Справа № 754/9958/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

10 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить: 1. Визнати за нею право власності на 1/4 частину на гаражний бокс АДРЕСА_1; 2. Визнати за нею право власності на 1/4 частину автомобіля марки ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_2; 3. Визнати за нею право власності на 1/4 частину причіпа СКІФ М1, державний номерний знак НОМЕР_1.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення доказів, в якій просить: 1) Витребувати у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гармаш Юлії Володимирівни копію спадкової справи №1/2016, відкритої після смерті ОСОБА_4; 2) Накласти арешт на гаражний бокс АДРЕСА_1; автомобіль марки ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_2; причіп СКІФ М1, державний номерний знак НОМЕР_1; 3) Витребувати із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно довідки на зазначене майно.

Перевіривши заяву про забезпечення доказів, суд приходить до висновку про залишення її без руху, оскільки заява подана без додержання вимог статті 134 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду", у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені частиною першою статті 134 ЦПК, а в разі невідповідності заяви цим вимогам застосовуються наслідки, встановлені частинами першою і другою статті 121 ЦПК України.

Судом встановлено, що у порушення вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів не зазначені обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з ч. 2 ст. 134 ЦПК України до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Відповідно частин 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 121, 133, 134 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення доказів ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків один день з дня отримання копії цієї ухвали, у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.