АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2330/16 Справа № 183/7105/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Березюк В. В. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.,

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Григор'єва В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю "Інкубаційна станція" на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інкубаційна станція" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, треті особи - сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України, служба у справах дітей про виселення та зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 році ТОВ «Інкубаційна станція» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 про виселення та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 1989 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко A.B., зареєстрованого в Новомосковському БТІ за № 4648-41-70, підприємству ТОВ «Інкубаційна станція» належить на праві приватної власності домоволодіння за АДРЕСА_1. Дане домоволодіння було придбано за рахунок фонду розширення, який формувався на підприємстві і зараховано до балансу підприємства, як житловий будинок.

Згідно протоколу профспілкового комітету № 2 від 01 грудня 1989 року дане домоволодіння передано ОСОБА_3 на період роботи на підприємстві.

Після звільнення у 1997 році з підприємства ОСОБА_3 разом з родиною залишився проживати у домоволодінні.

На протязі всього часу його приживання у спірному будинку, членами ТОВ «Інкубаційна станція» неодноразово пропоновувалося відповідачу викупити будинок у підприємства, однак останній відмовляється від запропонованої пропозиції.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція» від 19 квітня 2013 року було прийнято рішення про часткове скасування протоколу за № 2 профспілкового комітету від 01 грудня 1989 року, в частині передачі па час роботи на підприємстві будинку за АДРЕСА_1 у зв'язку з чим просили виселити відповідачів із спірного приміщення та зняти їх з реєстраці.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року у задоволені позову відмолено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Інкубаційна станція», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилаючись на необґрунтований висновок суду в мотивувальній частині рішення, просить змінити мотивувальну частину рішення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ТОВ "Інкубаційна станція" - задоволено частково. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року скасовано. Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_6 з жилого будинку АДРЕСА_1 Дніпропетровської області без надання іншого жилого приміщення.

15 серпня 2015 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу та просив скасувати рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду, постановивши нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, судові витрати покласти на позивача.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28 жовтня 2015 року касаційну скаргу задоволено частково та ухвалено скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року з передачею справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 01 грудня 1989 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко A.B., зареєстрованого в Новомосковському БТІ за № 4648-41-70, підприємство Новомосковське головне підприємство «Облмежколгоспптахопром» придбало домоволодіння за АДРЕСА_1. Дане домоволодіння було придбано за рахунок фонду розширення, який формувався на підприємстві і зараховано до балансу підприємства, як житловий будинок (а.с.12-13 Т.1).

В подальшому рішенням профспілкового комітету цього товариства №2 від 01 грудня 1989 року, будинок АДРЕСА_1 було надано ОСОБА_3 на період роботи на підприємстві (а.с. 15 Т.1).

Після звільнення у 1997 році з підприємства відповідач разом з родиною залишився проживату у будинку.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція», яке викладено у протоколі від 19 квітня 2013 року, було частково скасовано протокол №2 профспілкового комітету від 01 грудня 1989 року в частині передачі на час роботи ОСОБА_3 на підприємстві спірного будинку (а.с. 21 Т.1).

Згідно вимог ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

А частиною 1 статті 3 ЦПК України, статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Звертаючись до суду із вказаними позовними вимогами ТОВ «Інкубаційна станція» послалась на те, що оскільки рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція», яке викладено у протоколі від 19 квітня 2013 року, було частково скасовано протокол №2 профспілкового комітету від 01 грудня 1989 року в частині передачі на час роботи ОСОБА_3 на підприємстві спірного будинку, останній спірний будинок не звільнив, а тому і просили виселити відповідачів із вказаного жилого приміщення.

Проте з такими позовними вимогами погодитися не можна, оскільки як вбачається з матеріалів справи рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року визнано незаконним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція», яке викладено у протоколі від 19 квітня 2013 року, було частково скасовано протокол №2 профспілкового комітету від 01 грудня 1989 року в частині передачі на час роботи ОСОБА_3 на підприємстві спірного будинку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно відповіді КП «НБТІ», відповідно до інвентаризаційної справи, станом на 29 грудня 2012 року, власником будинку, розташованого по АДРЕСА_1 є: Новомосковське головне підприємство «Облміжколгоспптахопром» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01 грудня 1989 року Новомосковською держнотконторою за р.№1744, зареєстрованого в БТІ 19 січня 1990 року за р.№ 4648-70 (а.с.98 Т.1), а в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно будь-які відомості про власника цього будинку відсутні (а.с.106-107 Т.1).

Будь-яких інших доказів на підтвердження права власності на спірне житлове приміщення позивачем не надано, зважаючи на те, що відповідачу ОСОБА_3 та його сім'ї було правомірно надано спірне житле приміження та вимог про звільнення цього приміщення Новомосковське головне підприємство «Облміжколгоспптахопром» до нього не пред'являло, а сам позивач, який є правонаступником цього підприємства, відповідно не вирішив питання щодо своїх майнових прав на спірний будинок.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може грунтуватися на припущеннях, інших доказів на підтвердження свої вимог позивач не надав, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Інкубаційна станція» про незаконність рішення суду, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки фактично вони зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновком суду, а також особистим тлумаченням на свою користь норм права.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про незаконність рішення в частині мотивування відмови в задоволенні позову, колегія суддів також вважає необгрунтованими, оскільки цим рішенням суду права апелянта взагалі ніяким-чином не порушені.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними. Отже апеляційні скарги підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Інкубаційна станція» - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: