УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/563/14-ц

Провадження № 6/638/31/16

30.12.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шептуха В.М.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що на примусовому виконанні у Дзержинському відділі Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження №40907193 з примусового виконання виконавчого листа по справі №638/5049/13-ц, виданого 06.11.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 947169, 00 грн. З метою виконання рішення суду по даній справі 22.11.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №40907193, копії якої направлені сторонам. На теперішній час відомостей про виконання рішення немає. Вважає, що наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження у праві виїзду за межі України.

В судове засідання державний виконавець Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог статті 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Дзержинському відділі Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження №40907193 з примусового виконання виконавчого листа по справі №638/5049/13-ц, виданого 06.11.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 947169, 00 грн. З метою виконання рішення суду по даній справі 22.11.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №40907193.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», яким закріплені умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ст. 11 Закону).

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням (пункт 18 частина 3 статті 11 Закону).

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 (з наступними змінами), тимчасове затримання або вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон чи проїзного документа дитини на виконання рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду) здійснюється уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону у порядку, визначеному пунктами 24 і 25 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Згідно статті 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків передбачених цим законом, та в'їхати в Україну.

Положеннями статті 6 цього закону визначено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

Пунктом 8 статті 19 Закону «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах вїзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

У відповідності до Узагальнень судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного суду України від 01.02.2013 року, вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному статтею 377-1 ЦПК України,та за поданням державного виконавця на підставі пункту 18 статті 11 Закон України «Про виконавче провадження» у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»).

Вимоги до змісту і форми подання, з яким мають право звертатися до суду державні виконавці, нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 року та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5. В окремому її розділіXIІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну» передбачено, що подання повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань. У поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). У поданні також можуть зазначатися адреса місця проживання боржника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю. Крім того, до подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Державним виконавцем не надано відомостей про наявність у боржника ОСОБА_3 документа громадянина України на право виїзду з України і в'їзду в неї, перелік яких зазначений у статті 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», а такожне має відомостей про те, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, що він викликався до Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Державним виконавцем не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що саме обмеження боржника у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання рішення суду, буде сприяти його виконанню.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання, закріпленого статтею 33 Конституції України, де чітко зазначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Розглянувши подання державного виконавця, враховуючи встановлені судом зазначені факти, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення подання не вбачається.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 377-1 ЦПК України, ст. ст. 1, 5 Закону «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: