Номер провадження: 22-ц/785/8166/16
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовська Л. М.

при секретарі - Ярахмедов Є.О.

у відкритому судовому засіданні розглянула апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтуванні позову зазначала, що спадщина складається з частини будинку АДРЕСА_1 і вона є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_5, однак не звернулась до нотаріуса протягом 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця у зв'язку з об'єктивними, істотними обставинами, які позбавляли її виконати дії, передбачені статтею 1270 ЦК України. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про задоволення її позову.

Відповідачка ОСОБА_2, що є рідною сестрою позивачки ОСОБА_4, в ході судового розгляду позов не визнала та вважала, що він не може бути задоволений, оскільки були відсутні об'єктивні, істотні труднощі для подачі ОСОБА_4 відповідної заяви до нотаріальної контори.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 20 жовтня 2016 року позов ОСОБА_4 було задоволено, визначено ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_1) додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення суду.

Відповідачка не погодилась з зазначеним рішенням суду, та її представником було подано апеляційну скаргу. Посилаючись на те, що суд першої інстанції неналежним чином дослідив докази, не дав їм належну правову оцінку, не врахував всіх обставин справи, а також допустив порушення норм процесуального права. В апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

В апеляційному суді представник відповідачки та відповідачка доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_4 та її представник в апеляційній інстанції рішення Київського районного суду м.Одеси від 20.10.2016 року вважали законним і обґрунтованим, у задоволенні апеляційної скарги просили відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку про відхилення апеляційної скаргу представника ОСОБА_3 з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються правилами Книги Шостої: Спадкове право, глава 87 ЦК України.

По матеріалам справи встановлено, що позивачка ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_2 є рідними сестрами, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та не заперечувалось в ході судового розгляду сторонами.

Батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були ОСОБА_6, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя батьків належав та був за ОСОБА_6 зареєстрований житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1.

15 квітня 2005 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, відповідно до якого заповів належний йому житловий будинок та земельну ділянку у рівних частинах дочкам ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Мати сторін після смерті чоловіка не заявляла жодних прав ні на обов'язкову долю, ні на загальну подружню долю.

Вже після смерті матері сторони по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримали Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька рівних частках, по ? частині житлового будинку з надвірними спорудами.

Сторони до нотаріальної контори на спадщину після смерті матері ОСОБА_5 у встановлений законом строк не звертались.

Потім одна із сестер, а саме ОСОБА_2 звернулась до суду щодо обов'язкової долі матері в спадщині після смерті чоловіка ( ОСОБА_6.) . Після того, як рішення суду набрало законної сили, ОСОБА_4 теж подала заяву до нотаріуса про оформлення спадщини після смерті матері. Нотаріус своєю постановою від 9 жовтня 2015 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, мотивуючи це пропуском строку, передбаченого ч.1ст 1270 ЦК України.

Позивачка як причину пропуску строку на звернення з заявою про прийняття спадщини зазначила декілька факторів, а саме: відсутність на момент смерті матері зареєстрованого за померлою ОСОБА_5 нерухомого майна, необізнаність щодо порядку прийняття спадщини, матеріальні труднощі, наявність хворої матері чоловіка, яка згідно довідки поліклініки ГКЛ № 8 має похилий вік, хворіє і потребує догляду. Суд першої інстанції вважав, що оскільки у ОСОБА_4 був заповіт на 1/2 частину спірного будинку, згідно до якого їй було видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину будинку, а за померлою матір'ю не було зареєстровано ніякого нерухомого майна є суттєвим, а тому та обставина, що нею не було подано заяви про прийняття спадщини після смерті матері може бути визнано поважною причиною, яка дає право суду визначити додатковий строк на прийняття спадщини. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог пункту 6 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Частиною 2 статті 12 Цивільного кодексу України передбачено, що нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Категорія поважності пропуску строку для прийняття спадщини є оціночною категорією та встановлюється судом в кожному конкретному випадку окремо.

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки жодна з сестер не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, право власності на майно на момент смерті ОСОБА_5 було розподілене між сестрами в рівних частинах, а за померлою матір'ю не було зареєстровано ніякого нерухомого майна, то за вказаних обставин ОСОБА_4 пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Крім того, факт реєстрації відповідачки з померлою матір'ю при однаковому невчиненні дії щодо прийняття спадщини як позивачкою, так і відповідачкою, створює для ОСОБА_2 перевагу щодо прийняття спадщини після смерті матері, що за вказаних обставин справи не відповідає засадам цивільного судочинства, а саме принципу справедливості.

Враховуючи, що судом першої інстанції всебічно та повно з'ясовано обставини справи, судове рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду, апеляційний суд згідно статті 308 Цивільного процесуального кодексу України відхиляє апеляційну скаргу представника відповідачки та залишає рішення суду першої інстанції без змін як законне і обґрунтоване.

Керуючись статтями . 4, 15, 60, 3908 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити, рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2016 року залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська