Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Демченко Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарас Олександри Василівни, третя особа: ОСОБА_3 про визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії незаконною та зобов'язання видати свідоцтво,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.08.2015 ним було подано заяву до відповідача про видачу Свідоцтва про право вимоги за борговими розписками у зв'язку зі смертю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, в чому йому було відмовлено. У зв'язку з зазначеним позивач і звернувся до суду з позовом та просив визнати незаконною відмову відповідача про видачу Свідоцтва про право вимоги за борговими розписками ОСОБА_3 у зв'язку зі смертю ОСОБА_4 від 07.08.2015 № 58 та зобов'язати відповідача видати спадкоємцю ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину за законом на вимогу за борговими розписками ОСОБА_3 у зв'язку зі смертю кредитора ОСОБА_4.

До початку судового засідання від відповідачки надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути без її участі.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задоволити.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, про що видано свідоцтво про смерть (а.с. 7).

Позивач 25.12.2013 звернувся до приватного нотаріусу Тарас О.В. з заявою про прийняття спадщини за законом після батька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі якої внесено відповідні відомості до Спадкового реєстру (а.с.а.с. 8-9).

Приватним нотаріусом КМНО Тарас О.В. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті батька - ОСОБА_4, а спадщина, на яку видано свідоцтво складається з: квартири АДРЕСА_1 (а.с.а.с.78-80).

16.08.2015 представник позивача звернувся до приватного нотаріусу КМНО Тарас О.В. з заявою, в якій зазначив, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається із права вимоги боргу за позикою від 26.12.2013 на загальну суму 37830 дол. США та просив видати Свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 10).

Постановою приватного нотаріуса КМНО Тарас О.В. від 15.01.2016 відмолено у видачі Свідоцтва про право на спадщину (а.с. 22).

Відповідно до ст. 1216 УК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 34 Закону України «Про нотаріат» визначено дії, які вчиняє нотаріус, серед яких, зокрема, і видача свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

На підтвердження права на спадщину, права власності, посвідчення фактів, що громадянин є живим, перебування його у певному місці, про прийняття на збереження документів видаються відповідні свідоцтва (ст. 48 Закону України «Про нотаріат»).

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» та главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначені підстави, за якими нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акт.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем померлого батька, після смерті якого залишилось спадкове майно, він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та отримав Свідоцтво про на спадщину за законом, а саме на АДРЕСА_1.

Як встановлено в судовому засіданні, після цього позивач звернувся вдруге до приватного нотаріусу КМНО Тарас О.В. з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на право вимоги боргу за позикою, мотивуючи тим, що його батько - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, дав в борг ОСОБА_3 грошові кошти, що підтверджується борговими розписками, проте йому було відмолено.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що на підтвердження права на спадщину, права власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, повноважень виконавця заповіту, про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, а також посвідчення фактів, що фізична особа є живою, про перебування її у певному місці, про прийняття на зберігання документів, про передачу заяви видаються відповідні свідоцтва.

Так, чинним законодавством України не передбачено порядок видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом саме на право вимоги боргу за борговими розписками.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що позов не ґрунтується на чинному законодавстві, не знайшов свого доведення, а тому і задоволенню не підлягає.

На підставі Глави 84, 86, 87 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», керуючись ст.ст. 10, 11, 79, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарас Олександри Василівни, третя особа: ОСОБА_3 про визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії незаконною та зобов'язання видати свідоцтво - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька