РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 569/246/15-ц

04 липня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого - судді Денисюка П.Д.,

при секретарі Киричок М.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Квасиловець С.О.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - адвоката Сокола Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 в якому із уточненими позовними вимогами просить встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу та визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що більше десяти років проживав з відповідачкою однією сім'єю. За час спільного проживання вони піклувались один про одного, мали взаємні права та обов'язки, вели спільне господарство, мали спільний побут та сімейний бюджет. В спірній квартирі він зареєстрований в установленому законом порядку. На обставини визнання квартири АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності зазначає, що отримані від продажу своєї квартири кошти витрачав на капітальний та поточний ремонт квартири, яка належить відповідачці. Встановив паркан, провів каналізацію здійснив добудову до будинку, придбав побутову техніку та інше. Просить встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу та визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності.

У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Квасиловець С.О. позовні вимоги підтримали, просили задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник - адвокат Сокол Д.С. в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову в задоволенні якого просили відмовити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала суду, що перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_3 З ким вона проживає їй не відомо.

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що перебуває у дружніх стосунках з відповідачем. Бачив, як проходив ремонт біля будинку ОСОБА_3 та як приходив до неї у гості бачив позивача.

У судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_1 показав суду, що з 1998 року проживали разом з відповідачем. Жили як сім'я, мали спільний бюджет. У 2012 року продав свою квартиру АДРЕСА_3. За отримані кошти придбав будівельні матеріали на будівництво добудови до будинку, погасив кредити відповідачки, придбав авто.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала суду, що з дитинства знає ОСОБА_3 та з 2000 року ОСОБА_1 Проживає за адресою АДРЕСА_2 - сусідка. Вказала, що деякий період вони жили за місцем проживання позивача. Жили як одна сім'я. З часу проживання в будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зробив паркан, як продав свою квартиру зробив добудову до будинку, поставив вікна, наймав працівників.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, суд прийшов до висновку, що позовслід частково задоволити із наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони більше десяти років перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, підтримували фактичні шлюбні відносини, жили як чоловік та жінка.

Із показань свідка ОСОБА_1 убачається, що він з ОСОБА_3 більше десяти років підтримував фактичні шлюбні відносини, вели спільне господарство, мали спільний побут та сімейний бюджет.

Об'єктивність показів позивача підтверджується показами свідка ОСОБА_7, яка в судовому засіданні підтвердила факт спільного проживання як чоловіка та жінки без шлюбу, їх спільний побут та ведення господарства.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Однією з ознак сім'ї є спільне проживання двох осіб. Сім'я - це щось більше ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності допомоги один одному, узгоджувати індивідуальні права з вимогами іншого суспільного життя.

Аналіз ч.2 ст.3 СК України дає підстави для висновку про можливість виникнення сім'ї між особами, які спільно проживають без реєстрації шлюбу. Припинення спільного проживання дружини та чоловіка з поважних причин не є підставою для припинення їхньої сім'ї.

Європейський суд з прав людини при розгляді справи Кичана зауважив, що відносини де-факто, як відносини, що ґрунтуються на шлюбі можуть вважатися сімейним життям.

Відповідно до п.16 частини 1 Європейської соціальної хартій, сім'я - це головний осередок суспільства має право на відповідний соціальний, правовий та економічний захист, який забезпечує її всебічний розвиток.

Сукупністю вищенаведених доказів, беручи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу доведений.

Щодо визнання квартири АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суд приходить до наступного висновку.

28 грудня 2004 року між ОСОБА_8 та відповідачем було укладеного договір дарування спірної квартири на підставі якого остання оформила право власності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Судом також вставлено, що до квартири АДРЕСА_1 було здійснено добудову (приміщення ванни, туалету, коридору, кухні, житлової кімнати на другому поверсі).

Твердження позивача про те, що зареєстровану в установленому законом порядку на підставі дарування спірну нерухомість слід визнати об'єктом їх спільної сумісної власності є безпідставним.

Крім того, посилання позивача на те, що майно ОСОБА_3 (квартира АДРЕСА_1) за час їх спільного проживання істотно збільшилося внаслідок його грошових затрат, а саме добудова до квартири може бути визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя не заслуговує на увагу суду з огляду на наступне.

Законодавець у ст. 74 СК України визначив, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» дає роз'яснення того, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва.

На добудову до квартири (приміщення ванни, туалету, коридору, кухні, житлової кімнати на другому поверсі) сторонами по справі не надано документів на підтвердження права власності.

Квартира АДРЕСА_1 не може бути об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, оскільки на законних підставах належить відповідачці.

Відтак, позовна вимога про визнання об'єктом спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 214, 215, 223, 256, 292, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без шлюбу.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - у той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий