Провадження № 2/761/7646/2016
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2016 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Головного територіального управління юстиції Львівської області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС» про визнання недійсним протоколу про проведення електронних торгів з продажу нерухомого майна, визнання протиправними дій державного виконавця та скасування державної реєстрації про право власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

13.09.2016 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 в порядку ст.118 ЦПК України подано до Шевченківського районного суду м. Києва позов до Державного підприємства «СЕТАМ», Головного територіального управління юстиції Львівської області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС» про визнання недійсним протоколу про проведення електронних торгів з продажу нерухомого майна, визнання протиправними дій державного виконавця та скасування державної реєстрації про право власності на нерухоме майно.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, позивач, серед іншого, просить визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби МУЮ в Львівській області у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа №2-191/2010 від 04.01.2011 року, виданого Перемишлянським районним судом Львівської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ПП «П.Д.В.» на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу в сумі 383 931,48 доларів США.

Однак, порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, регламентовано розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України.

Зважаючи на викладене, вказані вимоги відповідно до ст. 15 ЦПК України не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, тобто в порядку позовного, регламентованому розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, який, в розумінні ч. 3 ст. 15 ЦПК України, не віднесено до цивільного судочинства.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відтак, зважаючи на вищезазначене, приходжу до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій державного виконавця не підлягають розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, а тому у вказаній частині у відкритті провадження слід відмовити.

При цьому, вважаю за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення подається до суду, який видав виконавчий документ.

Окрім того, відповідно до положень ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, у відповідності до роз'яснень, як містяться у п. 18 вищевказаної постанови, згідно зі ст. 62 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, на яке звернено стягнення, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями на підставі договору між державною виконавчою службою та спеціалізованою організацією шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Відповідно до ч.4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на конкурсах, аукціонах (прилюдних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (з урахуванням особливостей її проведення).У зв'язку із наведеним спір про визнання недійсним аукціону (прилюдних торгів) або визнання його таким, що не відбувся, проведеного спеціалізованою організацією щодо реалізації майна, на яке було накладено арешт за виконавчим документом, вирішується судом у порядку цивільного судочинства, якщо однією з його сторін є фізична особа, з додержанням правил виключної підсудності (стаття 114 ЦПК України). При цьому справа розглядається у позовному провадженні, а не в порядку розгляду скарги на дії державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Як вбачається зі змісту даної позовної заяви, позивачем також заявлено вимогу, що виникає з приводу нерухомого майна, а саме вимогу про визнання недійсним протоколу про проведення електронних торгів з продажу нерухомого майна, яке знаходяться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Б. Хмельницького, 35, що територіально знаходиться поза межами дислокації Шевченківського району міста Києва.

Водночас, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках коли справа не підсудна цьому суду.

З огляду на викладене, суддя прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 в частині вимог про визнання недійсним протоколу про проведення електронних торгів з продажу нерухомого майна та підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, а саме - за місцезнаходженням нерухомого майна.

Також, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд скасувати державну реєстрацію про право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Б. Хмельницького, 35, що територіально знаходиться поза межами дислокації Шевченківського району міста Києва.

Разом з тим, враховуючи те, що заявлена позивачем вимога про скасування державної реєстрації про право власності на нерухоме майно є похідною від вимоги про визнання недійсним протоколу про проведення електронних торгів з продажу нерухомого майна, суддя прийшов до висновку, що позовна заява у вказаній частині також підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, а саме - за місцезнаходженням нерухомого майна.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 15, 114, 121, 122, 209, 210, 384 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкриті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Головного територіального управління юстиції Львівської області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби в частині позовних вимог про визнання протиправними дій державного виконавця - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Головного територіального управління юстиції Львівської області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС» в частині позовних вимог про про визнання недійсним протоколу про проведення електронних торгів з продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації про право власності на нерухоме майно, - повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: