У х в а л а

іменем україни

18 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Леванчука А.О.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року,

вс т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що в результаті протиправних дій з боку ОСОБА_5, які полягали у спричиненні ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, йому була спричинена матеріальна шкода, пов'язана з лікуванням, а також моральна шкода пов'язана у зв'язку з протиправними діями відносно нього, втратою роботи, тривалим лікуванням, душевними хвилюваннями. ОСОБА_5 було притягнуто до кримінальної відповідальності, проте судове провадження було закрито за нереабілітуючою обставиною, у зв'язку з закінченням строків давності, питання цивільно-правових наслідків не вирішувалось. Враховуючи те, що ОСОБА_5 добровільно не бажає відшкодувати шкоду ОСОБА_4 просив стягнути матеріальну шкоду у розмірі 4 445 грн 43 коп., моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що між сторонами відбулась бійка, внаслідок якої ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження, а останній в свою чергу, спричини ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, внаслідок яких останній отримав ваду на обличчі. Так, ОСОБА_5 зазначає, що має шрам від укусу ОСОБА_4 на обличчі, не може голитися, страждає від цього, а також страждають його близькі, у зв'язку з чим йому була спричинена моральна шкода, які ОСОБА_4 добровільно не відшкодовує. Відносно ОСОБА_4 також порушено кримінальне провадження і на даний час триває досудове розслідування, яке не закінчено через бездіяльність слідчого.

З урахуванням наведеного просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 3 995 грн 43 коп., моральну шкоду в розмірі 29 232 грн, а всього стягнути 33 227 грн 43 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог і в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що наявні підстави передбачені ст. 1166 ЦК України для стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди, оскільки згідно копій квитанцій та чеків з медичних установ, ОСОБА_4 було спричинено матеріальної шкоди, яка полягала у здійсненні витрат на лікування та реабілітацію у розмірі 3 995 грн 43 коп., а також врахувавши ступінь тяжкості завданих потерпілій особі тілесних ушкоджень, наявні підстави передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

Крім того, суди дійшли правильного висновку, що із наданих ОСОБА_5 доказів, не вбачається, що діями ОСОБА_4 йому було спричинено моральної шкоди, через спричинення тілесних ушкоджень. Зокрема відсутні належні та допустимі докази утворення шраму (рубця підборіддя) на обличчі ОСОБА_5 через незаконні дії ОСОБА_4, зокрема укусу.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

А.О.Леванчук

І.К.Парінова