Справа № 740/2970/15
Провадження № 2/740/15/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Гордієць Л.В.,

при секретарі Носилевській О.В.,

з участю: позивачки ОСОБА_1, представника відповідача -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

В С Т А Н О В И В:

13.07.2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом в якому зазначила, що 05 вересня 2014 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області прийнято рішення щодо стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі виконавчого листа відділом ДВС Ніжинського МРУЮ відкрито виконавче провадження.

Відповідач ухиляється від сплати аліментів і станом на 01.06.2015 року виникла заборгованість.

Відповідно до приписів ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до розрахунку сума неустойки складає 2622 грн. 30 коп.

В подальшому були збільшені позовні вимоги і відповідно до розрахунку неустойка (пеня) станом на 01.02.2016 року становить 16676 грн. 43 коп. Дану суму позивачка просила стягнути з відповідача на її користь.

В суді позивачка підтримала позовні вимоги за обставин викладених вище та просила її вимоги задовольнити. Також суду пояснила, що з відповідачем не було домовленості про сплату аліментів на утримання дитини наперед. Заборгованість по сплаті аліментів виникла з листопада 2014 року і тривала до лютого 2016 року. Сума заборгованості становила 7997 грн.10 коп. Відповідно до розрахунку за вказаний період неустойка (пеня) становить 16676 грн. 43 коп. На даний час заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини відповідачем погашена.

Представник відповідача - ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що позивачем не доведено наявність вини відповідача по виникненню заборгованості по аліментам. Навпаки її відсутність підтверджується сплатою відповідачем за усною домовленістю з позивачем у вересні та жовтні 2014 року 4000 грн. в рахунок майбутніх платежів по аліментам.

При здійсненні виконавчого провадження державним виконавцем розмір поточних аліментів спочатку складав 309,60 грн., потім 514,99 грн. і ще пізніше державним виконавцем видавались розрахунки, які містили ряд невідповідностей та суперечностей сум заборгованості, що змусило відповідача звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця 18.09.2015 року та визнання розрахунку незаконним. В подальшому відповідачу було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Враховуючи, що питання щодо правильності здійснення розрахунку та визначення розміру заборгованості по аліментам перебувало на розгляді у судах різних інстанцій, вина відповідача по її виникненню відсутня.

Також зазначила, що позивачкою не вірно проведений розрахунок на позовом.

Вважає, що відповідно до закону неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином. Заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів.

Просила в задоволенні позову відмовити, оскільки відповідач повністю погасив заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона як державний виконавець проводила розрахунок заборгованості по аліментах. ЇЇ розрахунок відповідно до ухвали суду проведений вірно. У вересні та жовтні 2014 року відповідачем було сплачено 4000 грн. і з цієї суми зараховані поточні аліменти. На майбутні платежі суми не зараховувалися, оскільки такої домовленості між сторонами у відповідності до вимог ч.3 ст.77 СК України не було.

Суд, вислухавши позивачку, представника відповідача, свідка, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/740/1081/14, виданого Ніжинським міськрайонним судом 16.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.7,38).

З вересня 2014 року ОСОБА_3 припинив займатися підприємницькою діяльністю, що підтверджується довідкою Ніжинської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 12.05.2015 року та 1 кварталі 2015 року перебував на загальній системі оподаткування та згідно поданої декларації про майновий стан і доходи за відповідний період, сума чистого оподаткованого доходу склала 0,00 грн. (а.с.26).

Згідно розрахунку заборгованості за аліментами головного державного виконавця Міщенко Н.І., ОСОБА_3 було визначено розмір поточних аліментів - 309 грн. 60 коп. кожного місяця (а.с.5).

08.09.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_3 було надіслано розрахунок заборгованості за аліментами, в якому розмір аліментів обчислювався із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, згідно статистичних даних, наданих управлінням статистики у Ніжинському районі, тобто розмір поточних аліментів складав 514 грн. 99 коп. кожного місяця, розмір заборгованості за аліментами при цьому становив, як вбачається з вказаного розрахунку - 5149 грн. 90 коп.(а.с.39).

ОСОБА_3 не погодився і вищезазначеним розрахунком і звернувся до Ніжинського міськрайонного суду 18.09.2015 року зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5.(а.с.42-45).

Відповідно до ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.09.2015 року ОСОБА_3 у задоволенні скарги на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайого управління юстиції ОСОБА_5 відмовлено (а.с.51-53).

Згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 20.11.2015 року ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.09.2015 року залишена без змін (а.с.60-61).

Відповідно до ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.02.2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу ДВС Ніжинського МРУЮ, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.09.2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2015 року (а.с.94-95).

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, посилання представника відповідача в судовому засіданні щодо неправильності нарахування поточних аліментів, визначення розміру заборгованості по аліментам не заслуговує на увагу.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах проведеного державним виконавцем ОСОБА_5 від 13.04.2016 року розмір заборгованості за період з листопада 2014 року по лютий 2016 року становив 7992 грн.15 коп. Зазначена сума заборгованості сплачена відповідачем в лютому та квітні 2016 року повністю (а.с.107).

Щодо даного розрахунку проведеного державним виконавцем учасники процесу заперечень не мали.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

В судовому засіданні представник відповідача стверджувала, що вина відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів відсутня, але жодних доказів суду не надала щодо поважності не сплати відповідачем аліментів за період з листопада 2014 року по лютий 2016 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі за №6-94цс15 згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов"язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи розрахунок заборгованості по аліментах на а.с.107 суд здійснює нарахування пені, розмір якої буде становить:

за листопад місяць 2014 року: 514,99*1%*30 дн. = 154,50 грн.

за грудень місяць 2014 року: 514,99*1%*31 дн. = 159,65 грн.

за січень місяць 2015 року: 514,99*1%*31 дн. = 159,65 грн.

за лютий місяць 2015 року: 514.99*1%*28 дн. = 144,20 грн.

за березень місяць 2015 року: 514,99*1%*31 дн. = 159,65 грн.

за квітень місяць 2015 року:514,99*1%*30 дн. = 154,50 грн.

за травень місяць 2015 року: 514,99*1%*31 дн. = 159,65 грн.

за червень місяць 2015 року: 514,99*1%*30 дн. = 154,50 грн.

за липень місяць 2015 року: 514,99*1%*31 дн. = 159,65 грн.

за серпень місяць 2015 року: 514,99*1%*31 дн. = 159,65 грн.

за вересень місяць 2015 року: 568,45*1%*30 дн. = 170,54 грн.

за жовтень місяць 2015 року: 568,45*1%*31 дн. = 176,22 грн.

за листопад місяць 2015 року: 568,45*1%*30 дн. = 170,54 грн.

за грудень місяць 2015 року: 568,45*1%*31 дн. = 176,22 грн.

за січень місяць 2016 року: 568,45*1%*31 дн. = 176,22 грн.

Таким чином, загальний розмір неустойки, який підлягає стягненню з відповідача становить 2435 грн. 34 коп.

Тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенні в розмірі неустойки (пені) - 2435 грн. 34 коп.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 15, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст.77, 196 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2435 (дві тисячі чотириста тридцять п"ять) гривень 34 копійок та судові витрати в сумі 24 (двадцять чотири) гривні 35 копійок на користь держави.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з часу його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя: