Справа № 531/394/16-ц
Провадження № 2/531/282/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Жмурко П.Я.

при секретарі Богомаз Л.С.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2016 року позивач звернулася до суду позовом, в якому просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь, на її утримання в період навчання, у розмірі ? частина доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення нею навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення нею повноліття, а на даний час вона потребує матеріальної допомоги зі сторони батька у звязку з навчанням на денному відділенні. Мати позивача не в змозі утримувати її самостійно. Позивач проживає в гуртожитку, який також потрібно оплачувати. Стипендію позивач не отримує, навчається на контрактній основі. Добровільно аліменти відповідач не сплачує, хоча має можливість надавати допомогу доньці.

В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить суд такі задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, оскільки не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у визначеному нею розмірі. Відповідач зазначає, що має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини (позивача), яку на даний час виплачує і суми, що залишається після всіх вирахувань, недостатньо для забезпечення нормального рівня життя.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини, визнані судом загальновідомими.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Жодною зі сторін не надано суду свідоцтво про народження ОСОБА_1, проте відповідач в судовому засіданні визнає, що позивач є його рідною донькою на утримання якої він сплачував аліменти до досягнення нею повноліття, тому суд вважає встановленим, що позивач є рідною донькою відповідача. На даний час ОСОБА_1 є повнолітньою, про що свідчить дата народження, зазначена в її паспорті (а.с. 2). В матеріалах справи міститься свідоцтво про розірвання шлюбу між відповідачем та ОСОБА_3, яка є матірю позивача, що визнається сторонами (а.с. 4).

Згідно довідки №2128 від 25.03.2016 року ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу НФаУ, денної форми навчання, з 01.09.2015 року; форма навчання контракт. (а.с. 3) Вартість навчання у довідці не вказана, контракт як доказ суду не надано.

У позові позивач також зазначила, що проживає в гуртожитку і оплачує таке проживання, проте докази на підтвердження такої обставини позивач не надала.

Позивач вказує, що не може утримувати себе самостійно, оскільки навчається на денній формі.

Зазначивши, що її мати не може утримувати її самостійно, позивач не надала суду довідок про доходи матері.

Таким чином, наданими суду доказами позивач довела, що продовжує навчатися після досягнення 18 років, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Суд визнає загальновідомими ті обставини, що позивач несе витрати на харчування, проїзд, придбання одягу, продуктів харчування, побутових засобів, підручників та канцелярських товарів.

Заперечуючи проти позову відповідач надав суду довідку про свої доходи, згідно якої за листопад 2015 року квітень 2016 року його сумарний дохід становив 9079,30 грн., з яких вирахувано аліменти на загальну суму 4007,56 грн. та податок з доходу 845,91 грн. (а.с. 17) Відповідач також долучив до матеріалів справи довідку-розрахунок заборгованості по аліментах, яка станом на 15.04.2016 року становила 5186,71 грн. (а.с. 18) Інформація про стан заборгованості на час розгляду справи суду не надана.

Відповідач також долучив до матеріалів справи виписний епікриз, який видано більше 5 років тому і який не може бути належним доказом того що стан здоровя відповідача не дає можливості утримувати доньку. (а.с. 16)

З наданих відповідачем доказів суд не вбачає, що його стан здоровя чи матеріальне становище (відповідач має регулярний дохід) не дають можливості утримувати дитину, тому суд вважає за можливе стягувати аліменти за рішенням суду.

Враховуючи що позивач не надала жодних доказів, які підтверджують розмір її витрат у звязку з навчанням, а дохід її батька на рівні мінімальної заробітної плати щомісячно, при цьому суд не має відомостей про доходи матері, яка утримує доньку на даний час, - суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову і стягнення аліментів у розмірі 1/6 частина щомісячного доходу відповідача.

Вимога позивача про стягнення аліментів в сумі, що не менша ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не застосовується до правовідносин про стягнення аліментів на повнолітніх дочку/сина. Тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Разом з тим, на підставі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Керуючись положеннями ст. 88 ЦПК України, враховуючи розяснення, що містяться в пунктах 35-36 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а позов немайнового характеру задоволено частково, - з відповідача має бути стягнуто на користь держави половину ставки судового збору, що становить 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України ст. ст. 11, 57, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України суд ,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/6 частина заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, на утримання ОСОБА_1, починаючи з 29.03.2016 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до двадцяти трьох років.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн. (двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню, але не більше як за 1 місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області, через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом десяти днів з дня його проголошення або дня отримання копії рішення.

Суддя Жмурко П.Я.