Справа № 703/5083/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Манька М.В.

при секретарі Пшенишній А.І.

з участю адвоката ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність,

встановив:

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, і просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 50 (пятдесят) будинку № 82 (вісімдесят два) вул. Кармелюка м. Сміла Черкаської області, яка належить відповідачці на праві власності, шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «ОСОБА_5 вказаного предмету іпотеки у власність в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 грудня 2007 року № 647/ФК-07 в розмірі 101 743,22 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 75 555,60 грн., заборгованості за відсотками 25 227,62 грн. та комісії за ведення кредиту 960,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що умови кредитного договору по погашенню кредитної заборгованості систематично не виконуються третьою особою - ОСОБА_4, а відповідачка зобовязалась відповідати за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором належною їй квартирою, надавши її в іпотеку, тому просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі її у власність позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що заборгованість за кредитним договором постійно зростає, оскільки позичальник систематично порушує графік погашення платежів, в результаті цього станом на 22 лютого 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 139 741,88 грн., а саме: заборгованість за кредитом 75 555,60 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 30 025,21 грн., заборгованість за комісіями 240,00 грн., пеня- 32 071,12 грн., 3 % від суми простроченого тіла кредиту 1 087,88 грн., 3 % від суми прострочених відсотків 762,07 грн. Відповідачкою та третьою особою не вживаються ніякі заходи по погашенню заборгованості, тому на позовних вимогах наполягає повністю.

Відповідачка та третя особа в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідачки проти позову категорично заперечує, посилаючись на те, що провадження у справі слід закрити, оскільки рішенням суду від 14 вересня 2010 року звернено стягнення на дану квартиру на користь ТОВ «Укрпромбанк»; крім того, оскільки ОСОБА_3 не отримувала кредитні кошти в Банку, вважає, що вона і не повинна відповідати за зобовязаннями кредитного договору від 27 грудня 2007 року № 647/ФК-07, і взагалі, відповідачка не знала про факт укладення договору іпотеки, хоча в судовому засіданні підтвердив, що підпис на іпотечному договорі виконано відповідачкою ОСОБА_3

Позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

27 грудня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 647/ФК-07, згідно з яким ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 кредит в розмірі 80 000,00 грн. зі сплатою 13,2 % річних за користування кредитом та щомісячної комісії в розмірі 0,1 % від суми кредиту, терміном повернення до 26 грудня 2022 року згідно з умовами кредитного договору.

Того ж дня, 27 грудня 2007 року, ТОВ «Український промисловий банк» як іпотекодержатель та ОСОБА_3 як іпотекодавець уклали іпотечний договір № 467/Zфкіп-07, згідно з яким іпотекодавець у разі невиконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору № 24004 зобовязалася перед Банком відповідати за зобовязаннями позичальника та нести відповідальність перед Банком за невиконання позичальником умов кредитного договору належною їй квартирою.

13 травня 2013 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, згідним з яким Продавець продав, а Покупець купив право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги позивач набув право вимоги за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 14 вересня 2010 року у справі за позовом ТОВ «Укрпромбанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернено стягнення на предмет іпотеки на користь ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості в розмірі 86 836,39 грн.

Судом встановлено, що дане рішення суду на даний час не виконано, виконавчі листи на виконання цього рішення суду на виконанні в державній виконавчій службі відсутні, відкриті виконавчі провадження відсутні ці факти сторонами визнані і доказуванню не підлягають.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобовязанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобовязання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність вимоги.

В розумінні глави 47 ЦК України відступлення права вимоги є підставою правонаступництва. Отже, заміна кредитора у зобов'язанні допускається шляхом відступлення права вимоги на підставі правочину протягом усього часу існування зобов'язання. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Виконавче провадження за виконавчим листом у справі за позовом ТОВ «Укрпромбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про звернення стягнення відсутнє - цей факт сторонами визнано, тому замінити сторону виконавчого провадження на даний час неможливо. Оскільки рішення суду від 14 вересня 2010 року не виконано, стягнення за виконавчим листом, виданим на виконання даного рішення суду, відсутні, крім того, сторони спору та підстави даного позову є іншими, тому суд вважає, що вимоги позивача є правомірними, і з цих підстав провадження у цій справі не підлягає закриттю.

