АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/625/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар Кошельник В.М.

з участю : позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/23279/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах яких діє їх законний представник - ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6, звертаючись до суду з позовом, вказував, що є власником житлової квартири № 2, розташованої у будинку № 135 по вул. Подільській, в м. Хмельницькому. У вказаній квартирі зареєстровані його неповнолітні сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Однак, сини, фактично проживаються з матір'ю, його колишньою дружиною ОСОБА_3 за адресою її проживання. Зазначав, що діти уже більше 7 років не проживають у будинку та не користуються ним. В обґрунтування позовних вимог, позивач надав письмові докази. Крім того, вказував, що фактична реєстрація у квартирі відповідачів, обмежує його права, як власника, на вільне користування та розпорядження власністю - жилим приміщенням. Тому просив визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим будинком № 135, квартира № 2 по вул. Подільській в м. Хмельницький, стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 лютого 2016 року вказаний позов задоволено частково. Ухвалено визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право на користування квартирою № 2 по вул. Подільській, 135 в м.Хмельницькому. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, _____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7 провадження № 22-ц/792/625/16

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 43, 46

ОСОБА_5, не погоджуючись з вказаним рішенням, просить його скасувати, ухвалити рішення, яким відмовити задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вказує, що суд при вирішення спору помилково застосував положення ст.405 ЦК України, оскільки, позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог, послався на положення ст.ст. 70, 71 ЖК України. Також, вказує, що при вирішення спору, суд не взяв до уваги дійсні мотиви позивача для зняття дітей з реєстрації. Також, вказує, що суд не дослідив причин не проживання дітей у спірній квартирі. Зокрема, суд не взяв до уваги, що квартира фактично зруйнована і сам позивач не проживає за цією адресою. Крім того, вказує, що в порушення норм процесуального права суд в резолютивній частині рішення вказав про часткове задоволення позову. Також суд безпідставно стягнув з неї, ОСОБА_3, судові витрати, оскільки вона не є стороною справи до неї позовні вимоги не були пред'явлені.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 3 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Так задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що неповнолітні ОСОБА_4, 2001 року народженя, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, без поважних причин понад рік не проживали в житловому приміщенні, яке належить позивачу, а тому втратили право користування даним житлом.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали в 2010 році.

ОСОБА_1 на підставі договору дарування є власником 43/250 частин житлового будинку по вул. Подільська, 135 в м. Хмельницький.

Між співвласниками даного будинку встановлений порядок користування будинком.

В будинку зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 з 1989 року, а також його синів з часу їх народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_3 знята з реєстрації за даною адресою з 30 вересня 2015 року.

У відповідності до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Як видно з аналізу вищевказаних норм цивільного законодавства, основною умовою втрати права користування житлом членом сімї власника є відсутність члена сім'ї без поважних причин понад один рік в даному житловому приміщенні.

Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок по вул. Подільська, 135 в м. Хмельницький та 43/250 частини, які належать позивачу перебувають тривалий час в аварійному стані та непридатні для проживання.

Фактично вказані обставини підтвердив суді позивач та свідки.

На запит апеляційного суду до Хмельницької міської ради щодо придатності даного будинку для проживання надійшла відповідь, що цей будинок рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 1172 від 21 травня 1993 року перебуває у списках ветхого житлового фонду.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на час подачі позову до суду досяг чотирнадцяти років та може вільно обирати собі місце проживання, в тому числі і з батьком ОСОБА_1 за місцем реєстрації свого місця проживання в житловому будинку по вул. Подільська, 135 в м. Хмельницький, також разом з батьком в цьому будинку за згодою батьків може проживати і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Однак вказані особи не можуть проживати в цьому будинку, оскільки будинок непридатний для проживання. Сам позивач з тих же підстав не проживає в будинку, а живе за іншою адресою.

Крім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 квітня 2010 року за позовом ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про вселення та усунення перешкод в користуванні квартирою встановлено, що ОСОБА_5 чинить перешкоди їй та її дітям в користування житловим приміщенням по вул. Подільська, 135 в м. Хмельницький, а саме не пускає в квартиру, не віддає речі, заперечує проти вселення її та дітей до квартири. Цим рішенням позов ОСОБА_3С задоволено.

З врахуванням викладеного, досліджених доказів в їх сукупності колегія суддів вважає, що неповнолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, не проживають в житловому будинку по вул. Подільська, 135 в м. Хмельницький понад рік з поважних причин, які встановлені в судовому засіданні.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення з вищевказаних підстав про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 лютого 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах яких діє їх законний представник - ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко