Справа № 442/2947/16 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/783/6797/16 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
Провадження № 22-ц/783/6796/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шумської Н.Л.

секретар: Симець В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 5 жовтня 2016 року та на ухвалу цього ж суду від 5 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності та зняття арешту, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 5 жовтня 2016 року Позов задоволено частково. Знято арешт з автомобіля марки ВАЗ 210994-20, 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2, накладений при здійсненні виконавчих дій Відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області (виконавче провадження № 50258427).

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 5 жовтня 2016 року виправлено арифметичну помилку в рішенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 5.10.2016 року, постановленого у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності та зняття арешту. Зазначено «Вважати правильним та читати резолютивну частину рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 5.10.2016 року, так «зняти арешт з автомобіля марки ВАЗ 210994-20, 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_3, р.н. НОМЕР_4, накладений при здійсненні виконавчих дій Відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області (виконавче провадження № 50258427).»

Вказані рішення та ухвалу оскаржила ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі на рішення суду просить рішення скасувати і закрити провадження у справі. Вважає рішення незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. зазначає, що рішення суду обґрунтовується на рішенні Трускавецького міського суду від 16.02.2016 року у справі №457/65/16-ц, яке на день прийняття оскаржуваного рішення фактично було вже скасовано ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10.05.2016 року. Зазначає, що з метою заволодіння арештованим майном боржник ОСОБА_4 у змові з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 надали суду неправдиві відомості та вже не вперше у спосіб ухвалення судового рішення намагаються зняти накладений в її інтересах арешт на спірний автомобіль. Крім цього, рішення ухвалене без участі власника автомобіля, представника виконавчої служби та її як стягувача у виконавчому провадженні, в інтересах якого накладено арешт на спірний автомобіль.

В своїй апеляційній скарзі на ухвалу суду просить таку скасувати. Вважає ухвалу такою, що суперечить вимогам діючого законодавства і фактичним обставинам справи. Зазначає, що сам заявник вказав в позовній заяві дані автомобіля - номер двигуна та реєстраційний номер, які не відповідають дійсності. Вказує на те, що судом не вжито заходів для з'ясування фактичних обставин справи, не витребувано повну та обґрунтовану інформацію з ДВС та МРЕВ в м.Дрогобичі і навіть не звірено реєстраційні дані спірного автомобіля з наявним у справі свідоцтвом про його реєстрацію. Суд у спосіб виправлення помилки вирішив інший спір.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі (їх представники) не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що такі повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Враховуючи неявку всіх осіб, що беруть участь у справі та вимоги ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 41 Конституції України, ст.ст. 328, 386, 392, 391, 316, 317, 319-321 ЦК України та задовольняючи позов частково, - виходив з того, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 16.02.2016 року за ОСОБА_3 визнано право власності на автомобіль марки ВАЗ 210994-20, 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2. Рішення набрало законної сили 29.02.2016 року. Відтак, суд вважав, що вимоги позивача про визнання за ним права власності на автомобіль НОМЕР_5, є недоцільними, оскільки належність позивачу спірного майна підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили. Згідно копії листа ВДВС Дрогобицького МРУЮ № 09-08/В -7/1470 від 14.03.2016 року, адресованого ОСОБА_3 на його заяву від 10.03.2016 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівський області ОСОБА_6 повідомлено, що 22.06.2015 року винесено постанову про арешт майна, зокрема автомобіля НОМЕР_5, що належить боржнику ОСОБА_4 та заборону на його відчуження та постанову про оголошення розшуку майна боржника ОСОБА_4, які скеровано сторонам до виконання та до відома. 9.07.2015 року повторно винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 50258427. 2.03.2016 року у ВДВС Дрогобицького МРУЮ надійшло рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 16.02.2016 року, однак арешти, накладені на ВАЗ 210994-20, р.н. НОМЕР_2 постановами державного виконавця не скасовані, а тому арешт на вказаний автомобіль не знятий. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що власником автомобіля НОМЕР_5, на який накладено арешт постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області від 22.06.2015 року, 09.07.2016 року по виконавчому листі за № 2-2546/11/ виданого 16.03.2015 року є позивач ОСОБА_3, що підтверджується рішенням Трускавецького суду Львівської області від 16.02.2016 року, який не є боржником у вищевказаних виконавчих провадженнях та відносно нього немає боргових зобов'язань, тому суд вважає, що у даному випадку порушується його право користування та розпоряджання вищевказаним майном, у зв'язку з чим, заявлені ним позовні вимоги в частині зняття арешту з автомобіля підлягають задоволенню.

Постановляючи ухвалу про виправлення описки, суд виходив з того, що у рішенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 5 жовтня 2016 року, допущено помилку, а саме вказано, що номер кузова автомобіля марки ВАЗ 210994-20, 2009 року випуску - НОМЕР_1 замість НОМЕР_7, та реєстраційний номер, р.н. НОМЕР_2, замість НОМЕР_4.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають, обставини ж, які суд вважав встановленими, - не доведені.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із позовної заяви, ОСОБА_3 подано до суду позов про визнання права власності на автомобіль НОМЕР_6 та зняття арешту із вказаного автомобіля, що накладений при здійсненні виконавчих дій ВДВС Дрогобицького МУЮ у Львівській області. При цьому позов заявлено до двох відповідачів: ОСОБА_4 (що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_4 зазначений його володільцем) та ВДВС Дрогобицького МУЮ Львівської області (органу, державним виконавцем якого накладено арешт, про зняття якого подано позов).

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 36 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція. Заяви боржників про неправильність включення майна в опис розглядаються в порядку, передбаченому ст.409 КПК, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі або в порядку, передбаченому ст.373 ЦПК, якщо опис проводився судовим виконавцем.

Зважаючи на ст.ст. 3, 11, 26, 30-33 ЦПК України та вказані вимоги роз'яснень норм закону розгляд справи про виключення майна з-під арешту без участі осіб, в інтересах яких накладено арешт не слід вважати таким, що проведений за участі належних відповідачів, якими не є ні орган, посадовою особою якого накладено арешт, ні посадова особа цього органу, з відповідними наслідками, ані зареєстрований володілець спірного майна, яким, відповідно до доводів позивача таке відчужене на його користь у безспірному порядку.

Зважаючи на наведене належним відповідачем у даному спорі повинна була б бути гр. ОСОБА_2, в інтересах якої і накладено арешт на спірний автомобіль, про зняття якого просить позивач (матеріали виконавчого провадження ВП №46941065 а.с. 21-25). І лише за наявності належного відповідача у справі суд взмозі вирішувати питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог та взмозі вирішити питання про їх задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи особа, в інтересах якої накладено арешт подала заяву про залучення її до участі у розгляді справи та судом таке її клопотання задоволено. Однак судом залучено її до участі у справі як третю особу (журнал судового засідання та ухвала суду від 27.04.2016 року (а.с. 29-31). Питання ж про залучення вказаної особи як відповідача судом не вирішувалось, на обговорення не ставилось, клопотань позивачем (що є єдиною особою, яка вправі ініціювати питання залучення належного відповідача, заміни неналежного належним, тощо) про це не заявлялось та відповідно вирішене не було. Відповідно, за таких обставин суд був позбавлений можливості ухвалити рішення про задоволення позову.

Зважаючи на вказане розгляд справи та ухвалення рішення по суті позовних вимог за відсутності належного відповідача слід вважати такими, що проведений та ухвалене відповідно без дотримання норм закону, а тому рішення із ухвалою, якою у такому виправлено помилку (як додаток) слід скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказаним слід частково задовольнити апеляційні скарги, визнавши їх доводи частково обґрунтованими.

Зазначене не перешкоджає повторному зверненню позивача з аналогічним позовом до належних відповідачів.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційні скарги ОСОБА_2 - задовольнити частково

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 5 жовтня 2016 року та ухвалу цього ж суду від 5 жовтня 2016 року - скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності та зняття арешту - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1488,25 грн. судового збору за подання апеляційних скарг.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді : Р.П. Цяцяк

Н.Л. Шумська