єдиний унікальний номер справи 423/1488/15-ц
номер провадження 2/423/471/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року місто Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області в складі

головуючого судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Жилякової Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Попаснянському районі Луганської області до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про скасування акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, визнання нещасного випадку, таким, що не повязаний з виробництвом, визнання недійсним та скасування акту проведення розслідування нещасного випадку в частині визнання його повязаним з виробництвом, третя особа ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 18 жовтня 2015 року комісією з розслідування нещасного випадку відокремленого підрозділу «Спеціалізоване управління» Державного підприємства «Первомайськвугілля» складено акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1. Згідно актів комісією встановлено, що 29 липня 2012 року у 1 зміну механіку дільниці РС і МД ГШО ОСОБА_3 та ланці прохідників був виданий наряд начальником дільниці ОСОБА_5 на заміну листового металу обшивки копрової частини ствола №14 «біс» ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля». Під час виконання робіт загорівся дах споруди герметизації. ОСОБА_3 і електрослюсар ОСОБА_6 загасили полумя і вирішили, щоб уникнути подальшого займання даху, накрити його листом металу. При транспортуванні металу на дах, драбина, на якій знаходився ОСОБА_3, зісковзнула, він впав і отримав травму ноги. До медичного пункту шахти не звертався. Наступного дня потерпілий звернувся до травмпункту Первомайської багатопрофільної лікарні, де йому встановили діагноз: «перелом пяткової кістки», на підставі чого був складений акт невиробничої травми. Через деякий час у ОСОБА_3 погіршився стан здоров`я, тому він 08.09.2015 звернувся із заявою про розслідування нещасного випадку, повязаного з виробництвом. Акт форми Н-5 два члени комісії підписали з окремою думкою, вважаючи розслідування неповним, відсутні достатні докази підтвердження звязку травми з виробництвом.

Позивач вважає акти незаконними, та такими, що порушують його права та законні інтереси, оскільки відшкодування шкоди потерпілим від нещасного випадку на виробництві здійснюється лише на підставі і в межах, передбачених Законом. Висновок комісії є необґрунтованим, оскільки комісією зібрано недостатньо доказів, обставини зясовані не повною мірою, розслідування проведено з порушенням вимог Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 №1232 (далі Порядок). Так, на підприємстві відсутні документи, що підтверджують втрату ОСОБА_3 працездатності на один робочий день. Надана ним ксерокопія виписки з історії хвороби свідчить, що він звернувся 30 липня 2012 року до поліклінічного відділення №1 Первомайської багатопрофільної лікарня з приводу отриманої ним травми у побуті. Отже, в порушення п.8 Порядку ОСОБА_3 та свідки травми не повідомили роботодавця про травму, не було збережено обстановку на робочому місці. В порушення п.14 Порядку комісією не вивчалась первинна медична документація, не встановлено документи, які могли б підтвердити нещасний випадок на виробництві, що стався з ОСОБА_3 Крім того, в порушення вказаної норми Порядку не обстежено місце настання нещасного випадку, так як з часу події пройшов значний час, не були одержані письмові пояснення начальника дільниці ОСОБА_5 Обставини події викладені комісією переважно зі слів постраждалого та частини свідків, що викликає сумнів в їх обєктивності. Внаслідок викладеного, позивач вважає рішення комісії не підтвердженим відповідними матеріалами, а нещасний випадок не повязаним з виробництвом. Позивач просив суд скасувати акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 від 19 жовтня 2015 року; визнати нещасний випадок, що стався 29 липня 2012 року з механіком дільниці РС і МД ГШО ОСОБА_3, не повязаним з виробництвом; визнати недійсним та скасувати акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 29 липня 2012 року о 12 год. 30 хв. з ОСОБА_3, в частині визнання нещасного випадку повязаним з виробництвом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеному у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, усно та письмово пояснила, що ОСОБА_3 дійсно працював у ВП «Спеціалізоване управління» механіком дільниці з ремонту стволів, монтажу та демонтажу гірничошахтного обладнання з 14.11.2008 по 27.06.2014, звільнився у звязку з виходом на пенсію. 08.09.2015 ОСОБА_3 звернувся до роботодавця із заявою про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, який стався з ним 29.07.2012. Наказом начальника ВП «Спеціалізоване управління» №26 від 11.09.2015 створено комісію з розслідування цього нещасного випадку.

У звязку з проведенням антитерористичної операції та розташуванням міста Первомайська Луганської області на території, непідконтрольній органам державної влади, наказом в.о. генерального директора ДП «Первомайськвугілля» №13 від 18.11.2014 місцерозташуванням відокремленого підрозділу, як і ДП «Первомайськвугілля», визначено місто Гірське Луганської області. Однак вся виробнича, бухгалтерська, кадрова документація тощо залишилась у м.Первомайську, доступу до неї немає. За таких умов вважає, що комісія здійснила всі необхідні і можливі заходи для розслідування нещасного випадку з ОСОБА_3 Вважає необґрунтованим висновок, викладений в окремій думці двома членами комісії про те, що ОСОБА_3 самостійно прийняв рішення про виконання робіт, внаслідок яких отримав травму, а тому нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом. Посилається на те, що з пояснень потерпілого та свідків вбачається, що ОСОБА_3 перебував на робочому місці та, виконуючи отриманий від керівництва наряд, був травмований. Отже відповідно до п.п.2, 8 абз.1 п.15 Порядку цей нещасний випадок пов'язаний з виробництвом.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що працював механіком дільниці з ремонту стволів, монтажу та демонтажу гірничошахтного обладнання з 14.11.2008 по 27.06.2014 у ВП «Спеціалізоване управління» ДП «Первомайськвугілля». 30 липня 2012 року отримав від начальника дільниці ОСОБА_5 завдання по заміні обшивки копрової частини ствола ВП «Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля». Як механік, він був відповідальним при виконанні цих робіт. Під час електрозварювальних робіт, близько 12 години 30 хвилин, внаслідок потрапляння іскри зайнявся дах споруди герметизації. Він, піднявшись драбиною, загасив полумя водою. Після цього вирішив накрити дах металевим листом для запобігання повторному загорянню. Піднявся драбиною, металевий лист посунувся на нього. Щоб уникнути травмування важким та гострим металевим листом, відштовхнув його від себе, внаслідок чого драбина похитнулася та він впав. Піднявшись, не міг стати на ногу. Він зателефонував начальнику дільниці ОСОБА_5, який спочатку направив до медичної частини шахти, а потім запропонував пояснити, що травма побутова. ОСОБА_3 погодився, бо сам був відповідальним за техніку безпеки під час робіт. До закінчення зміни просидів на лавці, після чого приїхав заступник начальника дільниці ОСОБА_7 та відразу відвіз його своїм автомобілем до Первомайської багатопрофільної лікарні. У лікарні ОСОБА_3 повідомив, що травма побутова. Наступного дня написав ОСОБА_5 пояснювальну про те, що поза роботою при виході з автобуса пошкодив ногу. На той час не уявляв, що отримана травма спричинить значне погіршення здоров`я. З 2014 року він значно обмежений у пересуванні, користується ціпком, відчуває сильний біль у нозі. Через проведення антитерористичної операції звернувся до роботодавця лише у вересні 2015 року. нещасний випадок стався саме 30 липня 2012 року, він зранку вийшов на роботу, а вже по обіді потрапив до лікарні. Лікарняний датовано з 30.07.2012, тому хтось виправив у табелі обліку робочого часу відповідну позначку. У своїй заяві від 08.09.2015 він помилково вказав дату травми 29.07.2012. Про наявність акту щодо невиробничої травми йому невідомо. Під час розслідування нещасного випадку його не опитували, медичну документацію не вимагали, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не опитували, хоча мали можливість.

Представник третьої особи ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову, підтвердив пояснення ОСОБА_3, доповнивши, що розслідування дійсно проведено не повно, невірно визначена дата нещасного випадку, однак вважає, що наявні докази на підтвердження звязку нещасного випадку з виконанням ОСОБА_3 своїх обовязків.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши письмові докази, доходить висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

18 жовтня 2015 року комісією з розслідування нещасного випадку відокремленого підрозділу «Спеціалізоване управління» Державного підприємства «Первомайськвугілля» складено Акт №1 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 29 липня 2012 року о 12 годині 30 хвилин у ВП «Спеціалізоване управління» ДП «Первомайськвугілля» (а.с.7-12). За результатами розгляду заяви ОСОБА_3 комісія визнала нещасний випадок таким, що повязаний з виробництвом, визначила ОСОБА_3 та електрослюсаря ОСОБА_6 особами, дії яких призвели до настання нещасного випадку.

Цей акт членами комісії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підписано з окремою думкою.

Також 18 жовтня 2015 року комісією складено Акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (а.с.4-6). Викладено обставини, за яких стався 29 липня 2012 року нещасний випадок, встановлено причини його настання. У якості основної причини вказано залучення до роботи працівників не за спеціальністю (професією), а саме: ОСОБА_3 виконував роботу, яка не передбачена Посадовою інструкцією механіка дільниці РС і МД ГШО. Супутньою причиною зазначено невиконання вимог інструкції з охорони праці, а саме: виконання робіт на висоті механіком ОСОБА_3 без запобіжного поясу, чим порушено вимоги ст. 14 Закону України «Про охорону праці». Визначено заходи щодо усунення причин нещасного випадку.

Судом встановлено, що розслідування нещасного випадку комісією проведено з порушенням вимог Порядку.

Так, пунктом 14 Порядку передбачено, що комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження.

З показів свідка ОСОБА_10, який був призначений головою комісії, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які входили до складу комісії, та з копій доданих до актів документів (копії виписки з історії хвороби№3367 від 13.08.2012, заяви потерпілого та пояснювальних записок очевидців) вбачається, що комісією під час розслідування лише опитано потерпілого та очевидців події, на яких вказав ОСОБА_3, досліджено копію історії хвороби. Медичну документацію, зокрема амбулаторну карту хворого, у ОСОБА_3 не вимагали. Інших осіб, причетних до події, зокрема начальника дільниці ОСОБА_5, його заступника ОСОБА_7, не опитували.

Пункт 6 акту Н-1 та пункт 3 акту Н-5 містить твердження про складення безпосередньо після травмування акту невиробничої травми. Однак, допитані у судовому засіданні голова та члени комісії пояснили, що такого акту чи доказів на підтвердження його складення комісії надано не було; підстави зазначення про нього в актах пояснити не можуть.

З пояснень ОСОБА_3 у судовому засіданні вбачається, що про факт складення акту невиробничої травми йому невідомо.

Отже, комісією визнано встановленим факт за відсутності доказів на його підтвердження.

Основною причиною нещасного випадку у актах Н-1 та Н-5 вказано виконання ОСОБА_3 роботи, не передбаченої його посадовою інструкцією.

Разом з тим, з пояснень представника відповідача вбачається, що посадова інструкція механіка дільниці РС і МД ГШО, яка була чинною у липні 2012 року, на підприємстві відсутня у звязку з проведенням АТО. Це свідчить про те, що комісії вона також не була надана.

Також однобічність та неповноту проведеного розслідування підтверджує факт невірного визначення комісією дати нещасного випадку.

Маючи пояснювальні записки очевидців, де датою події вказано 29 липня 2012 року, та виписку з історії хвороби, де датою травмування зафіксовано 30 липня 2012 року, комісія безпідставно визначила датою події 29 липня 2012 року, не усунувши наявні протиріччя.

Так, свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що у 2012 виконував обовязки заступника начальника дільниці з ремонту стволів, монтажу та демонтажу гірничошахтного обладнання. Наприкінці липня 2012 року близько 13-14 години в робочий час йому зателефонували працівники дільниці та повідомили про травмування ОСОБА_3 На власному транспорті він приїхав до шахти «Тошківська», де на лавці помітив ОСОБА_3, який не міг стати на ногу. Він відразу відвіз ОСОБА_3 на його прохання до Первомайської багатопрофільної лікарні, де йому встановили перелом ноги, та в цей же день госпіталізували. Так як начальник дільниці ОСОБА_5 був на роботі, до повноважень заступника не входило повідомляти про факт травмування, очевидцем якого він не був.

З дослідженої судом амбулаторної картки ОСОБА_3 та копії історії хвороби (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_3 звернувся за медичною допомогою з приводу травмування 30 липня 2012 року та був госпіталізований.

Згідно табелю обліку робочого часу ВП «Шахта «Тошківська» працівників ВП «Спеціалізоване управління» ДП «Первомайськвугілля» за червень-серпень 2012 року (а.с.124-127) ОСОБА_3 працював з 7-00 до 19-00 години 28-29 липня 2012 року. У графі за 30 липня 2012 року видно, що поверх напису «7/19» виконано напис «б».

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що з 2005 року працює гірником поверхні по табельному обліку ВП «Шахта «Тошківська». Табель обліку робочого часу за 30 липня 2012 року заповнено нею «7/19». Літеру «б» проставила не вона. Стверджує, що проставлена нею відмітка «7/19» свідчить, що працівник прийшов о 7-00 годині на зміну. У разі його відсутності такої відмітки б не було. Враховуючи, що після закінчення другої зміни о 19-00 годині вона особисто працівників спецуправління не перевіряє, звіряючись зі службою головного механіка, то ОСОБА_14 міг не допрацювати до 19-00 години. Про травмування працівників спецуправління на шахті ніколи не чула. У випадках, коли працівник протягом робочого дня отримує відпустку по непрацездатності, лише старший гірник поверхні по табельному обліку має право внести посвідчені виправлення до табелю. Але у будь-якому разі не поверх запису.

Зазначені докази у сукупності свідчать про травмування ОСОБА_3 саме 30 липня 2012 року.

Таким чином, опитавши причетних осіб та вивчивши належним чином медичну документацію, комісія мала змогу обєктивно встановити обставини події, зокрема дату нещасного випадку, який стався 30 липня 2012 року.

З огляду на викладене, суд зазначає, що Акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, не відповідає вимогам Порядку, оскільки містить суттєві протиріччя внаслідок однобічного та поверхового розслідування події. Отже, позовні вимоги про скасування акту Н-1 є обґрунтованими.

Разом з тим, суд зазначає, що недотримання п.8 Порядку щодо негайного повідомлення роботодавця про нещасний випадок не тягне визнання нещасного випадку невиробничим. Пунктом 23 Порядку передбачено, що нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку).

Суд вважає необґрунтованими позовні вимоги про визнання нещасного випадку не повязаним з виробництвом з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обовязків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоровю або настала смерть.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 30 липня 2012 року працював у ВП «Шахта «Тошківська» та брав участь у виконанні робіт з ремонту обшивки копрової частини ствола №14 «біс» шахти разом з працівниками спецуправління. Під час зварювальних робіт близько 13-00 години загорівся дах споруди герметизації. ОСОБА_3 схопив відро води, заліз драбиною та загасив полумя. Коли ОСОБА_14 взяв металевий лист, щоб накрити дах, лист посунувся, драбина зісковзнула і ОСОБА_14 впав мало не на нього. Він в цей час стояв внизу та на власні очі бачив падіння механіка. Хлопці донесли його до лавки. Ходити ОСОБА_14 не міг, бо пошкодив ногу. Після цього він довго був на лікарняному.

Свідок ОСОБА_7, як зазначено вище, у судовому засіданні підтвердив, що забрав ОСОБА_3 з пошкодженою ногою з території шахти «Тошківська» в робочий час, коли під керівництвом механіка виконувались роботи по ремонту копрової частини ствола, та відвіз до лікарні.

З виписки з історії хвороби №3367 (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні ПБМЛ з 30.07.2012 по 13.08.2012 з діагнозом: закритий перелом правої пяткової кістки. Травма побутова 30.07.2012. Звернувся до травмпункту через 1 годину, де виконана рентгенограма правого гомілковостопного суглоба в 2 проекціях, накладена гіпсова іммобілізація. Виданий листок непрацездатності з 30.07.2012 по 16.08.2012.

Досліджена у судовому засіданні амбулаторна картка ОСОБА_3 (а.с.146-155) містить записи щодо амбулаторного лікування ОСОБА_3 з 16.08.2012 по 29.12.2012 з приводу консолідованого перелому пяткової кістки справа; травма 30.07.2012 впав з драбини.

Отже, аналізуючи та оцінюючи зазначені докази у сукупності, суд вважає доведеним факт травмування ОСОБА_3 правої ноги при виконанні трудових обовязків: робіт за нарядом із заміни листового металу обшивки копрової частини ствола №14 «біс» ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» за вказаних обставин.

При цьому суду не надано доказів на спростування наведеного. Так, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні не підтвердив, що знав про травмування ОСОБА_3 під час роботи, однак і не спростував цього, пояснивши, що про травму механіка йому стало відомо у лікарні. Проводилось розслідування нещасного випадку, не повязаного з виробництвом, лише на підставі пояснювальної записки ОСОБА_3. Його з цього приводу ніхто не опитував.

Зазначення у медичній документації, що травма отримана у побуті, а також внесення не посвідчених виправлень до табелю обліку робочого часу за 30.07.2012 не спростовує наведених вище доказів та свідчить про намагання приховати нещасний випадок на виробництві.

Хоча належна документація листок непрацездатності, що свідчить про втрату ОСОБА_3 працездатності внаслідок травми хоча б на один день, втрачена внаслідок АТО, однак копією виписки з історії хвороби №3367 та копією амбулаторної картки (а.с.146-155) підтверджено, що ОСОБА_3 перебував у відпустці у звязку з непрацездатністю через травмування з 30.07.2012 по 29.12.2012.

З огляду на викладене, згідно п.15 Порядку суд вважає нещасний випадок, що стався з ОСОБА_3 30 липня 2012 року, повязаним з виробництвом.

Позивачем також заявлено вимоги про визнання недійсним та скасування акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 29 липня 2012 року о 12 год. 30 хв. з ОСОБА_3, в частині визнання нещасного випадку повязаним з виробництвом.

Враховуючи, що предметом позовних вимог є акт Н-5 лише в частині визнання нещасного випадку повязаним з виробництвом, то суд вважає необхідним відмовити у задоволенні цих позовних вимог з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 №1232, керуючись ст. ст.10, 11, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Попаснянському районі Луганської області до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про скасування акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, визнання нещасного випадку, таким, що не повязаний з виробництвом, визнання недійсним та скасування акту проведення розслідування нещасного випадку в частині визнання його повязаним з виробництвом задовольнити частково.

Скасувати акт №1 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, який стався з ОСОБА_3, складений 19 жовтня 2015 року за формою Н-1 комісією з розслідування нещасного випадку відокремленого підрозділу «Спеціалізоване управління» Державного підприємства «Первомайськвугілля».

В іншій частині позову у задоволення позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя: І.В. Лизенко