АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/4386/16 Головуючий 1 інст. - Ніколаєнко І.В.
Cправа № 2018/2-4629/11 Доповідач - Пономаренко Ю.А.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - судді: Пономаренко Ю.А.,
суддів колегії: Івах А.П.,Овсяннікової А.І.,
за участю секретаря: Каплоух Н.Б.
заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про зобов`язання вчинити дії,
У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова та просив зобов`язати КЕВ м. Харкова надати йому за рахунок Міністерства Оборони України ізольоване житлове приміщення на склад його сім`ї при першому надходженні житла .
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 567 від 19.12.2005року, наказом начальника Харківського інституту танкових військ національного політехнічного університету' «Харківський політехнічний інститут» № 349 від 31.12.05 р. його звільнено з військової служби у зв`язку з реформуванням (скороченням штатів) ЗС України. У зв`язку із звільненням за такою підставою - ОСОБА_1 поставили на квартирний облік в КЕВ м. Харкова МОУ в позачергову чергу, але в порушення п. 8 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей», його сім`ю житлом до цього часу не забезпечено.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2011 року позовні вимоги задоволено. Зобов`язано квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова надати ОСОБА_1 за рахунок Міністерства Оборони України ізольоване житлове приміщення на склад його сім`ї, при першому надходженні житла.
Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, Міністерство Оборони України звернулося з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, відповідно до ст.303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.
Судова колегія не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони не можуть вважатися правильними, обгрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам по справі та вимогам діючого законодавства.
Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу, своїх вимог і заперечень.
Матеріали справи містять дані про те, що наказом начальника Генерального штабу
Головнокомандувача Збройних сил України № 567 від 19.12.2005 року, наказом начальника Харківського інституту танкових військ національного політехнічного університету «Харківський політехнічний інститут» № 349 від 31.12.05 р. майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби у зв`язку з реформуванням (скороченням штатів) ЗС України, що підтверджується довідкою КЕВ м. Харкова. У зв`язку з звільненням за такою підставою його поставили на квартирний облік в КЕВ м. Харкова МОУ в позачергову чергу з 31.12.2005 року, що підтверджується довідкою КЕВ м. Харкова.
Відповідно до абз.1 п.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно абз.7 п.1 ст.12 Закону, порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.23 Закону, фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для зокрема Міністерства оборони України, інших джерел, передбачених законом.
Пунктом 1 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин (далі
Порядок), прийнятого на виконання і в розвиток Закону, цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) зокрема Збройних Сил України, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей.
Згідно п.4 Порядку, центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво зокрема Збройними Силами видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом, а також щороку визначають обсяги службового житла і житла, до надається військовослужбовцям для постійного проживання.
Згідно п.1.1. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства зборони України від 30.11.2011 року №737 в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин (далі - Інструкція), ця Інструкція визначає організацію зокрема забезпечення килими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової військової служби, призваних на військову службу у зв`язку і мобілізацією, і резервістів), а також осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, включаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти під час проходження військової служби, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов.
Аналізуючи норми вищевказаного законодавства, вбачається, що жилі приміщення для постійного проживання виділяються за рахунок коштів, що передбачаються в Держбюджеті на відповідний рік для Міноборони. Прийняття рішення щодо розподілу вказаних житлових приміщень серед осіб, які мають право на їх отримання, має чітко визначену процедуру в якій в обов`язковому порядку приймають участь: квартирно-експлуатаційний відділ (КЕЧ) району; гарнізонна житлова комісія; начальник гарнізону; житлова комісія військової частини; відповідні структурні підрозділи Міністерства оборони України; Міністр оборони України, інші (Головне КЕВ Збройних Сил України; Комісія з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України, яка створюється за наказом Міністра оборони України).
Таким чином, до повноважень квартирно-експлуатаційного відділу не входить вирішення питання щодо розподілу та надання житлових приміщень для постійного проживання осіб, які перебувають на квартирній черзі.
Колегія суддів вважає, що при таких обставинах у суду 1 інстанції не було правових підстав для задоволення позовних вимог, не з`ясувавши при цьому повноваження квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України.
Доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.
Відповідно до п.3,4 ст.309 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального права.
З підстав наведеного, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, на підставі п.п.3,4 ч.І ст.309 ЦПК України скасовує рішення суду 1 інстанції та постановляє нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1ст. 307, п.3,4 ч.І 309, 313, 314, 316, 317,319, 324 ЦПК України, судова колегія,
ВИРІШИЛА:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Харкова 12 грудня 2011 року - скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про зобов`язання вчинити дії відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 267,96 грн.
Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.
Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.
Головуючий - Ю.А. Пономаренко
Судді - А.П. Івах

А.І. Овсяннікова