Справа №461/4304/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.,

секретар Мисько С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Снопківське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Снопківське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Зокрема, покликається на те, що вона є власницею квартири №3 по вул. Кубанській у м. Львові. 25.09.2015 року її квартиру було затоплено внаслідок витікання дощової води із системи водовідведення будинку у звязку із забиттям трійного зєднання, яке було несанкціоновано встановлено в мансардному приміщенні квартири №3а, яка належить відповідачу. Внаслідок залиття квартири їй завдано 24 960.79 грн. шкоди; з яких : 1200,00 грн. за виготовлення кошторису та 7 250,00 грн. - моральної шкоди, яку просить суд стягнути з відповідача на її користь.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Доповнила, що затікання в квартирі періодично продовжується, в залежності від погодних умов.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 надали суду письмові заперечення, просили у задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні пояснили, що залиття квартири відбулось внаслідок витікання дощової води із системи водовідведення будинку, а обслуговування системи водовідведення будинку не входить в компетенцію мешканців будинку і тому числі відповідача, як власника квартири, через яку проходить водостічна труба. В звязку з чим відповідач звертався до спеціаліста, та за участю покрівельника і головного інженера ЛКП «Снопківське» ліквідували несправність водостічної системи даху. З того часу замокання квартири позивача припинились.

Представник третьої особи - ЛКП «Снопківське» в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини своєї не явки суд не повідомив. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши усі наявні докази в сукупності та взаємозвязку, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом установлено, що позивачці ОСОБА_1, відповідно до договору купівлі-продажу №3918 від 14.11.2007, на праві власності належить квартира № 2а в будинку № 13 по вул. Кубанська в м. Львові.

Відповідач - ОСОБА_2 проживає в кв. №3а по вул. Кубанській, 13 в м. Львові.

25.09.2015р. сталось залиття квартири позивачки, внаслідок чого останній заподіяно шкоду; залиттям пошкоджена стеля та стіни житлового приміщення.

З вимог ст. 151 ЖК України, п. 8 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою Кабінетом Міністрів України №45 від 24.01.2006 року, убачається те, що на відповідного власника квартири покладений обов'язок щодо утримання у належному стані інженерного обладнання.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття квартири складається відповідний акт.

Так, згідно зазначених Правил, комісією ЛКП «Снопківське» 25.09.2015р. складено Акт про проведення обстеження будинку №13 на вул. Кубанській з метою виявлення причини залиттям шкоди. Встановлено, що залиття квартири №2, яка належить ОСОБА_1, відбулось внаслідок витікання дощової води із системи водовідведення будинку у звязку з можливим забиттям трійного зєднання, яке було несанкціоновано встановлено в мансардному приміщенні квартири № 3а з метою підєднання та зливу каналізаційних стоків квартири до лівньової мережі даного будинку.

Згідно висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 4448 від 18.11.2016 року залиття квартири АДРЕСА_1 відбулось внаслідок витікання дощової води із системи водовідведення даного будинку.

Відповідач, заперечуючи позов, покликається на те, що не встановлював в мансардному приміщенні трійне зєднання каналізаційних та водостічних труб; всі будівельні роботи при проведенні реконструкції в його квартирі проведені якісно і правильно.

Як убачається із розпорядження Галицької районної адміністрації ЛМР від 29.06.1995 р. № 589 , відповідачу ОСОБА_2, який проживає у квартирі №3а на вул. Кубійовича 13, надано дозвіл на обладнання творчої майстерні на горищі; однак, суду не надано доказів прийняття проведеної реконструкції мансардного приміщення в експлуатацію; відтак, не можливо встановити відповідність будівельних та сантехнічних робіт будівельним нормам та правилам.

Доводи відповідача про те, що ним 29.09.2015р. разом із працівником ЛКП»Снопківське» ліквідовано несправність водостічної системи даху, у звязку із чим припинилось замокання квартири позивачки є голослівним і будь-якими доказами не стверджується.

Доводи відповідачів про невідповідність акту про залиття від 25.09.2015 р., оскільки дані зазначені в акті є суперечливими і не відображають фактичних обставин справи вимогам, складений без участі мешканців будинку, суд до уваги не приймає, оскільки відсутність мешканців будинку та самого відповідача під час складання акту про залиття за доведеності самого факту залиття не може бути підставою для звільнення винної особи від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, майнова шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Суд вважає доведеним у судовому засіданні факт залиття належної позивачу квартири з вини ОСОБА_2, а тому завдана внаслідок такого залиття шкода підлягає стягненню з останнього як винної особи.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 4448 від 18.11.2016 року, рахунків та кошторису будівельних робіт майнова шкода завдана позивачу залиттям квартири складає 2 006,00 грн.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана залиттям квартири у розмірі 2 006,00 грн.

Суд не вбачає підстав для стягнення майнової шкоди у розмірі 16 510,79 грн., яку просить стягнути позивачка, оскільки така належними та допустимими доказами не стверджується.

Дефектний акт та локальний кошторис, складений ТзОВ «Галичина» та приєднаний позивачкою до матеріалів справи не є допустимими доказами у справі і до уваги не приймаються, оскільки неналежно оформлені; відсутні реквізити ТзОВ «ГАЛИЧИНА», не додані дані щодо статутних повноважень на проведення оцінки вартості будівельних робіт; ці документи не затверджені; не містять дат їх складання; незрозуміло ким підписані; повноваження осіб, підписи яких містяться на цих документах не підтверджені, тощо.

В частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, то такі задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як встановлено в ході розгляду справи, позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 7 250,00 грн., проте суд вважає, що не всі підстави, на які посилається позивач є належними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступеня вини відповідача, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що в частині моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог,у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи із вимог даної норми на користь позивачки ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути витрати повязані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 396,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 165,30 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 23, 780, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.1, 10, 14, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, ст. 151 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири у розмірі 2 006,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати повязані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 396,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 165,30 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Волоско І.Р.