Справа № 524/5566/16-ц
Провадження № 2/524/2019/16
08.08.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Кривич Ж.О., при секретарі Коваль Т.М.,
з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання договору дійсним.
До суду звернулись ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
В обґрунтування позову зазначає, що 21 січня 1998 року ОСОБА_4 діючи в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали договір купівлі-продажу квартири № 4, яка знаходиться в будинку № 23 по проспекту 50 річчя Жовтня в м. Кременчуці.
Вказаний договір зареєстровано Кременчуцькою товарною біржою в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю під № 73-Н 21 січня 1998 року.
При необхідності розпорядитися даною квартирою, позивачам відмовлено у посвідченні будь-яких правочинів щодо цієї квартири, оскільки ст. 657 ЦК України договори купівлі продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню.
Позивачі умови договору виконала в повному обсязі, а продавцями у свою чергу, передано їм ключі від квартири.
Просять суд, визнати договір купівлі-продажу квартири № 4 (чотири), яка знаходиться в будинку № 23 (двадцять три) по проспекту Лесі Українки (колишня назва проспект 50 річчя Жовтня) у місті Кременчуці Полтавської області, укладений 21 січня 1998 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7, та діючою від свого імені ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та від імені своїх неповнолітніх дочок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в «Кременчуцькій товарній біржі» 21.01.1998 року за номером 73-Н дійсним.
ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позові.
Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проти позову не заперечували, надали суду заяву про визнання позову.
Приватний нотаріус ОСОБА_9, в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлений належним чином, проти позову не заперечував, просив слухати справу за його відсутності.
Представник Кременчуцької товарної біржі в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином.
Архівний відділ виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області листом від 05.08.2016 року за вих. № 229/01-26 повідомив суд, що на загальних зборах Кременчуцької товарної біржі прийнято рішення про припинення діяльності та ліквідацію (протокол від 25.04.2002 року № 1).
Суд, вивчив матеріали справи, встановив наступне.
21 січня 1998 року, я ОСОБА_4, діючи від свого імені та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3, купила у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 трьохкімнатну квартиру № 4 (чотири), яка знаходиться в будинку № 23 (двадцять три) по проспекту Лесі Українки (проспект 50 років Жовтня) в місті Кременчуці Полтавської області за 18 (вісімнадцять) тисяч гривень.
Вищезазначена квартира належала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого житлово-комунальним відділом АТ «Укртатнафта» 28 листопада 1996 року згідно з розпорядженням від 26 листопада 1996 року № 900, зареєстрованого в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № В-1за реєстровим № 103.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції чинній станом на день укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У відповідності до ст.655 ЦК України, за договором купівлі- продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно ( товар) у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно до ст.203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вичинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно до ст. 220 ЦК України, в разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Спірний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору міни чи купівлі - продажу лише житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
Право власності на квартиру, що відчужується, може бути підтверджено, зокрема, договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав згідно з п. 62 Інструкції „Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
В той же час відповідно до листа - роз'яснення Міністерства юстиції України від 16 січня 2004 року за № 19-3264, якщо сторонами в договорі були неповнолітні, малолітні діти, або дії вчинялися через представника, то зазначені угоди не могли бути зареєстровані на біржі (не мали права бути членами біржі). В цьому випадку необхідно рішення суду про визнання дійсним біржової угоди.
Відповідно до вимог ст. 15 ч.2 ЗУ «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам, а згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 28.04.1978 року № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму ВСУ від 25.12.1992 року за № 13, від 25.05.1998 року за № 15, з підстав неодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідають до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі - продажу, в тому числі при придбанні на біржових договорах, міни або дарування жилого будинку(квартири) чи його (її) частини.
Договір купівлі-продажу від 21 січня 1998 року укладений до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р.
Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Таким чином, право власності на придбане майно до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004р. набувається в порядку, який існував на час його придбання.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, необхідно визнати договір купівлі-продажу квартири 4 в будинку 23 по проспекту 50-річчя Жовтня (ОСОБА_10) в м. Кременчуці Полтавській області, укладений 21 січня 1998 року на Кременчуцькій товарній біржі і зареєстрований під номером 73-Н від 21 січня 1998 року дійсним.
Керуючись статтями 215-218 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання договору дійсним - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу квартири № 4 (чотири), яка знаходиться в будинку № 23 (двадцять три) по проспекту Лесі Українки (колишня назва проспект 50 річчя Жовтня) у місті Кременчуці Полтавської області, укладений 21 січня 1998 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7, та діючою від свого імені ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та від імені своїх неповнолітніх дочок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в «Кременчуцькій товарній біржі» 21.01.1998 року за номером 73-Н дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: