Провадження № 2/229/1310/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківки Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2. 14 березня 2011 року на випадок своєї смерті він залишив заповіт. Відповідно до його умов «все майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом буде мати право, він заповідає ОСОБА_1». Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2 та грошові вклади з відповідними процентами та компенсаціями, які знаходяться в публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», у філіалі Донецького обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк», в публічному акціонерному товаристві «Акціонерний банк «Експрес-Банк», на рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2.18 лютого 2015 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Ясинуватського міського нотаріального округа Дорменок С.М. з заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відкрив спадкову справу №15/2015. Після закінчення строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 повторно звернулася до вищевказаного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Отримати свідоцтво на право на спадщину виявилося неможливим, оскільки з проведенням АТО на території м. Ясинувата, відсутністю контролю органів державної влади України за територією міста, закриття доступу до Державних реєстрів системи Міністерства юстиції, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності за заповітом після смерті ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2 області;грошові вклади з відповідними процентами та компенсаціями, які знаходяться в публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», у філіалі Донецького обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк», в публічному акціонерному товаристві «Акціонерний банк «Експрес-Банк», на рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 22 серпня 2007 року зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 122 серпня 2007 року (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29 вересня 2014 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Відповідно до заповіту від 14 березня 2011 року, зареєстрованого у реєстрі за № 398 ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті, і на що я за законом матиму право, я заповідаю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с.8).

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39661946 від 18 лютого 2015 року підтверджено, що 18 лютого 2015 року до Спадкового реєстру внесено спадкову справу, відкриту після смерті ОСОБА_2 за № 57125151 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 лютого 1999 року, ОСОБА_2 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 квітня 1999 року № 171 ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 липня 2001 року № 2751 ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 (а.с.13).

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1. У встановлений законом строк дружина померлого ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Постановою нотаріуса Ясинуватського міського нотаріального округу від 30 березня 2016 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у нотаріуса не має можливості отримати відповідні відомості з Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, у зв'язку з тимчасовим припиненням доступу до них. Ця проблема пов'язана із соціально-політичною ситуацією, яка склалася у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядитися ним.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 виконала всі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини. Але позивач позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від неї не залежать. У нотаріуса Ясинуватського нотаріального округу не має можливості отримати відомості з Єдиних та Державних (Спадкових) реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, у зв'язку з соціально-політичною ситуацією, що склалася у Донецькій та Луганській областях.

Тому суд вважає, що є всі законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 131, 209, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на:

- 1/3 частину квартири АДРЕСА_1;

- квартиру АДРЕСА_2;

- грошові вклади з відповідними процентами та компенсаціями, які знаходяться в публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», у філіалі Донецького обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк», в публічному акціонерному товаристві «Акціонерний банк «Експрес-Банк», на рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 28 грудня 2016 року.

Суддя: С. О. Рагозіна