АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/4915/15-ц Головуючий суддя І інстанції Дьоміна О. П.
Провадження № 22-ц/790/6847/16 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів: Піддубного Р.М., Кругової С.С.,

за участю секретаря: Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління публічного АТ «Ощадбанк» на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 28 вересня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління публічного АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 31.10.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», найменування якого змінене на ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №395, за яким відповідач отримав грошові кошти (кредит) на придбання товарів у сумі 10000 грн. на строк 24 місяці, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20.10.2008 року, зі сплатою 23 % річних за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання виконував у повному обсязі. Проте, з боку відповідача має місце неналежне виконання взятих на себе грошових зобов'язань за кредитним договором, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 14.10.2015 року становить 25 840 грн. 25 коп. та складається з наступного: прострочена заборгованість по кредиту - 10000 грн., прострочена заборгованість по відсоткам - 4180,02 грн., нарахована сума 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) за несвоєчасне повернення кредиту - 900 грн., нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату кредиту - 7323 грн., нарахована сума 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) за несвоєчасне повернення відсотків - 376,20 грн., нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату відсотків - 3 061,03 грн.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28 вересня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління публічного АТ «Ощадбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління публічного АТ «Ощадбанк» просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує на ті самі обставини, на які посилався в позовній заяві. Зазначає, що суд помилкового дійшов висновку про те, що відповідач не підписував кредитний договір та не отримував грошові кошти за кредитним договором. Суд послався на існування висновку експерта № Кр-Е-41 від 24.05.2007 року в рамках кримінальної справи № 101100044, згідно якого підписи в кредитному договорі та договорі застави майна та кредитній заявці не були виконані відповідачем. Але такі докази не досліджувались під час розгляду справи. Експертиза, яка була призначена у вказаній справі судом першої інстанції не біла проведена, у зв*язку із ненаданням додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи, а саме зразків почерку. Враховуючи викладене вище, представник АТ «Ощадбанк» вважає, що судом надано невірну оцінку матеріалам кримінальної справи № 101100044 та зроблено помилкові, передчасні висновки щодо непідписання кредитного договору відповідачем.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.10.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», найменування якого змінене на ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №395, за яким відповідач отримав грошові кошти (кредит) на придбання товарів у сумі 10000 грн. на строк 24 місяці, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20.10.2008 року, зі сплатою 23 % річних за користування кредитом. (а.с.6-7, 38-41).

Позивач свої зобов'язання виконував у повному обсязі.

Між тим, з боку відповідача має місце неналежне виконання взятих на себе грошових зобов'язань за кредитним договором, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 14.10.2015 року становить 25 840 грн. 25 коп. та складається з наступного: прострочена заборгованість по кредиту - 10000 грн., прострочена заборгованість по відсоткам - 4180,02 грн., нарахована сума 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) за несвоєчасне повернення кредиту - 900 грн., нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату кредиту - 7323 грн., нарахована сума 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) за несвоєчасне повернення відсотків - 376,20 грн., нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату відсотків - 3 061,03 грн. (а.с.8).

ОСОБА_1 позивачем направлялось повідомлення про стягнення заборгованості, однак вимоги, викладені в ньому виконані не були (а.с.9-10,42,43).

Представник відповідача проти позову заперечує, наполягає, що відповідач договір кредиту не підписував, кредитні кошти не отримував. Вказує, що відносно працівників Чугуївського відділення ПАТ «Державний ощадний банк України» порушено кримінальну справу, яка містить в собі дані щодо непричетності ОСОБА_1 до оформлення спірного кредитного договору та отримання будь-яких грошових коштів та інших матеріальних цінностей ОСОБА_1, а отже про безпідставність вимог банку до відповідача.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник позивача вважає належним та допустимим доказом обставин, на які він посилається постанову про виділення матеріалів із кримінального провадження в окреме провадження від 21 листопада 2007 року.

Так мотивувальна частина зазначеної постанови містить посилання на висновок експерта № Кр-Е-41 від 24.05.2007 року, з якого слідує, що підпис від імені ОСОБА_1 на першій та другій сторінці кредитного договору № 395 від 31.10.2006 року та на кредитній заявці виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Між тим, обставини, зазначені у вказаній постанові не є преюдиційними в розумінні ст. 61 ЦПК України для вирішення цієї цивільної справи.

Так, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями ст. 212 ЦПК України.

Кредитний договір від 31.10.2006 року не визнаний недійсним та ніким не оспорений.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не підписував кредитний договір та кредитну заявку.

Висновок експертизи, посилання на який міститься в постанові про виділення матеріалів із кримінального провадження в окреме провадження від 21 листопада 2007 року, матеріали цієї цивільної справи не містять, він судом першої інстанції не досліджувався.

За запитом суду копію такого висновку із експертної установи суду не надано; зі змісту листа директора інституту Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 11.03.2016 року слідує, що згідно з п. 10.20 «Інструкції з діловодства в науково-дослідних установах судових експертиз МЮУ» за №2548/5 від 24.12.2009 року - наглядові провадження зберігаються в інституті протягом 5 років, після чого знищуються (а.с.99).

З відповіді начальника відділення поліції на ст. Основа Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області від 14.03.2016 року слідує, що у зв'язку з реорганізацією системи МВС України, транспорту міліцію було ліквідовано, всі кримінальні провадження спрямовані до територіальних відділів поліції. Кримінальна справа за №3106189 розслідувалась в Управлінні МВС України на Південній залізниці, будь які обліки відсутні (а.с.97).

За клопотанням представника відповідача в суді першої інстанції по справі була призначена судова почеркознавча експертиза для вирішення питань чи підписував відповідач кредитний договір за №395 від 31.10.2006 року та кредитну заявку, але згідно повідомлення за №6325/6326 від 01.08.2016 року неможливо надати висновок, оскільки для надання повного та обґрунтованого висновку експерту необхідний значно більший порівняльний матеріал та вільні зразки підпису відповідача (а.с.136-138).

Як повідомив представник відповідача, ОСОБА_1 не має можливості надати експерту вільні зразки підпису в тій кількості, в якій запропоновано, оскільки такі вільні зразки були надані ним для проведення почеркознавчої експертизи №Кр-Е-41 від 24.05.2007 року.

Представнику ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції неодноразово роз*яснювалося право заявляти клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, про витребування доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, та наслідки ненадання таких доказів, проте будь-яких клопотань заявлено не було, належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів представником не надано.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов*язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідачем подавалася заява про застосування строків позовної давності (а.с.23-24), але згодом представник відповідача від такої заяви відмовився (а.с.26). На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник відповідача заяву про застосування позовної давності не підтримує.

З огляду на те, що кредитний договір від 31.10.2006 року не визнаний недійсним та ніким не оспорений - зобов'язання за ним підлягають виконанню, сума заборгованості за кредитом, розмір та розрахунок якої не оспорюється відповідачем, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п. п. 2, 3, ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління публічного АТ «Ощадбанк» задовольнити .

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 28 вересня 2016 року скасувати і ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління публічного АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №395 від 31.10.2006 року в сумі 25 840,25 грн. та витрати по сплату судового збору у сумі 1218 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -