Справа № 487/6168/15-ц
Провадження № 2/487/153/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

13.01.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Андрощука В.В., при секретарі - Забродській Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Садово-виноградарське товариство "Молния" про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в :

05.08.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що у 2000 році вона придбала у відповідачки (ОСОБА_2Ф.) земельну ділянку №46 із розташованим на ній садовим будинком, що знаходиться в СВТ "Молния" в м. Миколаєві. У зв'язку із похилим віком та поганим самопочуттям відповідачка відмовилась звернутись до нотаріуса та написала заяву до СВТ "Молния" про вихід із членів садового товариства, а позивачка, в свою чергу, подала заяву з проханням прийняти її в члени садового товариства. 29.07.2000 року рішенням загальних зборів СВТ "Молния" ОСОБА_2 було виключено з членів садового товариства, а ОСОБА_1 - прийнято та закріплено за нею дачну земельну ділянку №46. Згодом, бажаючи оформити право власності на земельну ділянку, позивачка дізналась, що ця земельна ділянка належить ОСОБА_2 на підставі Державного Акта на право приватної власності на землю. Можливість нотаріально оформити право власності на земельну ділянку у неї відсутня оскільки місце знаходження ОСОБА_2 не відоме. Вважає, що оскільки вона добросовісно заволоділа спірною земельною ділянкою, 15 років відкрито, безперервно володіє даною земельною ділянкою, то на підставі ч.1 ст.344 ЦК України набула права власності на цю земельну ділянку, а тому просила визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку за набувальною давністю.

В судове засідання позивачка та її представник не з'явились, представник позивача надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник СВТ "Молния" до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що за усною домовленістю між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, остання придбала у ОСОБА_2 садовий будинок та земельну ділянку № 46 площею 0,0473 га., що знаходяться за адресою м. Миколаїв, СВТ "Молния".

29.07.2000 року зборами СВТ "Молния" ОСОБА_2, на підставі її заяви, було виключено з членів вказаного садового товариства, а ОСОБА_1, на підставі її заяви, - прийнято в члени садового товариства (протокол №1 загальних зборів членів СВТ "Молния" від 29.07.2000 р.).

По теперішній час ОСОБА_1 продовжує користуватися дачною ділянкою №46 в СВТ "Молния", сплачує всі цільові та членські внески до яких включено податок на землю, що підтверджується довідкою СВТ "Молния" від 31.07.2015 р. № 15. ОСОБА_2 жодного разу власним майном не цікавилась та не опікувалась, претензій не пред'являла.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно /набувальна давність/, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України правила ст..344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Так, позивачка з 2000 року, тобто, з врахуванням трьох років до набрання чинності Цивільним Кодексом 2004 року, більше десяти років відкрито і безперервно користується земельною ділянкою №46 загальною площею 0,0473 га., що розташована на території м. Миколаєва в СВТ "Молния", якою добросовісно заволоділа. ОСОБА_2 земельною ділянкою і садовим будинком не цікавиться, жодних заперечень щодо позову суду не надала.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, а отже позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Садово-виноградарське товариство "Молния" про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку №46 загальною площею 0,0473 га., що розташована на території м. Миколаєва в СВТ "Молния" за набувальною давністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ В.В. АНДРОЩУК