провадження 2/712/164/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кузьменка В.А.

при секретарі - Коваль М.О.

за участю адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору позики укладеним та визнання грошового зобов»язання об»єктом спадкових справ та стягнення грошового зобов»язання.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом доОСОБА_4 про визнання договору позики укладеним, визнання грошового зобов»язання об»єктом спадкових справ та стягнення грошових коштів. В заяві вказує, що вона є матір»ю ОСОБА_5, який помер 08.02.2015року. За життя ОСОБА_5 придбав земельну ділянку загальною площею 0,1495га, що знаходиться в с. Руська Поляна. Після придбання земельної ділянки ОСОБА_5 звернувся до позивачки з проханням позичити йому грошові кошти в сумі 20 000дол. США для лікування, а також для будівництва будинку на вищевказаній земельній ділянці. Позивач йому пояснила, що у неї таких грошових коштів немає, і що треба буде брати їх в кредит в банку, і вона надасть своє власне майно в іпотеку під забезпечення виконання договору. Після чого 10 квітня 2008року між Акціонерним товариством «Індустріально - експортний Банк» та нею було укладено договір іпотеки житлового приміщення № 212/700506-н-і. для забезпечення виконання зобов'язань, які на себе взяв ОСОБА_5 по кредитному Договору № 212/700506-н від 10 квітня 2008року. Предметом договору є її нерухоме майно, а саме квартира за адресою: м. Черкаси, вул. 30-років Перемоги 42 кв. 366.

Кредит сплачувався, але у 2008 - 2009рр. сталася світова економічна криза, кредит брався в доларах США і виникла заборгованість кредитних зобов'язань. І тому було вирішено продати квартиру та сплатити кошти за кредитним Договором. Договір купівлі - продажу (який вчинявся з дозволу Банку) був укладений у приватного нотаріуса Черкаського міського ютаріального округу ОСОБА_6 Тобто в день підписання Договору купівлі - продажу квартири та погашення кредитних зобов'язань ОСОБА_5 вона позбулась свого права власності на квартиру, в зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 обов'язків за кредитним договором № 212/700506-н. Вважає, що на момент укладення договору іпотеки з AT « Ідустріально - експортний Банк» фактично існував договір позики, за яким ОСОБА_5 позичає у матері ОСОБА_3 20 000дол США. ОСОБА_4 свого обов'язку по поверненню коштів їй не виконав, фактично їх виконала вона за рахунок свого власного майна. Просить суд визнати договір позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладеним, стягнути з відповідача ОСОБА_4 як спадкоємця грошові кошти в сумі 20 000доларів США, що еквівалентно 460 000грн.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_7, представник ОСОБА_1 підтримували вимоги та просили суд їх задоволити. Просили суд визнати договір позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладеним, стягнути з відповідача ОСОБА_4 як спадкоємця після смерті ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 20 000доларів США, що еквівалентно 460 000грн.

Відповідач ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення щодо позовних вимог, вважають, що відсутні взагальні договірні відносини між позивачкою та ОСОБА_5, ОСОБА_4 про отримання коштів, відсутні будь які розписки про їх повернення. Крім того за життя ОСОБА_5 позивачка до нього з будь якими вимогами не зверталась, просили суд відмовити у стягненні грошових коштів на користь позивача.

Заслухавши пояснення сторін, адвокатів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Договір позики укладається у письмовій формі відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що

- 23.08.2006року відповідно до договору купівлі продажу ОСОБА_5 купив земельну ділянку загальною площею 0,1495га, що знаходиться в с.Руська Поляна, Черкаського району

- 10 квітня 2008року між Акціонерним товариством «Індустріально - експортний Банк» та фізичною особою - ОСОБА_3 укладено договір іпотеки житлового приміщення № 212/700506-н-і. Предметом договору є її нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язань, які на себе взяв ОСОБА_5 по кредитному Договору № 212/700506-н від 10 квітня 2008року.

-квартира, що віддалася в іпотеку знаходилась за адресою: м. Черкаси, вул. 30-років Перемоги 42 кв. 366, власник позивачка ОСОБА_3

- 19.02.2009року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1

- 08.02.2015року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 І-СР № 247566 виданого 12.02.2015року, про що вчинено відповідний актовий запис за № 13.

З матеріалів цивільної справи, вбачається, що ОСОБА_5, який помер 08.02.2015року є сином та батьком сторін по справі. За життя 10.04.2008року він уклав кредитний договір № 212/700506-н з Акціонерним товариством «Індустріально - експортний Банк».

10 квітня 2008року між Акціонерним товариством «Індустріально - експортним Банком» та позивачкою ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки житлового приміщення № 212/700506-н-і. Предметом договору було нерухоме майно, власником якого була позивачка ОСОБА_3 (для забезпечення виконання зобов'язань, які на себе взяв ОСОБА_5 по кредитному Договору № 212/700506-н від 10 квітня 2008року). Квартира, що віддалася в іпотеку була власністю позивачки та знаходилась за адресою: м. Черкаси, вул. 30-років Перемоги 42 кв. 366.

На виконання зобов»язань по кредитному договору 19.02.2009року позивачка ОСОБА_3 продала спірну квартиру гр.ОСОБА_8, що підтверджено договором купівлі продажу квартири АДРЕСА_1.

Аналізуючи письмові докази, вислухавши пояснення сторін, на думку суду дані правовідносини не свідчать про заключення між сторонами по справі договору позики та повернення грошових коштів відповідно до вимог ст.1046 ЦК УКраїни.

Відповідних доказів про зобов»язання ОСОБА_5 повернути грошові кошти позивачці ОСОБА_3 в розмірі 20 000 доларів США суду надано не було, що ставить під сумнів виникнення заявлених позивачем зобов»язань про повернення грошових коштів.

В матеріалах справи відсутні будь які договірні відносини ( розписки), які укладалися між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_5 на предмет отримання останнім грошових коштів та їх повернення.

Крім того суд не погоджується з позицією позивачки щодо визнання укладеним договору позики між нею та ОСОБА_5, оскільки на момент предьявлення позивачкою даної вимоги ОСОБА_5 помер, що позбавляє суд в межах чинного законодавства розглянути дану вимогу.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що позивач не довів в судовому засіданні обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, не надав належних доказів у зв»язку з чим позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 88, 214- 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 526, 1046, 1047, 1050 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору позики укладеним та визнання грошового зобов»язання об»єктом спадкових справ та стягнення грошового зобов»язання - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В.А.Кузьменко