Справа № 712/2725/16-ц
Провадження № 2/712/1050/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі ТКАЧ А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача та стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 2009 році, на підставі заяви між неню та банком, був укладений договір про надання банківських послуг - відкриття карткового рахунку та його обслуговування, яким встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000 грн. На підставі заяви відповідач видав картку Visa "Універсальна" Gold N 247729, та здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій протягом 6 років. Вказана картка використовувалась для купівлі продуктів в магазині та оплати комунальних послуг.

Відповідно до виписки по картці/рахунку N 247729року 03.12.2015 року з неї без згоди Позивача здійснено несанкціоноване списання (переказ) грошових (кредитних) коштів на невстановлених на даний час осіб та/або рахунки таких осіб на суму - 19200 грн. 50 коп. Комісія за таким несанкціонованим платежем склала - 767 грн. 47 коп. Тобто в загальному 19967 грн. 47 коп. Вказані грошові (кредитні) кошти були перераховані трьома транзакціями, про що свідчить вищевказана виписка по карті/рахунку. З моменту відкриття картки на неї був встановлений кредитний ліміт не більше 20 000 грн., а ліміт розрахунків в мережі інтернет в розмірі 0грн. Не встановлені на даний час особи, під час здійснення несанкціонованих операцій шахрайським та недозволеним шляхомзбільшили суму розрахунків в мережі інтернет по картці до 99 999 грн., на що вона відповідного розпорядження в будь-якій формі не надавала, а відповідач в свою чергу вказані дії вчинив та безпідставно збільшив кредитний ліміт до 99 999 грн., при цьому не переконався у її волі на це. Тобто, невстановленими особами передбачалось заволодіння грошовими коштами навіть в більшій сумі, однак встановлений кредитний ліміт по картці/рахунку не надав можливості це зробити.

Невстановлені особи, під час здійснення вказаних несанкціонованих операцій, неправомірно налаштували на її фінансовому номері телефону переадресацію телефонних дзвінків та смс-повідомлень. Про дану переадресацію, вона дізналась зателефонувавши до оператора телефонного звязку ПрАТ «МТС», і тільки після цього переадресація дзвінків та смс-повідомлень була знята.

Розпорядження про списання/перерахування коштів вона не давала, будь-яких дій, що могли би призвести до списання грошових коштів не вчиняла, 03.12.2015 р. одразу звернулась за телефоном гарячої лінії ПАТ КБ "ПриватБанк" з вимогою заблокувати картки і здійснити відміну всіх транзакцій за 03.12.2015 р. відкриті на її ім'я, та повідомила про факт шахрайства. Будь-яких платіжних доручень не складала та не скеровувала їх відповідачу, ні у паперовому вигляді, ні у електронному з використанням електронної системи "Приват-24", або будь якої іншої клієнтської системи банку чи інших сервісів. При цьому ні картку, ні ПІН-коду картки третім особам не передавала та не повідомляла, зазначені несанкціоновані операції проводились без фізичного предявленняплатіжної банківської картки.

Крім того, 03.12.2015 р. за допомогою телефонного сервісу відповідача сформовано запити на повернення коштів № 184544 відповідно та уточнення даних за одержувачем коштів, формування квитанцій № 9336270 відповідно. Вказані запити були прийняті та зафіксовані працівниками (операторами) Відповідача.

03.12.2015року після блокування карти, одразу викликала поліцію до себе до дому та зареєструвала відповідне звернення про факт вказаного злочинущодо заволодіння невстановленими особами шахрайським способом грошовими коштами. За її зверненням від 03.12.2015 p., Черкаським відділом поліції ГУ НП в Черкаській області відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження N 0000758 від 04.12.2015 року за ч.1ст. 190 КК України.

17 грудня 2015 р. вона повторно звернулась до відділення КБ «ПРИВАТБАНК» і просила перевірити стан виконання запитів на повернення коштів № 184544, №9336270 та ще раз направити ці запити для їх задоволення та відновлення грошових коштів на банківській картці/рахунку.

Не зважаючи на вищевказані обставини та неодноразові звернення відповідач не розкриває інформацію кому та на які рахунки були перераховані вказані грошові кошти.

Несанкціонована позивачем транзакція щодо переказу коштів з його кредитної карти не відповідає загальним вимогам, встановленим ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, суперечить ч. З ст. 203 ЦК України, яка встановлює, що волевиявлення учасника правочину має бути спрямоване на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Просила суд стягнути з Публічного акціонерного банка «Приватбанк» на її користь грошові кошти в сумі - 19967 гривень 47 копійок, пеню в сумі - 1 958 грн. 45 коп., витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 2500 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задоволити.

