Дата документу 21.09.2016
Справа № 320/6077/16-ц
Провадження № 2/320/3723/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Дараган Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації його вартості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації його вартості.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому було встановлено, що позов було подано з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, в порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України відсутні посилання на докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на підтвердження кожної обставини.

Зокрема, позивач, зазначаючи про наявність певного майна, яке було набуте саме під час шлюбу, в позовній заяві не зазначає про жодні докази на підтвердження цих обставин, зокрема про те, коли саме і ким було придбане спірне майно, про вид, індивідуальні характеристики чи родові ознаки кожної придбаної речі, транспорту та земельних ділянок, за якими їх можливо було б однозначно ідентифікувати та віднести до набутого під час шлюбу майна.

Так само позивач, вказуючи певну вартість майна, в позовній заяві не зазначає про жодні докази на підтвердження цих обставин, зокрема про те, яким саме чином нею були визначені такі грошові суми та на підставі яких середньоринкових цін.

Крім того, позивач, зазначаючи про неможливість отримання нею певних відомостей та необхідність витребування їх судом, взагалі не зазначає про жодні докази на підтвердження цих обставин, тобто на підтвердження факту існування складнощів у позивача або у її представників (один з яких є адвокатом та наділений правом отримання запитуваних відомостей) щодо отримання цих відомостей.

Вказані недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказаний позов без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації його вартості залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: