Справа № 473/2364/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську подання державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження керівника боржника Приватного підприємства «Інсел» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ :

Державний виконавець Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження керівника боржника ПП «Інсел» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що у боржника наявні невиконані зобовязання за рішенням господарського суду Миколаївської області від 30 липня 2014 року, ухваленого на користь ТОВ «Югавтосервіс», яке знаходяться на примусовому виконанні у відділі та від виконання якого боржник ухиляється.

В судове засідання державний виконавець Фурдуй П.В. не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд подання про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України без його участі та просив ухвалити рішення згідно вимог діючого законодавства України.

Дослідивши матеріали подання та матеріали зведеного виконавчого провадження №ЄДРВП 45759481, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що в жовтні 2014 року державним виконавцем ВДВС Вознесенського МРУЮ ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 30 липня 2014 року, ухваленого на користь ТОВ «Югавтосервіс» про стягнення боргу та судових витрат. Виконавче провадження приєднано до зведеного провадження.

Підставою для обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України виконавець зазначає наявність у боржника невиконаних зобовязань та ухилення останнього від виконання судового рішення.

Згідно ст. 33 Конституції України та ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлено законом.

Такі обмеження та процедура їх встановлення визначені в п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України.

Відповідно до них, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та у виїзді за кордон в разі, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань.

Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, на виконанні якого знаходиться виконавчий документ, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Таким чином слід враховувати, що обмеження у праві виїзду за межі України застосовуються судом до боржника (керівника боржника) в разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим або іншим рішенням.

Саме по собі невиконання боржником зобов'язання (рішення) не є ухиленням від його виконання.

Під ухиленням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника (керівника), спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Факт ухилення повинен бути об'єктивно наявним на час внесення подання та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження. Доведення наявності такого факту покладається на державного виконавця (узагальнення Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України»).

При цьому обмеження є крайнім заходом до боржника (керівника боржника) і застосовується у виняткових випадках, коли відсутня будь-яка обєктивна можливість виконання судового рішення без застосування цих заходів, водночас обмеження у праві виїзду за межі України створить для нього негативні наслідки та стимулюватиме останнього до якнайшвидшого виконання зобовязання (рішення).

Однак з оглянутих судом письмових доказів та матеріалів зведеного виконавчого провадження не встановлено обставин, які б могли бути достатніми підставами для обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України.

Зокрема з матеріалів зведеного виконавчого провадження вбачається, що ПП «Інсел» тривалий час не здійснює господарської діяльності за місцем знаходження, проте є власником нерухомого майна вартістю, що значно перевищує розмір боргу, а також банківських рахунків за рахунок яких можливе виконання судового рішення без застосування щодо його керівника обмежувальних заходів.

Також в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази, що державним виконавцем належним чином зясовано місце фактичного проживання (перебування, знаходження) ОСОБА_1, повідомлено його особисто або іншу службову особу боржника про наявність невиконаного зобов'язання, розмір боргу, наявність відкритого виконавчого провадження, порядок виконання рішення тощо.

В той же час державний виконавець не зясував належним чином та не надав суду жодних даних про наявність у керівника боржника закордонного паспорту, даних про наміри останнього виїхати за межі України, інших необхідних для розгляду подання даних (зокрема в разі виїзду - чи не повязаний такий виїзд з характером його професійної діяльності, необхідністю лікування тощо).

Таким чином, враховуючи неповноту здійснення виконавчих дій, зокрема відсутність достатніх доказів неможливості виконання судового рішення без застосування щодо керівника боржника обмежувальних заходів та доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань, відсутність доказів щодо необхідності та можливості керівника боржника виїхати за межі України, даних щодо причин виїзду, а тому у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження керівника боржника Приватного підприємства «Інсел» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, що не брали участь в розгляді справи протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.В.Вуїв