Згідно з п.1.1. іпотечного договору від 27 грудня 2007 року № 467/Zфкіп-07 іпотека за цим договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором від 27 грудня 2007 року № 647/ФК-07, а саме: щомісячної оплати кредиту, відсотків та штрафних санкцій у випадку невиконання позичальником умов кредитного договору по погашенню кредиту, відсотків та комісій.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У відповідності до п.4.3.4., п.6.2. вищевказаного кредитного договору у випадку порушення Позичальником строків платежів, що встановлені цим договором, невиконання зобовязання по погашенню простроченої заборгованості в строк до 30 днів дає право Банку вимагати дострокове погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів за кредитом, комісій, штрафів та пені шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Згідно з розрахунком заборгованості станом на 22 лютого 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 139 741,88 грн., а саме: заборгованість за кредитом 75 555,60 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 30 025,21 грн., заборгованість за комісіями 240,00 грн., пеня - 32 071,12 грн., 3 % від суми простроченого тіла кредиту 1 087,88 грн., 3 % від суми прострочених відсотків 762,07 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості умови кредитного договору систематично порушуються позичальником, загальна заборгованість за кредитним договором зростає, останній платіж за кредитним договором в розмірі 800,00 грн. внесено 31 грудня 2015 року, попередній 30 вересня 2014 року, за період з 30 вересня 2014 року до 31 грудня 2015 року, а потім після 31 грудня 2015 року жодного платежу не надходило, отже, факт неналежного виконання основного зобовязання за кредитним договором підтвердився в судовому засіданні, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості.

Відповідно до положень статей 33, 35 ЗУ «Про іпотеку», згідно з якими у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачці та третій особі направлялись листи-вимоги 20 серпня 2015 року, якими вони повідомлялись про зміст порушених зобовязань та попереджались про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Однак, вимога на даний час є невиконаною.

Що стосується способу звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно з положеннями ч.2 ст. 16 ЦК України, ч.3 ст. 33, ст. 36, ч.1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 11 грудня 2013 року у справі №6-124цс13.

Крім того, при укладенні іпотечного договору сторонами цього договору ОСОБА_3 та ТОВ «Укрпромбанк» обумовлено, що у випадку настання будь-яких підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги одним з наступних способів, зокрема, шляхом прийняття іпотекодржателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобовязання (п.4.4. Іпотечного договору).

У відповідності з ч.1 ст.37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Так, пунктом 4.4.1. іпотечного договору від 27 грудня 2007 року № 467/Zфкіп-07 визначено, що «цей Іпотечний договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки».

Частиною 1 ст.37 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Згідно з висновком про оцінку предмета іпотеки станом на 19 лютого 2016 року, виконаним ТОВ «Експертна компанія «Професіонал», вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_1 становить 250 333,00 грн. Дана оціночна вартість стороною відповідача визнана в судовому засіданні, заперечень зі сторони відповідача не надходило та в судовому засіданні не заявлялось. Суд вважає, що дана оціночна вартість предмета іпотеки однокімнатної квартири відповідає рівню цін, які склались на ринку нерухомості в м. Сміла та є співмірною з розміром заборгованості боржника за кредитним договором.

З врахуванням вищевказаних норм Закону та обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі його у власність позивача за оціночною вартістю 250 333,00 грн.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 1 526,15 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 16, 512-519, 526, 527, 530, 536, 575, 589, 611, 612, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 36, 37 ЗУ «Про іпотеку» та керуючись ст.ст.10, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 грудня 2007 року № 647/ФК-07 в розмірі 101 743,22 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 75 555,60 грн., заборгованості за відсотками 25 227,62 грн. та комісії за ведення кредиту 960,00 грн., звернути стягнення згідно з іпотечним договором від 27 грудня 2007 року № 467/Zфкіп-07 на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 50 (пятдесят) будинку № 82 (вісімдесят два) вул. Кармелюка м. Сміла Черкаської області, належну ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Смілянського міськвиконкому від 31 січня 2000 року, зареєстрованого в Смілянському БТІ в реєстрову книгу № 40, номер запису 8255 та відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 17133437, виданого Смілянським виробничим підрозділом ЧООБТІ 20 грудня 2007 року, реєстраційний номер 21507894, шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «ОСОБА_5, , вказаного предмету іпотеки у власність.

Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», , право власності на квартиру № 50 (пятдесят) будинку № 82 (вісімдесят два) вул. Кармелюка м. Сміла Черкаської області, належну ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Смілянського міськвиконкому від 31 січня 2000 року, зареєстрованого в Смілянському БТІ в реєстрову книгу № 40, номер запису 8255 та відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 17133437, виданого Смілянським виробничим підрозділом ЧООБТІ 20 грудня 2007 року, реєстраційний номер 21507894.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 1 526,15 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуючий: М.В.Манько