АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4526/16 Справа № 404/4406/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4,

за участі секретаря: Григор»євої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 листопада 2012 року за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк УкрСиббанк звернулося до суду з позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.07.2007 року між банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит в розмірі 20 000 дол. США зі сплатою процентів за користування кредиту 12,50% терміном до 24.07.2022 року.

04 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту в розмірі 53 890 доларів США зі сплатою процентів за користування кредиту терміном до 03.10.2022 року.

З метою забезпечення зобовязань за кредитним договором 04.10.2007 року був укладений договір поруки відповідно до якого ОСОБА_7 зобов»язалась відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_5 усіх зобовязань, що виникли із кредитного договору від 04 жовтня 2007 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 взяті на себе зобовязання за договором не виконує, позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 листопада 2012 року позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 569 548 гривень 82 копійки в рахунок відшкодування заборгованості за кредитними договорами та судові витрати у розмірі 3 686 гривень 95 копійок, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позов ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_5 про визнання недійсним договору поруки задоволено повністю.

Визнано недійсним договір поруки № 0/2 від 25.07.2007р. та договір поруки № 0/2 від 04.10.2007 р, укладені між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8 .

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_7 судові витрати у розмірі 8 440 гривень 19 копійок

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором та ухвали нове, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого Банк взяв на себе зобовязання надати ОСОБА_5 кредит в розмірі 20000 доларів США на умовах цього договору, а ОСОБА_5 взяла на себе зобовязання прийняти, належним чином використати та повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит.

Згідно умов кредитного договору ОСОБА_5 зобовязана здійснювати повернення кредиту, не пізніше 24 липня 2022 року сплачувати проценти за користування кредитними коштами протягом 30 календарних днів у розмірі 12,50 % річних.

Згідно з довідкою - розрахунком, яка міститься в матеріалах справи заборгованість ОСОБА_5 складає 148 695, 30 грн.

04 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого Банк взяв на себе зобовязання надати ОСОБА_5 кредит в розмірі 53890 доларів США на умовах цього договору, а ОСОБА_5 взяла на себе зобовязання прийняти, належним чином використати та повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит.

Згідно умов кредитного договору ОСОБА_5 зобовязана здійснювати повернення кредиту, не пізніше 03 жовтня 2022 року сплачувати проценти за користування кредитними коштами протягом 30 календарних днів у розмірі 12,50 % річних.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно правил ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про стягнення заборгованості, оскільки божником було порушено умови договору, що призвели до стягнення заборгованості.

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: