Справа № 617/1129/16-ц
Провадження № 2/617/600/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді Уханьової І.С., при секретарі - Радченко І.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Вовчанського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, вказавши, що 09 березня 2004 року помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,48 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вовчанського району, Харківської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії І- ХР № 108685, виданого 15 квітня 2002 року. Спадщину після померлого фактично прийняли мати померлого ОСОБА_5, дружина померлого ОСОБА_3 та позивач по справі син померлого ОСОБА_1, але у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вони не зверталися.

30 серпня 2008 року померла його баба ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2210 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вовчанського району, Харківської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР № 105791, виданого 28 березня 2003 року. За життя померла залишила заповіт, яким вказану земельну ділянку заповідала ОСОБА_6, яка у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася. Крім того, рішенням суду, яке набрало законної сили, їй було відмовлено у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому позивач вважав, що має право на спадщину (вказану земельну ділянку) по закону. У звязку із тим, що ОСОБА_3 відмовляється від спадщини, просив визнати за ним право власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом після померлих батька ОСОБА_4 та баби ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради та 3-тя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, але надали до суду заяви в якіх вказано, що не заперечують проти задоволення даного позову і просять розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії ІV-УР № 2355501 виданого 28 січня 1965 року, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть 09 березня 2004 року помер ОСОБА_4 - батько позивача, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,48 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вовчанського району, Харківської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії І- ХР № 108685, виданого ОСОБА_2 сільською радою 15 квітня 2002 року за номером 365(а.с. 4, 8).

Даними довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради Вовчанського району Харківської області від 14 червня 2016 року встановлено, що на момент смерті ОСОБА_4В.(09 березня 2004р.) разом із ним проживали: мати ОСОБА_5, дружина ОСОБА_3 та позивач по справі син ОСОБА_1 (а.с.58).

Тому суд приходить до висновку, що спадщину після померлого ОСОБА_4 фактично прийняли ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, але у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вони не зверталися.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть 30 серпня 2008 року померла ОСОБА_5 баба позивача, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4, 2210 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вовчанського району, Харківської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР № 105791, виданого Вовчанською райдержадміністрацією 28 березня 2003 року за номером 48 (а.с.5, 33).

За життя померла залишила заповіт, яким вказану земельну ділянку заповідала ОСОБА_6, яка у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася. Крім того, рішенням суду, яке набрало законної сили, їй було відмовлено у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.60-62).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі не прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 того ж Кодексу, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки(ст. 1261 ЦК України).

Даними довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради Вовчанського району Харківської області від 19 грудня 2011 року встановлено, що на момент смерті ОСОБА_5 (30 серпня 2008р.) разом із нею проживали: невістка ОСОБА_3 та позивач по справі онук ОСОБА_1 (а.с.59).

Тому суд приходить до висновку, що спадщину після померлої ОСОБА_5 фактично прийняли ОСОБА_3 та ОСОБА_1, але у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вони не зверталися.

Так, спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1

ОСОБА_3 відмовляється від своєї частки у спадщині на користь сина ОСОБА_1 ( а.с.7).

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 6, 11,15, 30, 60, 179, 209, 213-215 ЦПК України ст. ст. 328, 1223, 1261 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 80, 81 Земельного Кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Вовчанського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,48 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вовчанського району, Харківської області, що належала, померлому 09 березня 2004 року, ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії І-ХР № 108685, виданого ОСОБА_2 сільською радою 15 квітня 2002 року за номером 365.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2210 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вовчанського району, Харківської області, кадастровий номер :03:001:0018, що належала, померлій 30 серпня 2008 року, ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР № 105791, виданого Вовчанською райдержадміністрацією 28 березня 2003 року за номером 48.

Рішення може бути оскаржене через місцевий суд в апеляційний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя -