Справа № 592/7293/16-ц
Провадження №2/592/2174/16
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

08 серпня 2016 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа: ОСББ «Престиж-Пушкіна,22» про визнання права власності, визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом і просить: визнати за позивачем право спільної сумісної власності на допоміжні приміщення (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, поза квартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери) багатоквартирного будинку за адресою: м. Суми, вул. Пушкіна, 22; визнати незаконним і скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції Сумської області про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на підвальне приміщення у першому підїзді будинку за адресою: м. Суми, вул. Пушкіна, 22; визнати незаконним і скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції Сумської області про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на підвальне приміщення у другому підїзді будинку за адресою: м. Суми, вул. Пушкіна, 22; зобовязати Виконавчий комітет Сумської міської ради внести записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_2 на зазначені підвальні приміщення.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, з огляду на наступне.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспрюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_4 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Встановлення наявності або відсутності певних фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення, оцінка тих чи інших доказів не відбувається до відкриття провадження по справі, однак вимоги до форми і змісту позовної заяви чітко викладені у статті 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява, зокрема повинна містити: імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог, ціну позову, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування (ч. 2 ст. 119 ЦПК). Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання (ч. 3 ст. 119 ЦПК України).

Однак, всупереч наведеним нормам процесуального права у позовній заяві, яка подана представником позивача не зазначено: імя цього представника, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження; відсутні поштовий індекс позивача, відповідачів, представника.

Всупереч п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позов не містить ціну позову щодо вимог майнового характеру. У позові вказано про неможливість визначити ціну позову, оскільки не має можливості потрапити у спірні приміщення, при цьому посилається на припущення можливого отримання відповідачем спірних приміщень, а отримавши доступу до певних документів будуть заявлені додаткові вимоги.

Проте в обґрунтування позову не зазначено які заходи вжито для отримання необхідної інформації у передбачений процесуальним законом спосіб щодо забезпечення доказів та їх наслідки (ст.ст. 133 - 134 ЦПК України).

В обґрунтування позову позивач посилається на інших власників квартир, які не мають право доступу до спірного майна, проте ці особи до участі у справі не залучені.

Відповідно до розяснень Пленуму ВССУ України від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача.

До позову не долучено квитанцію про сплату судового збору за кожною вимогою майнового і немайнового характеру.

Згідно п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 грн.).

Відповідно до п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. У п. 3 зазначеної постанови роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ, зокрема за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17 далі - КАС) віднесено до компетенції адміністративних судів.

Звертаючись з даним позовом в порядку цивільного судочинства (пункти 2,3,4 позовних вимог) позивач посилається на те, що вимоги обумовлюються виключно технічною необхідністю внесення відповідних відомостей до реєстру, тому вважає цей спір приватно - правовим і таким що слід розглядати у порядку цивільного судочинства. Разом з тим державний реєстратор є субєктом владних повноважень, тому оскарження його рішень, скасування державної реєстрації предметно підсудно адміністративним судам. Наведені вимоги закону позивачу було розяснено ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. суми від 01.07.2016 р., якою відмовлено у відкритті провадження в цій частині вимог.

Також за наведені вимоги не сплачено судовий збір, визначений у п. 1.2. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 0, 4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.) за кожну вимогу немайнового характеру.

З огляду на вищевикладене, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 119 ЦПК України, її слід залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали усунути зазначені недоліки.

Суд розяснює позивачу, що усуваючи недоліки слід, зокрема навести розрахунок ціни позову, від якої сплатити судовий збір за вимогою майнового характеру - становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 грн.), по 551грн. 20 коп. за кожною вимогою немайнового характеру за наступними реквізитами: одержувач державний бюджет м. Суми (Ковпаківський район), , банк одержувача ГУ ДКСУ у Сумській області, МФО 837013, рахунок 0004, код платежу 22030001, призначення платежу, ЄДРПОУ суду 02886462, вказавши пункт п. 1.1, п. 1.2 таблиці ставок судового збору), про що надати відповідний платіжний документ.

У іншому випадку заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа: ОСББ «Престиж-Пушкіна,22» про визнання права власності, визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, зобовязання вчинити дії - залишити без руху, запропонувавши позивачу усунути вказані недоліки протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали та розяснити, що в разі їх не усунення заява буде вважатись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Косолап