард» чорного кольору, який придбав у 2012 році. Цей квадроцикл він використовував у вільний час для поїздок на природі та поза дорогами загального користування. 09.06.2015 року ввечері, відповідач по справі ОСОБА_2, на прохання відповідача ОСОБА_3 надав йому квадроцикл для прогулянки. 10.06.2015 року від ОСОБА_3 за телефоном ОСОБА_2, дізнався про скоєння ДТП, що підтверджується копією протоколу допиту, (а.с.17-18).
Згідно із ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
За своєю технічною характеристикою квадроцикл є позадорожним транспортним засобом, у звязку із чим є джерелом підвищеної небезпеки.
Відповідно до п.1ст.1187 ЦК України «Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових па собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.»
Згідно до п.2 ст.1187 ЦК України обов'язок відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, покладено на володільця джерела підвищеної небезпеки, тобто особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Володілець джерела підвищеної небезпеки не є суб'єктом відповідальності за шкоду, якщо доведе, що це джерело вибуло з його володіння внаслідок неправомірних дій інших осіб. Однак якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкоду, завдану діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовують вони спільно, в частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч. 4 ст. 1187 ЦК). З показань Відповідача, що буди на досудовому слідстві, вбачається що він, неодноразово та за власним бажанням, надавав у тимчасове користування ОСОБА_4 квадроцикл для прогулянок, та не дуже переймався місцем знаходження свого транспортного засобу.
Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності, якщо доведе що шкоди було завдано внаслідок: дії непереборної сили або умислу потерпілого. При заподіянні матеріальної шкоди (пошкодження газопроводу) ПАТ «Мелітопольгаз» через ДТП за о ОСОБА_3П, що керував квадроциклом «Леопард», який належить на праві власності ОСОБА_2 ні дії непереборної сили а умислу потерпілого встановлено не було.
Вина відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у завданні матеріальної шкоди позивачу доведена обставинами викладеними у позовній заяві, та підтверджено документально.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачів судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Отже, з урахуванням ст. 88 ЦПК України, солідарно з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору понесені ним і документально підтверджені, в розмірі 1 218,00 гривень, (а.с.1).
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Мелітопольгаз» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків, такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 1187 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 74, 79, 88, 137, 197, 209, 224-231 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства «Мелітопольгаз» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків - задовольнити повністю.
Стягнення є солідарним з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, (засобів мешкання, перебування, та звязку не відомі).
Стягнення є солідарним з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України СА 383701 виданий Мелітопольським РВ УМВС України в Запорізькій області від 10.12.1996 року).
Стягнення є солідарним з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, (засобів мешкання, перебування, та звязку не відомі).
Стягнення є солідарним з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України СА 383701 виданий Мелітопольським РВ УМВС України в Запорізькій області від 10.12.1996 року).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