КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2665/16-ц
Провадження № 2/552/1200/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2016 року Київський районний суд м. Полтава в складі:

судді Миронець О.К.

за участю секретаря судового засідання - Ваніної Ю.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Полтавський машинобудівний завод» про стягнення середнього заробітку

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Полтавський машинобудівний завод» про стягнення середнього заробітку та просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку 13145 грн. 60 коп. за весь час затримки розрахунків. Свій позов обґрунтовуючи тим, 22 жовтня 2015 року рішенням Київського районного суду м. Полтава в справі № 552/2337/15-ц позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» були задоволені частково, а саме було визнано незаконним та скасовано наказ № 21 від 30 березня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади терміста в Публічному акціонерному товаристві «Полтавський машинобудівний завод» за прогул без поважних причин пункт 4 статті 40 КЗпП України; визнано розірваним трудовий договір оформлений наказом № 17 від 20 березня 2014 року, укладений між ПАТ «Полтавським машинобудівний завод» та ОСОБА_3 з ініціативи працівника на підставі заяви від 24 березня 2015 року про звільнення в зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України з 06 квітня 2015 року; змінено дату та формулювання причин звільнення ОСОБА_3 з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» в зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України з 06 квітня 2015 року та зобов`язано ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» внести запис у трудову книжку ОСОБА_3 в зв`язку із зміною дати та формулювання причин звільнення; визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» № 35 від 03 березня 2015 року про оголошення догани ОСОБА_3; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 660 грн. 43 коп. втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 790 грн. 46 коп. заробітної плати з врахуванням індексації заробітної плати за період з червня 2014 року по березень 2015 року; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 6067 грн. 20 коп. вихідної допомоги; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 15168 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунків з працівником; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» 15168 грн. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 5000 грн., в задоволені інших позовних вимог відмовлено за безпідставністю. 09 листопада 2015 року ухвалою Київського районного суду Полтавської області було виправлено описку в рішенні Київського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2015 року в справі № 552/2337/15-ц, в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунків з працівником та за весь час вимушеного прогулу в іншій частині рішення залишено без змін, в цій частині судом було вирішено стягнути з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 14 662 грн. 40 коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунків з працівником; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» 14 662 грн. 40 коп. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Повний розрахунок проведено лише 26 квітня 2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачу виплачено всі належні суми у строки визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

22 жовтня 2015 року рішенням Київського районного суду м.Полтава в справі №552/2337/15-ц позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» були задоволені частково, а саме було визнано незаконним та скасовано наказ № 21 від 30 березня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади терміста в Публічному акціонерному товаристві «Полтавський машинобудівний завод» за прогул без поважних причин пункт 4 статті 40 КЗпП України; визнано розірваним трудовий договір оформлений наказом № 17 від 20 березня 2014 року, укладений між ПАТ «Полтавським машинобудівний завод» та ОСОБА_3 з ініціативи працівника на підставі заяви від 24 березня 2015 року про звільнення в зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України з 06 квітня 2015 року; змінено дату та формулювання причин звільнення ОСОБА_3 з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» в зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України з 06 квітня 2015 року та зобов`язано ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» внести запис у трудову книжку ОСОБА_3 в зв`язку із зміною дати та формулювання причин звільнення; визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» № 35 від 03 березня 2015 року про оголошення догани ОСОБА_3; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 660 грн. 43 коп. втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 790 грн. 46 коп. заробітної плати з врахуванням індексації заробітної плати за період з червня 2014 року по березень 2015 року; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 6067 грн. 20 коп. вихідної допомоги; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 15168 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунків з працівником; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» 15168 грн. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 5000 грн., в задоволені інших позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

09 листопада 2015 року ухвалою Київського районного суду Полтавської області було виправлено описку в рішенні Київського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2015 року в справі № 552/2337/15-ц, в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунків з працівником та за весь час вимушеного прогулу в іншій частині рішення залишено без змін, в цій частині судом було вирішено стягнути з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 14 662 грн. 40 коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунків з працівником; стягнуто з ПАТ «Полтавський машинобудівний завод» 14 662 грн. 40 коп. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

14 січня 2016 року рішенням Апеляційного суду Полтавської області було вирішено змінити рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2015 року по справі № 552/2337/15-ц, в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за весь час затримки розрахунків з працівником, зменшивши визначений судом розмір з 14 662 грн. 40 коп. до 14 257 грн. 92 коп.; в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, зменшивши визначений судом розмір з 14 662 грн. 40 коп. до 14 257 грн. 92 коп.; в іншій частині рішення суду - залишено без змін.

Згідно ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-144ц13 від 29.01.2014 р., яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК Україн є обов»язковою для судів, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Також згідно правової позиції у справі № 6-76цс14 від 02.07.2014 р. відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені встатті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на корить працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Вищевказаними судовими рішення встановлено, що розмір середньоденного заробітку ОСОБА_3 складає 101,12 гривень. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з того, що у позивача право вимоги виникло не з 22.10.2015 року з дня ухвалення рішення Київським районним судом м. Полтави, а дня ухвалення рішення Апеляційним судом Полтавської області, тобто з 14 січня 2016 року по 26 квітня 2016 року, тобто по день розрахунку. Таким чином, розмір середньоденного заробітку складає 101,12 грн. х71 робочих днів =7179,52 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору він підлягає стягненню з відповідача в сумі 551,20 гривень.

Керуючись ст.117 КЗпП України, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтавський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 7179,52 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтавський машинобудівний завод» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня його проголошення.

Суддя Миронець О.К.