№ 274/3246/16-ц
провадження № 2/0274/1328/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15.08.2016 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований в м. Бердичів, вул. Івана Федорова, 30, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2, який помер 19.10.2014 року.
Мотивуючи тим, що 19.10.2014 року помер її батько - ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається: з житлового будинку та приватизованої земельної ділянки за адресою: м. Бердичів, вул. Івана Федорова, 30. Крім неї спадкоємцями є дружина померлого - ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4, які відмовились від своїх часток у спадщині на її користь. 16.02.2016 року постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок після смерті батька у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.
В судове засідання позивачка не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник Бердичівської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав.
В звязку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України.
З»ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Згідно зі ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України(далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що випливають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно рішення виконкому Бердичівської міської ради № 373 від 27.05.1986 року, ОСОБА_2 надано дозвіл на закріпленій за ним частині присадибної земельної ділянки за адресою: м. Бердичів, вул. Івана Федорова, 30 побудувати новий житловий будинок загальною площею 101 кв.м., в т.ч. житловою площею 60 кв.м.(а.с.22).
Згідно довідки Бердичівського МБТІ від 04.04.2016 року, на новий житловий будинок, який побудовано згідно рішення виконкому Бердичівської міської ради № 373 від 27.05.1986 року, правовстановлюючі документи не зареєстровано(а.с.9).
ОСОБА_2 помер 19.10.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).
ОСОБА_1, яка мала дошлюбне прізвище ОСОБА_3, є донькою померлого ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про народження та шлюб(а.с. 17, 18).
16.02.2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою: м. Бердичів, вул. Івана Федорова, 30(а.с.19).
Згідно довідки державного нотаріуса від 28.10.2015 року, ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 (а.с.8).
Постановою нотаріуса від 29.12.2015 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований в м. Бердичів, вул. Івана Федорова, 30, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок(а.с.23).
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.
Статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до ст. ст. 10, 20 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.08.2008 р. « Про судову практику у справах про спадкування », справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
У відповідності до п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 22.06.2011 року № 703, правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, з наведеного вище вбачається, що визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, який розташований в м. Бердичів, вул. Івана Федорова, 30, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2, який помер 19.10.2014 року, не заборонено законом, і на думку суду, в інший спосіб захистити своє не визнанне право вона не може, а тому позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 197, 208, 214, 215, 218, 224- 226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: м. Бердичів, вул. Івана Федорова, 30 Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2, який помер 19.10.2014 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення. Особам, які брали участь у справі, але не були присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий: О.В. Замега