Справа № 462/5719/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Залізничний районний м. Львова в складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Сьома Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності її матері, яка померла 22.11.2013 року, свідоцтва про право власності на спадщину по закону від 18.08.1975 року, виданого нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що у даному свідоцтві про право власності на спадщину по закону помилково було зазначено імя її матері «Луція», хоча згідно паспортних даних її імя - «Луція-Іванна». З огляду на це, просить суд встановити факт належності ОСОБА_2 вказаного правовстановлюючого документу, оскільки це породжує для неї певні юридичні наслідки щодо володіння і розпорядження майном.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги №217 від 25.12.2016 року заяву підтримав, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи Сьома Львівська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, однак в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не подано, про причини неявки не повідомлено, а тому суд беручи до уваги думку представника заявниці, ухвалив проводити розгляд справи по суті за відсутності представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення представника заявника, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.1, 2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.256, 257 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Із даних паспорта громадянина України серії КА №818590, виданого Залізничним РВ УМВС України в Львівській області /а.с.10/, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, та її матірю є ОСОБА_4.

Також встановлено, що ОСОБА_4 померла 22.11.2013 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №342491 /а.с.4/.

Як вбачається із заповіту від 17.11.1998 року, складеного ОСОБА_5, на випадок своєї смерті належну їй на праві власності частину житлового будинку №45 з відповідною частиною господарських будівель на вул.Корсунській в м.Львові заповіла своїй доньці ОСОБА_1 /а.с.5/.

Із даних свідоцтва про право власності на спадщину по закону від 18.08.1975 року, виданого нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори вбачається, що єдиним спадкоємцем після померлої 27.08.1971 року ОСОБА_6 є її донька ОСОБА_7 /а.с.6/.

Згідно пояснень представника заявника, у вказаному свідоцтві про право власності на спадщину по закону була допущена помилка при написанні імені її матері, а встановлення заявленого факту необхідне для оформлення прав на спадщину на зазначену квартиру.

Зазначений факт підтверджується заповітом від 17.11.1998 року, складеного ОСОБА_5, свідоцтвом про смерть серії І-СГ №342491 від 23.11.2013 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37289860 від 05.05.2014 року, довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №2211 від 06.10.2016 року, довідками, виданим ЛКП «Сигнівка» №833 від 16.04.2015 року, №1202 від 08.05.2014 /а.с.4-9/.

Таким чином, аналіз наведених доказів дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7, яка значиться у свідоцтві про право власності на спадщину по закону від 18.08.1975 року, виданому нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори, є однією і тією ж особою, а при оформленні таких документів допущено помилку, яку неможливо виправити в позасудовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що факт належності ОСОБА_2свідоцтва про право власності на спадщину по закону від 18.08.1975 року, виданого нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори, є доведеним, а тому є достатньо підстав для задоволення заяви, оскільки встановлення даного факту породжує для заявника правові наслідки для оформлення спадщини.

Керуючись ст.212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

ЗаявуОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла 22.11.2013 року, правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на спадщину по закону від 18.08.1975 року, виданого нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський