У х в а л а

"03" серпня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу, визнання укладеним та виконаним договір купівлі-продажу та визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати недійсним договір фінансового лізингу №00008580 від 18.09.2013 року автомобіля VW Polo Sedan 1.6 benzin - НОМЕР_1; визнати укладеним 18.09.2013 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» договір купівлі-продажу автомобіля VW Polo Sedan 1.6 benzin - НОМЕР_1 у кредит з розстроченням платежу та визнати цей договір виконаним; визнати право власності ОСОБА_1 на автомобіль VW Polo Sedan 1.6 benzin - НОМЕР_1.

Вивчивши матеріалами позовної заяви, суддя прийшов до висновку, що заява не відповідає вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4-6 ч. 2 ст. 119 та ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру. При цьому позивачем не вказано ціну позову та не сплачено судовий збір.

Крім того, матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо вартості автомобіля, про визнання права власності якого просить позивач, а тому даний недолік підлягає усуненню, оскільки у даному випадку вартість такого майна складає ціну позову.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами внесеними Законом України № 670-VІІІ від 03.09.2015 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання до суду заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

За змістом ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2016 року становить 1378.00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно здійснити оплату судового збору за двома вимогами немайнового характеру у розмірі 1102,40 грн. ((1378,00 х 0,4) х 2).

Крім того, виходячи з вартості автомобіля позивачу необхідно вказати ціну позову та здійснити оплату судового збору за вимогою майнового характеру у розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто не менше ніж 551,20 (1378,00х04) та не більше ніж - 6890,00 грн. (1378,00 грн. х 5), або надати доказ звільнення позивача від сплати судового збору.

Суд не приймає до уваги посилання позивача про те, що за ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» він звільнений від оплати судового збору за подання даної заяви до суду, з огляду на наступне.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік випадків коли судовий збір не справляється, однак позовні вимоги про визнання правочину недійсним, виконаним або вчиненим, - не міститься у даному переліку. Не вказана дана категорія справ і в ст. 5 цього Закону, яка містить перелік пільг щодо сплати судового збору.

За таких обставин, суддя вважає, що позовні вимоги позивача підлягають оплаті судовим збором на загальних підставах, як вимога немайнового та майнового характеру.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, суд вважає необхідним залишити заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121, 293 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу, визнання укладеним та виконаним договір купівлі-продажу та визнання права власності - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: