Дата документу 11.08.2016
Справа N 320/4107/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» серпня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Кучеренко В.В.

при секретарі Прозоровій Т.О.

за участю представників: позивачів адвоката ОСОБА_1, третьої особи - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради Запорізької області, за участю третьої особи ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності, по 1/3 частині за кожним на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, померлого 05.01.2012 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що квартира 16, у будинку 9, м. Мелітополь -7 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 та членом його сімї: ОСОБА_10 та ОСОБА_8. 10 серпня 2000 року померла співвласник вищевказаної квартири, ОСОБА_10. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, яка належала їй на праві спільної сумісної власності. Законними спадкоємцями першої черги за законом на відкриту спадщину після її смерті були: чоловік померлої, ОСОБА_9, син померлої, ОСОБА_8 та донька померлої, третя особа по справі, ОСОБА_7. Співвласники даної квартири, чоловік померлої, ОСОБА_9 та син померлої, ОСОБА_8 прийняли спадщину після смерті, ОСОБА_10, померлої 10.08.2000 року, шляхом фактичного управління та володіння часткою спадкового майна, оскільки вони були зареєстровані та постійно проживали зі спадкодавцем як на час його смерті, так і у шестимісячний строк з моменту його смерті, у відповідності до вимог ч.1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року). Третя особа по справі, ОСОБА_7, спадщину після смерті матері не прийняла ні шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном, ні шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.04.2014 року їй було відмовлено у визнанні права власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування після смерті її матері, ОСОБА_10, померлої 10.08.2000 року, у звязку з тим, що вона не прийняла спадщину. Дане рішення суду набрало законної сили 26.04.2014 року. Таким чином, після смерті, ОСОБА_10, померлої 10.08.2000 року доля її чоловіка, ОСОБА_11І та сина, ОСОБА_12 у спадковому майні складала по 1/6 частині даної квартири (1/3:2=1/6). Ні, ОСОБА_9, ні ОСОБА_8, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_10, померлої 10.08.2000 року, не переоформили її на себе. ОСОБА_9 помер 23.02.2005 року. Після його смерті відкрилась спадщина вже на ? частину вищезазначеної квартири ( 1/3+1/6= ?), яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.06.1998 року (1/3 частина) та у порядку спадкування, після смерті його жінки, ОСОБА_10, померлої 10.08.2000 року ( 1/6 частина). Законними спадкоємцями першої черги за законом на відкриту спадщину після смерті ОСОБА_9, померлого 23.02.2005 року були: син померлого, ОСОБА_8 та донька померлого, третя особа по справі, ОСОБА_7. ОСОБА_8 прийняв спадщину після смерті свого батька, ОСОБА_9, померлого 23.02.2005 року, у відповідності до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України (в ред. 2004 року), оскільки був зареєстрований та постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у зазначеній квартирі. Третя особа по справі, ОСОБА_7, спадщину після смерті її батька, ОСОБА_9 не прийняла, оскільки зі спадкодавцем на час його смерті не проживала та не зверталася у шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Фактично ОСОБА_8, прийнявши спадщину після смерті своїх батьків, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 став власником всієї квартири, оскільки 2/3 частини квартири стали належати йому у порядку спадкування, а 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 01.06.1998 року, тобто у порядку приватизації. Але, він не встиг оформити спадщину після смерті батьків на себе, оскільки тяжко захворів, а 05.01.2012 року помер. Після його смерті відкрилась спадщина на всю квартиру АДРЕСА_2. Законними спадкоємцями за законом на відкриту спадщину після смерті, ОСОБА_8 є позивачі по справі: його жінка, ОСОБА_5, та рідні доньки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Після смерті, ОСОБА_8, позивачі у встановлений законом шестимісячний строк прийняли вищевказану спадщину, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до ОСОБА_6 державної нотаріальної контори Запорізької області. Однак, постановою державного нотаріуса ОСОБА_6 державної нотаріальної контори Запорізької області, ОСОБА_13, від 07.06.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_4, у звязку з тим, що у них відсутні правовстановлюючі документи на спадкову квартиру. Тому вирішити дане питання позасудовим порядком не представляється можливим, що спонукало позивачів звернутися до суду з даним позо.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися.

Позивач ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник позивачів адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та суду пояснила, що третя особа ОСОБА_7 не подала у встановлений законом шестимісячний строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_9 Також їй було відмовлено у поновленні строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_8 позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірну квартиру.

Представник відповідача ОСОБА_6 міської ради у судове засідання не зявився, суду надав заяву в якій просить розглядати справу та прийняти рішення за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_7 у судовому засідання проти задоволення позову заперечувала, вважає, що вона має право на частку в спадщині після смерті своїх батьків. Після смерті батька ОСОБА_9 її брат ОСОБА_8 обіцяв їй відшкодувати частину вартості квартири батьків. Після того як у спірній квартирі сталася пожежа, її брат ОСОБА_8 став інвалідом, вона доглядала за ним та він обіцяв майно переоформити на неї. В задоволенні позову просила відмовити.

Представник третьої особи адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував просив відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.

Згідно свідоцтва про право власності на житло без номеру від 01.06.1998 року, виданого «Мелітопольжитлосервіс», та довідки комунального підприємства «ОСОБА_6 міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 4020 від 24.11.2015 року квартира 16, у будинку 9, м. Мелітополь -7 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 та членом його сімї: ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та зареєстрована в ОСОБА_6 МБТІ за номером 22891-16. Згідно рішення 18 сесії 24 скликання виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ОСОБА_5 від 15.04.2003 року № 22 «Про надання назви вулиці» змінена адреса зазначеної квартири з «м. Мелітополь, вулиця Мелітополь-7АДРЕСА_5» на «АДРЕСА_6» /а.с.16,17/.

10 серпня 2000 року померла співвласник квартири АДРЕСА_7, ОСОБА_10, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, виданою відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_6 міськвиконкому, Запорізької області за номером актового запису 1496 від 10.08.2000 року /а.с.18/.

Після смерті ОСОБА_10 відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, яка належала їй на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло без номеру від 01.06.1998 року, виданого «Мелітопольжитлосервіс».

Законними спадкоємцями першої черги за законом на відкриту спадщину після її смерті були: чоловік померлої, ОСОБА_9, син померлої, ОСОБА_8 та донька померлої, третя особа по справі, ОСОБА_7.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини.

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання, виданою начальником відділу-державний реєстратор за № 1193 від 14.06.2016 року, чоловік померлої, ОСОБА_9 та син померлої, ОСОБА_8 були зареєстровані та постійно проживали зі спадкодавцем як на час його смерті, так і у шестимісячний строк з моменту його смерті за адресою м. Мелітополь, вул. Гвардійська, 9 кв. /а.с.21/.

Тому у відповідності до вимог ч.1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) ОСОБА_9 та ОСОБА_8 прийняли спадщину після смерті, ОСОБА_10, померлої 10.08.2000 року, шляхом фактичного управління та володіння часткою спадкового майна.

Третя особа по справі, ОСОБА_7, спадщину після смерті матері не прийняла ні шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном, ні шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується інформацією ОСОБА_6 державної нотаріальної контори згідно якої спадкова справа після смерті ОСОБА_10 померлої 10.08.2000 року не заводилась /а.с.48/.

Відповідно копії рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.04.2014 року ОСОБА_7 було відмовлено у визнанні права власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування після смерті її матері, ОСОБА_10, померлої 10.08.2000 року, у звязку з тим, що вона не прийняла спадщину. Дане рішення суду набрало законної сили 26.04.2014 року /а.с. 23/.

Таким чином, після смерті, ОСОБА_10, померлої 10.08.2000 року доля її чоловіка, ОСОБА_9І та сина, ОСОБА_8 у спадковому майні складала по 1/6 частині даної квартири (1/3:2=1/6).

Згідно копії свідоцтва про його смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_6 міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 386 від 25.02.2005 року, 23.02.2005 року помер ОСОБА_9 /а.с.19/.

Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1 яка належала ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.06.1998 року (1/3 частина) та у порядку спадкування, після смерті його жінки, ОСОБА_10, померлої 10.08.2000 року ( 1/6 частина).

Законними спадкоємцями першої черги за законом на відкриту спадщину після смерті ОСОБА_9, померлого 23.02.2005 року були: син померлого, ОСОБА_8 та донька померлого, третя особа по справі, ОСОБА_7.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, виданою начальником відділу-державний реєстратор за № 1193 від 14.06.2016 року, ОСОБА_8 був зареєстрований та постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 /а.с.21/.

Отже відповідно до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України (в ред. 2004 року) ОСОБА_8 прийняв спадщину після смерті свого батька, ОСОБА_9, померлого 23.02.2005 року.

Судом встановлено, що третя особа по справі, ОСОБА_14, спадщину після смерті її батька, ОСОБА_9 не прийняла, оскільки зі спадкодавцем на час його смерті не проживала та не зверталася у шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується інформацією ОСОБА_6 державної нотаріальної контори згідно якої спадкова справа після смерті ОСОБА_9 померлого 23.02.2005 року, не заводилась /а.с.48/.

ОСОБА_8 фактично прийнявши спадщину після смерті своїх батьків, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 став власником всієї квартири, оскільки 2/3 частини квартири стали належати йому у порядку спадкування, а 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 01.06.1998 року, тобто у порядку приватизації.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно копії свідоцтва про смерть, виданою 13.01.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю ОСОБА_6 міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 52 від 10.01.2012 року, 05.01.2012 року ОСОБА_8 помер /а.с. 20/.

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого ОСОБА_6 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, 16.09.1978 року, актовий запис № 1365 від 16.09.1978 року, 16.09.1978 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_15 /а.с.31/.

Відповідно копії свідоцтва про народження, виданого ОСОБА_6 міським відділом реєстрації актів громадянського стану, Запорізької області 18.01.1989 року, 25.12.1988 року народилася ОСОБА_4 про що був зроблений відповідний актовий запис № 142, її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_5 /а.с.29/.

Відповідно копії свідоцтва про народження, виданого ОСОБА_6 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, 08.01.1987 року, 09.12.1986 року народилася ОСОБА_3, про що був зроблений відповідний актовий запис № 32, її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_5 /а.с.30/.

Отже, згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 є позивачі ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оскільки є дітьми та дружиною померлого.

Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Тому у відповідності до вимог ст. 1267 ч. 1 ЦК України кожному з позивачів за законом належить по 1/3 частини зазначеного спадкового майна.

Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1269 ч. 1 передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у шестимісячний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що у ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно /а.с. 28/.

Крім того, аналізуючи заперечення третьої особи ОСОБА_7 та її представника проти позову, а саме те що на їх думку вона має право на частку спірної квартири, суд не приймає їх до уваги, оскільки як було встановлено у судовому засіданні ОСОБА_7, не прийняла спадщину після смерті своїх батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 так як не проживала з спадкодавцями на момент їхньої смерті, та не зверталась у шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Також судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 є позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в встановлений законом строк прийняли спадщину. Третя особа по справі ОСОБА_7 не є спадкоємицею першої черги після смерті свого брата ОСОБА_8 а є лише спадкоємицею другої черги, відповідно до ст. 1262 ЦК України, а тому права на частину його спадкового майна не має.

Відповідно до частини 2 статті 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином оцінюючи надані сторонами докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради Запорізької області, за участю третьої особи ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, а саме по 1/3 частині за кожним на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, померлого 05.01.2012 року.

Керуючись ст.ст. 182, 1216, 1261, 1267, 1268, 1269, 1270, 1296, 1298 ЦК України, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 15, 57, 59, 107, 208, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради Запорізької області, за участю третьої особи ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_8 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 05.01.2012 року.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_8 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 05.01.2012 року.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_8 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 05.01.2012 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В.Кучеренко