Представник відповідача проти позову заперечував посилаючись на те, що кошти з карти, шляхом ручного введення номера карти, терміну дії і кода для інтернет-платежу, через інтернет-сайт www.p2p.platon.ua. мерчант РайффайзенБанкАваль переведені на невстановлений рахунок. Інформація про отримувача платежу Банк-екваєр надати відмовився. Банком було проведено службове розслідування в ході якого встановленол, що позивач виставила в мережі інтернет для продажу товар. Їй зателефонував покупець з номеру +31 з інформацією, що грошові кошти будуть перераховані від юридичної особи, а тому необхідно встановити на телефон переадресацію, щоб співробітник банку зміг здійснити переказ грошових коштів на надану карту, що й було зроблено. Надійшов дзвінок з номера +94, особа, що телефонувала представилася працівником, запропонувала клієнту зайти в Приват 24 диктуючи їй пароль необхідний для входу в Приват 24 які він отримав, так як паролі на телефон клієнта переадресовувалися на телефон шахрая. Таким же способом переадресація була встановлена на телефон +73 ОСОБА_1.

Клієнт підключив на телефоні переадресацію телефон шахрая, чим дала їм можливість володіти інформацією про надіслані паролі. Отримати інформацію про номер телефону на який була підключене переадресація не виявилось можливим. По даному факту порушено кримінальное провадження, яке внесене до ЄДРДР. Вина банку у заподіянні відповідачу збитків не встановлена, оскільки відповідно до умов та правил надання банківських послуг банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправлену в смс повідомленнях, пін-коді, індифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього використання і зберігання та/або прослуховуваання або перехоплення інформації у каналах зв»язку під час використання цих каналів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що у 2009 році, на підставі заяви між позивачем ОСОБА_1 та КБ « Приватбанк» був укладений договір про надання банківських послуг - відкриття карткового рахунку та його обслуговування, яким встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000 грн. На підставі заяви Відповідач-банк видав картку Visa "Універсальна" Gold N 247729, та здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій.

Відповідно до виписки по картці/рахунку N 247729 року 03.12.2015 року з неї здійснено списання (переказ) грошових (кредитних) коштів на невстановлених на даний час осіб та/або рахунки таких осіб на суму - 19200 грн. 50 коп. Комісія за таким несанкціонованим платежем склала - 767 грн. 47 коп. Вказані грошові (кредитні) кошти були перераховані трьома транзакціями, про що свідчить вищевказана виписка по карті/рахунку.

Звертаючись до суду з даним позовом вказує, що невстановлені особи під час здійснення несанкціонованих операцій шахрайським та недозволеним способом збільшили суму розрахунків в мережі Інтернет по її картці до 99 999 грн., на що вона будь-якого розпорядження не надавала, а відповідач вказані дії вчинив та безпідставно збільшив кредитний ліміт, не переконавшись у її волі на це. Розпорядження про списання/перерахування грошових коштів вона не давала, будь-яких дій, які б могли призвести до списання грошових коштів не вчиняла.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пп6.7,6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання», затверджених постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, банк, у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувались або були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції , та, за необхідності відновлює залишок коштів на рахунку до такого стану, у якому він був перед виконанням такої операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції .

Як встановлено в судовому засіданні, позивач виставила в мережі Інтернет для продажу товар. 03.12.2015 року їй зателефонував покупець та повідомив, що гроші за придбаний товар буде перераховувати юридична особа, у звязку з чим необхідно на телефон встановити переадресацію, щоб співробітник банку зміг здійснити перерахунок коштів на надану карту. Позивач погодилась з пропозицією та підключила переадресацію на власний телефон. В подальшому невстановлена особа, яка представилась працівником банку запропонувала клієнту зайти в систему Приват 24, диктуючи пароль, який для цього був необхідний і який переадресовувався на його телефон.

Позивачем не спростовано факт встановлення переадресації на власний мобільний телефон. Вказане підтверджується аудиозаписом розмови між співробітником ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 (донькою позивачки) на номер 3700, який було заслухано в судовому засіданні. В ході даної розмови ОСОБА_2 повідомила працівника банку про несанкціоноване списання коштів з її картки та картки ОСОБА_1, вказуючи на те, що діяла від імені останньої, використовуючи номер мобільного телефону.

03.12.2015 року позивач звернулась до відповідача за допомогою телефонного сервісу (3700) та повідомила про вказані обставини. Відповідачем була сформована запити на повернення коштів до банку, на рахунок якого вони були перераховані.

У відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг».п.п.1.5.5. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в SMS-повідомленні ПІН-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват 24, паролі (ніку), MobileBankinq або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного використання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах звязку під час використання цих каналів.

Між тим, позивач ОСОБА_1 підключивши на власному телефоні переадресацію на телефон невстановленої особи, надала можливість володіти інформацією про надіслані паролі, що дає підстави суду зробити висновок про те, що саме позивач як користувач своїми діями сприяла незаконному використанню свого персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції, що в свою чергу виключає відповідальність банку у відшкодуванні заподіяних позивачці збитків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,15, 62, 213-215, ЦПК України, ст. 1073 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10 днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: