Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2594/15-ц
Провадження № 2/376/33/2016
"02" лютого 2016 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Віговського С.І.,
при секретарі Кропивлянській С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за договором позики, -
Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача за довіреністю звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю.
Відповідач в судове засідання призначене на 02 лютого 2016 року не з'явився, про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав. Суд, за відсутності заперечень представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.
Відповідно до норм статей 1046, 1047 ЦК України договір позики за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок одержання процентів встановлюється договором.
Таким чином, виходячи зі змісту ч.1 ст.1048 ЦК України сторони договору позики самостійно встановлюють розмір, методику обчислення процентної ставки за договором й порядок одержання процентів. Отже, сторони можуть вибрати просту форму нарахування процентів і в цьому випадку вони нараховуються лише на суму позики, або більш складну форму, згідно з якою проценти нараховуються і на нараховані, але невиплачені проценти.
Враховуючи викладене, позикодавець має право стягнути з позичальника, крім самої позики, проценти за користування позикою в розмірі, встановленому в договорі.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.
Таким чином, у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом із нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Таким чином, згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Як встановлено судом, в порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання в частині сплати процентів за вказаним договором належним чином не виконав.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що відповідач взяті на себе за договором позики зобов'язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, в зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача прострочені проценти за договором позики.
Аналіз норм ст. 99 Конституції України, статей 192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання, є національна валюта України гривня. Отже, у національній валюті України підлягають обчисленню та стягненню й інші складові грошового зобов'язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 липня 2014 р. у справі № 6-79цс14).
Станом на день ухвалення рішення ( 02 лютого 2016 року) курс долара США до гривні, встановлений Національним банком України, становить: 100 доларів США = 2544.8377 гривень.
Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то вимоги щодо відшкодування судового збору в розмірі 858,24 грн. також підлягають задоволенню згідно ст. 88 ЦПК України.
Таким чином, керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 536, 549, 550-552, 611, 612, 623-625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3-5, 10, 14, 15, 27, 60, 88, 118, 119, 131, 213-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, судовий збір в розмірі 858 (вісімсот п'ятдесят вісім) грн. 24 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя /підпис/ Рішення суду від 02.02.2016 року

набрало законної сили 13.02.2016 року.

Згідно з оригіналом. Оригінал рішення зберігається в справі

№ 376/2594/15-ц

2/376/33/2016 р.

Суддя:

Суддя:

Секретар:

Суддя: ОСОБА_3