Справа № 647/1580/16-ц
№ провадження 2/647/636/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2016 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря Онус О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права постійного користування на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з зазначеним позовом та мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Тягинка, Бериславського району, Херсонської області помер його батько ОСОБА_3.Для ведення селянського (фермерського) господарства ОСОБА_3, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, виданого Зміївською сільською радою 29 січня 2001 року на підставі рішення Бериславської районної ради від 28 грудня 2001 року № 299, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею землі за № 101, для постійного користування була надана земельна ділянка площею 10,0 га., та у приватну власність, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Зміївською сільською радою 23 червня 2000 року на підставі рішення 7 сесії 23 скликання Зміївської сільської ради від 27 травня 1999 року за № 50, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 258, була надана земельна ділянка площею 3,0 га. Дані земельні ділянки розташовані на території Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори 27 серпня 2008 року заведена спадкова справа № 488/2008 до майна померлого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 28 березня 2016 року у справі № 647/455/16-ц за ОСОБА_1 визнаноправо власності на земельну ділянку площею 3,00 га, яка розташована на території Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільове призначення земельної ділянки - ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер : НОМЕР_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Таким чином, позивач успадкував належну померлому земельну ділянку площею, яка належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Зміївською сільською радою 23 червня 2000 року на підставі рішення 7 сесії 23 скликання Зміївської сільської ради від 27 травня 1999 року за № 50, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 258.Згідно листа завідуючої Бериславської державної нотаріальної контори, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку яку передано у постійне користування неможливо видати.Зважаючи на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, вважає, що іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у нього немає.Також просив встановити факт родинних відносин, оскільки в документах що підтверджують родинний зв'язок з померлим маються розбіжності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в судовому засіданні позов не визнала у зв'язку з тим, що право постійного користування землею не може бути успадковане, а тому в задоволенні позову просила відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення та позицію сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Тягинка, Бериславського району, Херсонської області помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим Тягинською сільською радою Бериславського району Херсонської області 19 березня 2008 року, актовий запис № 09 ( а.с.9)

Для ведення селянського (фермерського) господарства ОСОБА_3, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, виданого Зміївською сільською радою 29 січня 2001 року на підставі рішення Бериславської районної ради від 28 грудня 2001 року № 299, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею землі за № 101, для постійного користування була надана земельна ділянка площею 10,0 га., та у приватну власність,відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Зміївською сільською радою 23 червня 2000 року на підставі рішення 7 сесії 23 скликання Зміївської сільської ради від 27 травня 1999 року за № 50, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 258, була надана земельна ділянка площею 3,0 га. Дані земельні ділянки розташовані на території Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, в зв'язку з чим позивач звернувся до державної нотаріальної контори заявою про прийняття спадщини.

Державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори 27 серпня 2008 року заведена спадкова справа № 488/2008 до майна померлого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 28 березня 2016 року у справі № 647/455/16-ц за ОСОБА_1 визнаноправо власності на земельну ділянку площею 3,00 га, яка розташована на території Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільове призначення земельної ділянки - ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер : НОМЕР_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Таким чином, позивач успадкував належну померлому земельну ділянку площею, яка належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Зміївською сільською радою 23 червня 2000 року на підставі рішення 7 сесії 23 скликання Зміївської сільської ради від 27 травня 1999 року за № 50, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 258.

Згідно листа завідуючої Бериславської державної нотаріальної контори, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку яку передано у постійне користування неможливо видати.

Відповідно дост. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК Українипередбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це передбаченост. 1217 ЦК України.

Вст. 1268 ЦК Українизазначено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Згідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

У ст. 141 ЗК України зазначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Даний перелік є вичерпний і смерть особи - користувача земельної ділянки, не є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Будь-які акти органів державної влади щодо припинення права спадкодавця щодо постійного користування вищевказаною земельною ділянкою відсутні.

Відповідно до ч. 2ст. 407 ЦК Українита ч. 2ст. 102-1 ЗК Україниправо користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Суд звертає увагу на те, що право постійного користування земельною ділянкою у спадкодавця виникло у 2001 році - до дати набрання чинності ЗК України (який набрав чинності з 01.01.2002 р.), а рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005 визнано неконституційним положення п. 6 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України щодо зобов'язання громадян, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди на них.

Зважаючи на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, реалізує покладені на нього, згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України, повноваження стосовно передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів. Враховуючи викладене, та те, що земельна ділянка, яка є предметом розгляду, належить до земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та знаходиться за межами населених пунктів, саме Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області є належним відповідачем по справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом, проте в документах що підтверджують родинний зв'язок з померлим маються розбіжності.

Відповідно ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії І - КГ № 340344.

Таким чином, померлий являється рідним батьком позивача.

Встановлення факту родинних відносин має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки з ним пов'язано отримання спадщини.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,212,213,215 ЦПК України,ст.ст. 407, 1216-1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 92, 102-1, 141 ЗК України,суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється сином ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Тягинка, Бериславського району, Херсонської області.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право постійного користування на земельну ділянку площею 10,0 га, що розташована на території Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, виданого Зміївською сільською радою 29 січня 2001 року на підставі рішення Бериславської районної ради від 28 грудня 2001 року № 299, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею землі за № 101, була надана в постійне користування ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. О. Кириленко