Справа № 336/3182/16-ц
Пр. № 2/336/1942/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_2, третя особа головне управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів, відшкодування збитків.

В позові зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2015 року між нею та фізичною особою-приватним підприємцем ОСОБА_2, укладеного в усній формі, вона набула полушубок з хутра песця вартістю 3800 грн. Після отримання товару вона виявила дефект, який виразився у висипанні з виробу хутра. В хутряному ательє, куди вона звернулася з проханням відремонтувати предмет одягу, їй сказали, що хутро вже піддавалося склеюванню, вироб полагодженню не підлягає. Неодноразові звернення до відповідача з проханням вирішити це питання у позасудовому порядку позитивними наслідками не увінчалися. Позивач була змушена звернутися до правоохоронних органів з заявою про вчинене відносно неї кримінально каране діяння, яку внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а по кримінальному провадженню за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України триває досудове розслідування.

У звязку з викладеним просить розірвати договір між нею і відповідачем, стягнути з відповідача на її користь понесені нею з придбання цього товару витрати.

Оскільки виявлені недоліки є істотними, відповідач усунулася від відновлення товарного виду набутих речей, позивач, крім того, просить про розірвання договору купівлі-продажу.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову.

Представник позивача просить про ухвалення рішення на користь своєї довірительки.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що в даному випадку вона не діяла як субєкт підприємницької діяльності. Хоча вона й має статус фізичної особи-приватного підприємця, проте фактично підприємницької діяльності не здійснює з квітня 2015 року, і в усякому випадку не діяла як продавець в сенсі Закону України «Про захист прав споживачів» в згаданому випадку. У зазначений в заяві час вона дійсно продала свою шубу, яку вже використовувала за призначенням, про що повідомила позивачеві, розмістивши напередодні як фізична особа оголошення в мережі «Інтернет» поряд з іншими своїми оголошеннями про продаж належних їй та членам її сімї речей. Коли їй зателефонувала позивач, відповідач запропонувала зустрітися в торгівельному центрі «Аврора», оскільки він зручно розташований для обох осіб і в якому за наявності великої кількості дзеркал можна поміряти і роздивитися річ. Позивач приїхала зі своєю дорослою донькою, з якою вони уважно розглянули полушубок, позивач поміряла його, залишилась задоволеною, і сторони розсталися. Відповідач не повідомляла, що діє як субєкт господарювання, до того ж це було очевидно з огляду на обстановку, за якої здійснювався продаж, а позивач повністю усвідомлювала зміст відносин, які між ними виникли. До приміщення торгівельного будинку «Аврора», що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Аврора девелопмент», вона як субєкт підприємницької діяльності не має жодного відношення, не орендує і ніколи не орендувала у товариства будь-які приміщення, не перебувала в трудових відносинах, а зявилася туди в день вчинення продажу як громадянин, чий доступ до супермаркетів є безперешкодним.

Представник відповідача підтримав доводи своєї довірительки. Оскільки відносини сторін не регулюються положеннями законодавства про захист прав споживачів, просить про відмову у задоволенні позову.

Представник третьої особи, належним чином повідомленої про час та місце вирішення спору, до суду не зявився з невідомих причин, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи без його участі, що у відповідності до ст. 36 ЦПК України є підставою проведення судового розгляду у відсутність представника третьої особи.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, показання свідка ОСОБА_3 нової О.В., зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд не вбачає підстав для задоволення позову, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 1210 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, підлягає відшкодуванню виготовлювачем товару або іншою особою, визначеною відповідно до закону, а згідно із ст. 12111 ЦК особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюються законом.

Свої вимоги позивач спрямовує в русло правовідносин, які врегульовані законодавством про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який регулює правовідносини в сфері захисту прав споживачів, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції відповідно до закону.

В силу ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», яка містить тлумачення термінів, що застосовуються в Законі, договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ);

продавець - суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації;

продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб;

реалізація - діяльність суб'єктів господарювання з продажу товарів (робіт, послуг);

робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб;

споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Як випливає із змісту згаданих правил законодавства про захист прав споживачів і значення термінів, наведених в ньому, правовідносини з захисту прав споживачів виникають в ході споживання фізичною особою послуг, придбання, замовлення або використання продукції, які реалізуються або надаються субєктами підприємницької діяльності.

Поняття підприємництва як безпосередньої, самостійної, систематичної, на власний ризик діяльності по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством, міститься в Законі України «Про підприємництво».

Між тим судом встановлено, що продаж хутряного виробу відповідач здійснила не у звязку з господарською або підприємницькою діяльністю, а як фізична особа, і обстановка, за якої було вчинено продаж, а також відсутність договору між сторонами, який у випадку здійснення споживчого договору мав бути підтвердженим чеком, квитанцією, накладними та іншими розрахунковими документами, беззаперечно підтверджує встановлені судом обставини.

Згідно із ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене положення узгоджується зі змістом ст. 15 ЦК України, яка передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Виходячи з наведених положень цивільного і цивільного процесуального законодавства, обєктом судового захисту кожного учасника цивільних правовідносин, наділеного цивільною процесуальною правоздатністю, є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, які і можуть бути підставою для зверненням особи за судовим захистом.

Разом з тим, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що між сторонами не виникло правовідносин, що регулюються законодавством про захист прав споживачів, в русло яких спрямовує позивач свої вимоги, тому не вбачає ознак порушення права позивача з боку відповідача, що повністю виключає задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 15,16, 208, 628-630, 633, 638 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 59, 60, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О.В. Щаслива