АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/484/15-ц Головуючий у 1 інстанції Шевчук О.П.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5252/2016 Суддя - доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарях Басюк Ю.В., Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_2.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність Банку квартири АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту №, відповідно до умов якого Банк надав останній кредит у сумі 60 000,00 доларів США (1 326 602грн) з розрахунку 13,2% річних терміном до 10 липня 2017 року. У зв'язку з порушенням умов вищевказаного кредитного договору Банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами від 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» до останнього перейшло право вимоги до ОСОБА_4.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволені: в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 1 326 602,66 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом передачі її у власність ПАТ «Дельта Банк» та визнання за ним права власності на предмет іпотеки; відстрочено виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки до втрати чинності ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та набрання чинності законом, який врегулює питання особливостей погашення основної суми заборгованості в іноземній валюті. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Вважаючи позовні вимоги доведеними та обґрунтованими, суд першої інстанції задовольнив їх у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас 185-186), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10.07.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір № 0, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 60 000,00 доларів США зі сплатою 13,2 % річних, строком до 10.07.2017. Для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором того ж дня між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки №58572 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., з передачею квартир АДРЕСА_1 в іпотеку банку.

Пунктом 2.1.1 іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя у випадку невиконання основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки.

В пунктах 4.4, 4.5 іпотечного договору від 10.07.2007 зазначено, що у випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачених пунктом 4.1 цього договору, звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду здійснюється відповідно до Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку». Даним розділом передбачено можливість звернення стягнення на предмет іпотеки лише шляхом позасудового врегулювання.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Окрім того, суд першої інстанції, звертаючи стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, не прийняв до уваги умови договору іпотеки від 10.07.2007, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, а саме пункти 4.4.1, 4.5 який передбачає прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов'язання за згодою іпотекодавця. Окрім того, передбачено, що зазначений іпотечний договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Отже, у суду першої інстанції не було законних підстав для задоволення позову банку. Висновки суду не відповідають обставинам справи і вимогам закону, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 305, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_3, який на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна