Провадження № 22-ц/779/1509/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Беркій О.Ю., Максюти І.О.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення.

В обґрунтування позову зазначав, що 12.01.2015 року в результаті проведених прилюдних торгів та державної реєстрації права власності він став власником нерухомого майна, що належало відповідачу, а саме, нежитлових підвальних приміщень, площею 146 кв.м., в м. Івано-Франківську по вул. Тринітарська, 13.

Зазначав, що відповідач без законних підстав продовжує користуватись вищевказаним майном, не допускає його до цього майна та перешкоджає йому у здійсненні права володіння та користування майном.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2016 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_5 з нежитлових підвальних приміщень, загальною площею 146 кв.м., за адресою: вул. Тринітарська, 13 в м. Івано-Франківську.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 487,20 гривень судового збору.

На вказане рішення відповідач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що електронні торги з реалізації належних йому нежитлових приміщень, які виступали предметом іпотеки, відбулись неналежним чином з порушенням норм законодавства і на даний час судом розглядається справа щодо визнання протоколу електронних торгів недійсним, а тому оскаржуване рішення є передчасним.

Також, на думку апелянта, суд порушив вимоги ст.10 ЦПК України, оскільки розглянув справу без його участі, хоча він подав довідку з медичної установи про продовження лікування, що є безумовно поважною причиною.

З наведених підстав апелянт просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги підтримав з мотивів, викладених у ній.

Представник позивача ОСОБА_3 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 12.01.2015 року проведено електронні торги з реалізації арештованого майна та продано майно - нежитлові підвальні приміщення відповідача, площею 146 кв.м., в м. Івано-Франківську по вул. Тринітарська, 13.

03.11.2015 року начальником відділу ДВС затверджено акт про проведення електронних торгів.

04.11.2015 року приватним нотаріусом видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.

04.11.2015 року за позивачем ОСОБА_4 зареєстровано право власності на вказане майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

02.09.2015 року ухвалено судове рішення, яким відмовлено в позові відповідачу щодо визнання незаконної та скасування постанови державного виконавця, скасування заявки на реалізацію іпотечного майна, визнання дій державного виконавця незаконними, зобов`язання повернути власність.

Таким чином, позивач у встановленому законодавством порядку набув право власності на нежитлові підвальні приміщення, площею 146 кв.м., в м. Івано-Франківську по вул. Тринітарська, 13, які до цього належали відповідачу.

Пунктом 1 статті 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Проте відповідач без законних підстав продовжує користуватись вищевказаними нежитловими приміщеннями, що належать позивачу, чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права володіння та користування вказаним нерухомим майном.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення відповідача із нежитлових підвальних приміщень, площею 146 кв.м., в м. Івано-Франківську по вул. Тринітарська, 13, суд виходив із того, що відповідач порушує право власності позивача щодо вказаного майна, а тому є підстави для виселення відповідача із зазначених нежитлових підвальних приміщень.

Однак такого висновку суд дійшов внаслідок неправильного застосування норм матеріального права.

Так, статтями 109-117 Житлового кодексу України передбачено різні випадки виселення громадян із житлових приміщень.

Разом з тим, законодавством не передбачено можливості виселення особи із нежитлового приміщення.

Суд не звернув уваги на те, що позовні вимоги не можуть бути задоволені повністю у спосіб, який визначений позивачем.

Враховуючи наведене, на підставі п.1 ст.391 ЦК України, відповідача слід зобовязати усунути перешкоди в користуванні позивачем зазначеними нежитловими підвальними приміщеннями шляхом звільнення цих приміщень. Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.

Наведене залишилось поза увагою суду, який неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Судові витрати слід розподілити відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_4 нежитловими підвальними приміщеннями, загальною площею 146 кв.м., за адресою вул. Тринітарська, 13 в м. Івано-Франківську шляхом звільнення цих приміщень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 487,20 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.Ю. Беркій

ОСОБА_6