Справа № 136/332/16-ц Провадження № 22-ц/772/1766/2016Головуючий в суді першої інстанції Мочульська Л. Т.
Категорія 50Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Рибчинського В. П.,

при секретарі Топольській В. О.,

з участю: позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року, -

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом та просила змінити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_5 на її користь, які призначені на підставі рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 26.11.2015 року на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, із аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., які стягувати щомісячно до досягнення дитиною повноліття, розпочавши стягнення з дня вступу рішення в законну силу.

Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Липовецького районного суду від 26.11.2015 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_6, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач була змушена звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, так як відповідач має нестабільний заробіток, сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дитини: зросли ціни на продукти харчування, дитячий одяг, канцтовари, тощо, до того ж донька навчається у дитячому модельному агентстві «Princess», відвідує заняття з вокалу та сучасних видів танцю, приймає участь у міжнародних конкурсах та фестивалях, що потребує великих коштів, які позивачка сама не здатна в повній мірі забезпечити.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року позов задоволено частково: Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на тверду грошову суму в розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи стягнення у новому розмірі з часу набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність рішення суду дійсним обставинам справи і вимогам закону, грубе порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити повністю. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що мотивувальна частина рішення суду зводиться лише до того факту, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач може сплачувати аліменти саме у розмірі 2000 грн., проте дитина у будь-якому випадку потребує нормального харчування, догляду, лікування. Відповідач приховує свої реальні доходи та ухиляється від сплати податків, веде розкішний спосіб життя, не має інших утриманців, тому перешкод для стягнення з нього аліментів в розмірі 2000 грн. немає.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 подану апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав. Представник відповідача ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, так як вона є необґрунтованою: по-суті, в суду не було підстав змінювати розмір аліментів що стягуються, однак його довіритель не заперечує проти визначеного судом розміру аліментів в 750 грн., дійсно постійної роботи та стабільного заробітку він не мав.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 180 -182 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, в тому числі і шляхом виплати аліментів; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено наступне:

-відповідач ОСОБА_5 є батьком неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13);

-відповідно до рішенням Липовецького районного суду від 26 листопада 2015 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с. 9-12);

-відповідач не має постійного та стабільного заробітку.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов та визначивши стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, виходив з того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив, що його довіритель влаштувався на роботу 03.05.2016 року, тобто вже після ухвалення судового рішення, яке оскаржується.

Судом першої інстанції вірно застосовано Правову позицію Верховного Суду України у справі за № 143 цс 13, в якій зазначено: « З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)

Суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, дійшов вірного висновку про те, що розмір аліментів, визначений позивачкою, є необґрунтованим.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Суд, визначаючи аліменти в розмірі 750 грн., врахував те, що відповідач є працездатним, не хворіє будь-якими хронічними захворюваннями, відомості про наявність в нього інших утриманців відсутні, врахував розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який, згідно ст. 7 закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», становить 1 455 грн.. Таким чином, з огляду на рівність обов'язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, висновок суду першої інстанції є вірним, а доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення стосовно визначення розміру аліментів, - є безпідставними та не спростовують викладене у рішенні.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Тобто вирішуючи позов про зміну розміру аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму, суд повинен оцінити які зміни відбулися після присудження аліментів. Не зважаючи на те, що суд першої інстанції в справі, що переглядається вдався до оцінки не лише зміни майнового статусу відповідача після ухваленого 26.11.2015 року рішення Липовецького районного суду Вінницької області про стягнення аліментів у частці від його заробітку, але й до оцінки майнового стану відповідача, який існував до ухвалення цього рішення, однак остаточний висновок суду є вірним, а тому ухвалене рішення підлягає залишенню без змін а подану апеляційну скаргу слід відхилити через її безпідставність.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ Т. М. Шемета

Судді: /підпис/ О. С. Панасюк

/підпис/ В. П. Рибчинський

З оригіналом згідно: Т. М. Шемета