Справа № 216/5965/15-ц
провадження №2/216/387/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Бондарєвої О.І.

при секретарі - Городнічевій Т.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, місті Кривому Розі, цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_3 до Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі Позивач) звернулась до суду з позовом про визнання права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 06 листопада 2013 року помер її батько, ОСОБА_4, який за життя склав заповіт на її імя. Вона є єдиним спадкоємцем, як за законом, так і за заповітом. Батько за життя був власником нерухомого майна, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Позивач бажає отримати спадщину після смерті батька, однак через відсутність зареєстрованого правовстановлюючого документа на квартиру, нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 під час розгляду справи не заперечувала щодо задоволення уточнених позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, 06 листопада 2013 року помер батько позивача, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №1200 від 06.11.2013 року (а.с.11).

За життя померлим був складений заповіт на імя Позивача (а.с.18). Після його смерті, Позивач є єдиним спадкоємцем, як за законом так, і за заповітом, який прийняв спадщину на підставі ст.ст.1262, 1269 ЦК України, оскільки у встановлений шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Інших спадкоємців немає.

ОСОБА_4 за життя був власником нерухомого майна, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження УЖКГ від 29.06.1994 року, №Ц-1250.

Зазначене свідоцтво було загублено спадкодавцем, а отриманий замість втраченого свідоцтва на підставі розпорядження управління благоустрою та житлової політики №427 від 12.06.2013 року на імя померлого дублікат, який підлягає обовязкові державній реєстрації, спадкодавець за своє життя не встиг зареєструвати.

На сьогоднішній день, реєстрація дубліката свідоцтва є неможливою та не допустимою в силу закону, так як свідоцтво не може бути зареєстроване на імя померлої людини.

Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність зареєстрованого правовстановлюючого документа на квартиру (дубліката свідоцтва) та розяснено, необхідність звернутись до суду для визнання права власності безпосередньо за позивачем в порядку спадкування, що убачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №270/02-31 від 05.08.2015 року (а.с.18).

Відмова нотаріуса обґрунтована п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 296/5 від 22.02.2012 року, відповідно до якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів (п. 4.12).

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що без визнання безпосередньо за позивачем права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, вона, як спадкоємець померлого, позбавлена права отримати спадщину після смерті свого батька, що суттєво порушує її права та законні інтереси.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 57, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 392, 1216, 1218, 1233, 1268, 1297 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_3, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, право власності на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_2, (загальна площа квартири 33,34 кв.м., житлова площа квартири 17,09 кв.м.) у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 06 листопада 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: О.І.Бондарєва