Справа № 318/601/16-ц
Номер провадження №4-с/318/3/2016
У Х В А Л А

"07" квітня 2016 р. м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Васильченка В.В.; при секретарі: Крук О.В.; за участю: представника ОСОБА_1, представника ВДВС ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на неправомірні дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2, в обґрунтування якої зазначала, що постановою від 26.02.2016 року по виконавчому провадженню ВП № 49665806 заступника начальника ВДВС районного управління Запорізької області ОСОБА_2 звернуто стягнення на всі належні до виплати види заробітку. Про існування зазначеної постанови та про відкриття відповідного виконавчого провадження вона дізналася лише після того, як зазначену постанову було їй надано для ознайомлення та виготовлення копії за місцем її роботи 18.03.2016 р., коли вона звернулася до бухгалтерії з питання зменшення розміру отриманої нею заробітної плати. Вважає, що діями та бездіяльністю ОСОБА_2 порушуються її права сторони виконавчого провадження. Просила суд скасувати постанову заступника начальника ВДВС Камянсько-Дніпровського РУЮ ОСОБА_2 від 26.02.2016 р.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 доводи викладені у скарзі підтримав, просив їх задовольнити.

ОСОБА_2 просила скаргу залишити без задоволення як такою, що є безпідставною та необґрунтованою, оскільки державний виконавець діяла у відповідності з вимогами чинного законодавства, окрім цього, заявниця пропустила без поважних причин, передбачений ч. 1 ст. 385 ЦПК України строк для подання скарги до суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження № 49665806 з виконання виконавчого листа № 2/318/2015 виданого 08.12.2015 року Камянсько-Дніпровським районним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 неповернуті грошові кошти за договором позики у розмірі 582 750 грн., а також судові витрати повязані з оплатою збору у сумі з кожного окремо 854 грн. 25 коп.

Заява про примусове виконання рішення, разом з оригіналом виконавчого документу, надійшла до відділу 15.12.2015 р., про що свідчить вхідний штамп відділу на оригіналі заяви.

У відповідності до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 17.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з наданням строку для самостійного виконання рішення до 23.12.2015 р., яку за вих. № 21844 листом рекомендованої кореспонденції направлено боржнику ОСОБА_3 24.12.2015 року, та яку ОСОБА_3 отримала особисто 29.12.2015 р., про що свідчать результати пошуку на офіційному сайті Укрпошта поштового відправлення.

Відповідно до посадової інструкції заступника начальника ВДВС, до посадових обовязків заступника начальника, не відноситься відправка поштової кореспонденції відділу, а оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження винесена вчасно, а отже, відповідно порушень чинного законодавства та прав заявника в діях заступника начальника ВДВС ОСОБА_2 не вбачається.

Згідно ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження - за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Проте, заявниця, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження 29.12.2015 року, та дізнавшись, що строк на добровільне виконання рішення суду сплинув, не скористалася своїми правами, зазначених у ст. 35 та не надала до ВДВС заяву про відкладення провадження виконавчих дій у звязку з несвоєчасним отриманням документів виконавчого провадження.

Відповідно до п. 7 ст. 12 (права і обовязки сторін та інших учасників виконавчого провадження) Закону України «Про виконавче провадження», особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Державним виконавцем, в свою чергу, також не було винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій, оскільки самі дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, почали проводитися державним виконавцем тільки 26.02.2016 р. (направлення постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника), тобто, майже через 2 місяці, після отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження. А отже порушень, своїми діями спрямованими на примусове виконання рішення суду, прав боржника державним виконавцем Андрієнко С.В. не було.

Дії, які були проведені державним виконавцем, в період з 24.12.2015 р. по 26.02.2016 р., також жодним чином не порушують прав заявника, та здійснені в рамках діючого законодавства України.

Так, 20.12.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника, в межах суми звернення стягнення. Зазначена постанова винесена на підставі ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», з урахуванням п. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» - за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У заяві представника стягувача, про примусове виконання рішення від 10.12.2015 р., зареєстрованої у ВДВС 15.12.2015 року зазначено «в рамках виконавчого провадження прошу арештувати все майно боржника, та забезпечити виконання рішення шляхом звернення стягнення у тому числі на заробітну плату». А відповідно до ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» п. 1 - стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Що стосується зауваження заявника, щодо її необізнаності про здійснення державним виконавцем заходів, спрямованих на розшук належних заявнику коштів, інших цінностей, зокрема цінних паперів, іншого майна, то відповідно до вимог ч. 3 п. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» це є правом державного виконавця - з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Тоді як надання такої інформації державному виконавцеві боржником, відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», є обовязком Боржник зобов'язаний: - утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; - своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; - письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Крім того ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає права і обовязки сторін та учасників виконавчого провадження, зокрема, сторони виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити копії, виписки і таке інше. Проте боржник, навіть коли звернувшись до суду із скаргою на дії державного виконавця, та до теперішнього часу, не скористалася своїми правами зазначеними у ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», натомість зазначила у своїй скарзі, що вона необізнана. Така поведінка боржника свідчить про вчинення тяганини у виконавчому провадженні, а усі дії боржника спрямовані на невиконання законного рішення суду, яке набрало чинності.

Окрім цього 20.12.2015 року та 25.01.2016 року державним виконавцем було направлено запити до реєструючих органів, з метою виявлення майна належного боржникові, на яке можливо звернути стягнення. Відповідями, які надійшли на запити державного виконавця на теперішній час, встановлено, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані (копія відповіді територіального сервісного центру 2346 регіонального сервісного центру МВС у Запорізькій області від 21.01.2016 року додається). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.03.2016 року за боржником наявна нерухомість, проте опис майна на теперішній час ще не проведено. Крім того, ще відсутня відповідь, щодо наявної чи відсутньої реєстрації за боржником сільськогосподарської техніки, на яку, відповідно до вимог ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» необхідно звернути стягнення першочергово, перед зверненням стягнення на нерухомість.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В силу приписів ч. 1 ст. 385 ЦПК України скарга на дії державного виконавця подається до суду у десятиденний строк із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Як вбачається з матеріалів справи, зі скаргою на дії державного виконавця заявниця звернулася до суду лише 22.03.2016 р. В судовому засіданні встановлено, що вперше ОСОБА_3 дізналася про наявність виконавчого провадження та постанови від 20.12.2015 р. у грудні минулого року (29.12.2015 р.). Даний факт підтверджується результатом пошуку за штрихкодовим ідентифікатором про вручене адресату (одержувачу) особисто 29.12.2015 р. В ході судового засідання представник заявниці не заявляв клопотання щодо поновлення або продовження строку.

Таким чином, заявниця звернулася до суду з порушенням вищевказаного строку, окрім цього, суд не вбачає поважних причин для поновлення пропущеного строку, з огляду на що, вважає за необхідне скаргу залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 72, 209, 210, 293, 294, 383-387 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Васильченко