Справа № 204/586/16-ц
Провадження № 2/204/755/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, якою просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь кошти в розмірі понесених витрат в сумі 12 399 грн. 95 коп. та судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп. В обґрунтування позову вказав, що 05 липня 2012 року о 17 год. 00 хвл. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ-21093», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Петровського в напрямку вул. Романовського у м. Дніпропетровську, виконуючи обгін виїхав на полосу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Деу Ланос», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 В результаті ДТП пасажиру автомобіля «Деу Ланос», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 були спричинені тяжкі тілесні травми не сумісні с життям. По факту даної дорожньо-транспортна пригода слідчим відділом РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області було порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на три роки та стягнуто з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. 00 коп. На дату скоєння дорожньо-транспортна пригода водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпіла ОСОБА_4, донька загиблої ОСОБА_3, у зв'язку із похованням матері понесла матеріальні затрати на суму 12 399 грн. 95 коп. Зазначені витрати ОСОБА_1 не були відшкодовані потерпілій. Потерпіла звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Договірних зобов'язань між позивачем та ОСОБА_4 та відповідачем не виникало. У зв'язку з настанням події, передбаченої пп «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на момент дорожньо-транспортна пригода було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено потерпілій особі ОСОБА_4 відшкодування в розмірі 12 399 грн. 95 коп. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України, та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надіслав клопотання про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право,договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним.

Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Судом встановлено, що 05 липня 2012 року о 17 год. 00 хвл. на вул. Петровського, 80 у м. Дніпропетровську водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ - 21093», номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння порушив п. 2.9, п. 14.2 «в» Правил дорожнього руху, перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів, виїхав на смугу зустрічного напрямку де допустив зіткнення з автомобілем «Деу Ланос», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Деу Ланос», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, наслідок чого настала смерть ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.16).

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2012 року жорова В.В. визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 т. 286 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. Вирок набрав законної сили 18 грудня 2012 року (а.с. 11-13).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості ОСОБА_1 не потребують доказування, оскільки встановлені вироком по вищевказаній кримінальній справі, який набрав законної сили.

Відповідач на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди не виконав умов Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Згідно ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Потерпіла ОСОБА_4 у зв'язку із похованням своєї матері понесла матеріальні затрати на суму 12 399 грн. 95 коп., що підтверджується розписками, товарним чеком, квитанціями та договором замовленням КП «Ритуальна служба «Ритуал» (а.с.19-23).

Згідно підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

11 лютого 2013 року ОСОБА_4 подала заяву, як того вимагає ст. 35 пп «а» п. 41.1 ст 41 вищевказаного Закону з метою відшкодувати шкоду заподіяну під час дорожньо-транспортної пригоди (а.с.14).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема є:шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Згідно ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

У зв'язку із настанням події, передбаченої пунктом 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджується наказом № 666 від 06 березня 2013 року та довідкою № 1 від 20 лютого 2013 року на суму 10002 грн. (а.с. 26-27) та наказом № 836 від 25 березня 2013 року на суму 2397 грн. 95 коп. (а.с. 28-29).

Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування витрат на поховання загиблої ОСОБА_3 у сумі 12 399 грн. 95 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 2/20143 від 25 березня 2013 року та № 1/20143 від 07 березня 2013 року (а.с.30-31).

Листом № 3/1-05/4777 від 22 лютого 2013 року Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомило ОСОБА_1 про необхідність компенсації вказаних коштів, проте відповідач не відшкодував потерпілій ОСОБА_4 вказані витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно підпункту а підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

З огляду на викладене, оскільки позивачем за рахунок коштів фонду захисту потерпілих було здійснено відшкодування витрат на поховання ОСОБА_3 у зв'язку з її смертю з вини відповідача, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, Моторне (транспортне) страхове бюро України набуло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення виплаченого відшкодування, у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з ОСОБА_1 на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України слід стягнути судові витрати з оплати судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1187, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Моторного (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь Моторного (транспортне) страхового бюро України суму страхового відшкодування у розмірі 12399 грн. 95 коп., судові витрати по справі у розмірі 1378 грн. 00 коп., а всього 13 777 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 95 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. О. Дубіжанська