УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.16 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Бойко С.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник звернувся до суду із заявою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини посилаючись на те, що 10.10.2013 року померла його бабуся - ОСОБА_3, яка постійно проживала і була зареєстрована на день смерті за адресою: м. Лисичанськ, вул. Байдукова, 19. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку № 19 по вул. Байдукова, м. Лисичанськ Луганської області. Все майно бабуся заповідала йому відповідно до заповіту, посвідченого 14.09.2010 р. державним нотаріусом Лисичанської ДНК ОСОБА_4, за реєстром № 1-638. Оскільки бабуся була похилого віку та часто хворіла, останні три роки він проживав разом з нею в будинку. Доглядав за нею, лікував її, поховав за свої кошти та вважав, що прийняв спадщину і отримає свідоцтво про право на спадщину за заповітом у будь-який час.

05 лютого 2016 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом він звернувся до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, який в свою чергу виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін він не подав, а документально перевірити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини немає можливості. Встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини необхідно для оформлення спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до п.1.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням про право.

З огляду на це, вбачається, що процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник у своїй заяві про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини повязує з наступним вирішенням спору про визнання права власності. Таким чином, із даної зави про встановлення факту, що має юридичне значення, поданої в порядку окремого провадження вбачається спір про цивільне право, яке відноситься до юрисдикції суду.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки із заяви вбачається спір про право, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

Разом з тим, якщо особі відмовлено у прийнятті заяви із наведених підстав, то це не позбавляє його права звернутися до суду в контексті Конвенції про захист прав і основних свобод людини, оскільки за цією особою зберігається право порушити в суді справу за позовною заявою.

Відмова суду у прийнятті заяви про провадження не може вважатися порушенням права на справедливий судовий захист, як це передбачено ст. 55 Конституції України та статей Конвенції про захист прав і основних свобод людини, оскільки громадянин не позбавляє права особисто захищати свої права в судах нашої держави.

На підставі викладеного, керуючись конвенцією про захист прав і основних свобод людини, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 3,121,210,235,293 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа ОСОБА_2.

Розяснити ОСОБА_1 право на звернення з тією самою вимогою до суду в порядку позовного провадження.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа ОСОБА_2, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Лисичанській міський суд Луганської області шляхом подачі протягом 5-ти днів апеляційної скарги з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Лисичанського міського суду ОСОБА_6