Провадження № 2/537/33/2016
Справа № 537/3278/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого: судді - Хіневич В.І., при секретарі - Гавриш А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці питання про виправлення описки в рішенні суду від 17.03.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя, вказуючи, що з травня 2012 року до 31.05.2015 року вона знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Після знайомства вони одразу почали проживати разом в квартирі її сина за адресою: АДРЕСА_1, до цього відповідач мешкав в кімнаті малосімейці в будинку АДРЕСА_2 Вони проживали, як чоловік та дружина, були в теплих стосунках, вели спільне господарство, мали один сімейний бюджет, піклувалися один про одного, дарували один одному подарунки, разом відпочивали, відвідували родичів, тощо. На весіллі її сина відповідач знаходився поряд з нею в якості її чоловіка та батька нареченого. Вона працювала на Кременчуцькому лікеро-горілчаному заводі і мала достатній дохід, як і мала власні заощадження. У вересні - жовтні 2013 року вони разом придбали домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 Так, як грошей не вистачало, вона брала в борг у батьків 15 тисяч грн.. та у знайомої ОСОБА_3 800 доларів США та 20 тисяч грн. В кінці травня 2013 року вони придбали за спільні кошти автомобіль «Ауді 100», згодом в березні 2014 року придбали автомобіль «Мерседес Бенц Віто». Після переїзду батьків відповідача в домоволодіння вона доглядали за ними, в серпні 2014 року вони разом переїхали проживати в будинок, вона доглядала матір відповідача, робила їй уколи, викликала швидку допомогу до смерті останньої. Проживали вони разом до 31.05.2015 року, коли вона після сварки з відповідачем сама зібрала речі і повернулася до себе додому. Спочатку відповідач казав, що поверне всі борги, однак в подальшому відмовився це зробити, стверджуючи, що все спірне майно було ним придбано за власні кошти. Враховуючи викладене, прохає суд встановити факт її спільного проживання з відповідачем з травня 2012 року по травень 2015 року, визнати спільним майном подружжя домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та автомобіль «Мерседес Бенц Віто», 2004 р.в., № НОМЕР_1, виділити їй у власність 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобіль «Мерседес Бенц Віто», 2004 р.в., № НОМЕР_1, виділити у власність відповідача 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3, зобов»язати відповідача сплатити їй різницю вартості сумісного майна. В подальшому позивач уточнила вимоги і прохала суд сплатити їй різницю вартості сумісного майна в сумі 137 448 грн., судові витрати стягнути з відповідача на її користь.
17.03.2016 року було винесено рішення, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя - відмовлено.
24.03.2016 року від позивача ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга.
Ухвалою Апеляційного суду від 01.04.2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя повернуто до Крюківського районного суду м. Кременчука для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо позовної вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.
В судовому засіданні позивач не заперечувала проти ухвалення додаткового рішення по справі.
Відповідач та його представник в судовому засіданні не заперечували проти ухвалення додаткового рішення по справі.
Відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
В судовому засіданні встановлено, що Крюківський районний суд м. Кременчука ухвалюючи рішення 17.03.2016 року відмовив в задоволенні вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з травня 2012 року по травень 2015 року, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Оскільки вимога про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя є похідної від вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю, а також те, що позивачем в судовому засіданні не доведено факт придбання сторонами спірного майна за спільні кошти, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та автомобіль «Мерседес Бенц Віто», 2004 р.в., № НОМЕР_1- слід відмовити.
Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд, -
В задоволенні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та автомобіль «Мерседес Бенц Віто», 2004 р.в., № НОМЕР_1 - відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: В.І. Хіневич