Справа № 683/1349/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 право власності на будинок, що розташований по АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1. Єдиною спадкоємицею майна ОСОБА_3 була її донька ОСОБА_2, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак не встигла оформити спадщину і померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2 і у встановленому законом порядку прийняла спадщину після її смерті. Однак, оформити свої спадкові права на спірне будинковолодіння вона не в змозі, так як за життя ОСОБА_3 не отримувала свідоцтва про право власності на спірне будинковолодіння.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач - Стецьківська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, подавши письмову заяву, у якій розгляд справи просить проводити у відсутності представника, проти позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз»ясень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, яка була матір»ю ОСОБА_2 На день своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її донька ОСОБА_2, яка до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1. Згідно даних погосподарських книг Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району вищезазначений житловий будинок 1965 року забудови й відноситься до суспільної групи - робочий двір, головою якого з 1965 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 була ОСОБА_3 Членами її сім»ї були: дочка ОСОБА_4 - вибула у 1977 році, син ОСОБА_5 - вибув у 1976 році, дочка ОСОБА_6 - вибула у 1948 році, син ОСОБА_7 - вибув у 1960 році та онук ОСОБА_5 - вибув у 1976 році. З 1986 року у зазначеному будинку ніхто не проживає та не зареєстрований.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, свідоцтвом про народження ОСОБА_6, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №7 від 18 травня 2016 року, згідно якого ОСОБА_6 в шлюбі змінила прізвище на ОСОБА_2; довідкою виконкому Стецьківської сільської ради №389 від 20 жовтня 2015 року про склад сім»ї ОСОБА_3 на день її смерті та фактичне прийняття спадщини після її смерті ОСОБА_2, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №44150683 від 13 червня 2016 року про те, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не заводилась; витягом з погосподарських книг Стецьківської сільської ради за 1965-1986 роки щодо належності спірного будинку до робочого двору; технічним паспортом на спірний будинок; рішенням виконкому Старокостянтинівської районної ради депутатів трудящих №262 від 03 серпня 1964 року про затвердження рішення правління колгоспу «Мир» с. Стецьки від 14 липня 1964 року про відведення ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,30 га під забудову житлового будинку площею 60 кв.м; свідоцтвом про забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, виданим на ім»я забудовника ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_3 рішенням виконкому Старокостянтинівської районної ради депутатів трудящих №262 від 03 серпня 1964 року дозволена забудова земельної ділянки площею 0,30 га в с. Стецьки житловим будинком на 2 кімнати з житловою площею 28,92 кв.м, початок будівництва 20 червня 1964 року, кінець будівництва - 20 листопада 1965 року.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з відання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають також реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 було побудовано в сільській місцевості, відомості про нього внесено у погосподарські книги Стецьківської сільської ради, згідно яких він належить до суспільної групи - робочий двір і станом на 15 квітня 1991 року єдиним членом і головою цього двору була ОСОБА_3, тому спірний будинок є її власністю та увійшов до складу спадкового майна, яке успадкувала ОСОБА_2 Під час проведення паспортизації житлових будинків, ОСОБА_3 свідоцтва про право власності не оформляла та вказаний будинок в органах БТІ не реєструвала.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Позивачка ОСОБА_1 є донькою померлої та єдиною її спадкоємицею першої черги за законом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила частину своїх спадкових прав, що підтверджується матеріалами спадкової справи №17/2012, заведеної 26 березня 2012 року Шепетівською районною державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, а також свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 18 травня 2015 року державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 на ім»я ОСОБА_1 до майна після смерті ОСОБА_2

Відповідно до роз»ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

15 грудня 2015 року державний нотаріус Шепетівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 відмовила ОСОБА_1 у оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння.

Однак, враховуючи, що будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 було побудовано у 1965 році з дотриманням встановленого на той час порядку, відомості про нього внесено у погосподарську книгу Стецьківської сільської ради, згідно записів якої воно належало померлій ОСОБА_3, спадщину після смерті якої прийняла ОСОБА_2, однак не оформила своїх спадкових прав, наявність технічного паспорту на даний будинок, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1, яка є спадкоємицею майна ОСОБА_2 право власності на вищезазначений житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті останньої.

Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивачки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: