АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 613/1451/16-ц Головуючий І інстанції Закопайло В.В.
Провадження: 22-ц/790/7756/16 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

за участю секретаря Котлярової М.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 18 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

встановила:

У листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 01.06.2002 року по 12.02.2014 рік перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 Від даного шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу неповнолітня донька залишилась проживати з нею. Відповідач проживає окремо. Будь якої участі в вихованні дитини не приймає. Матеріальної допомоги в добровільному порядку на її утримання не надає. Відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Богодухівського місцевого суду Харківської області від 18 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 листопада 2016 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким змінити рішення Богодухівського місцевого суду Харківської області від 18.11.2016 року та зменшити розмір аліментів стягнутих на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1 000 грн. до 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував його матеріальне становище та стан здоровя. У нього на утримані перебуває мати ОСОБА_4 з якою він проживає. На даний час він ніде не працює та живе за рахунок випадкових заробітків. При цьому він має ряд захворювань і перебуває на обліку в КЗОЗ «Центр первинної медико санітарної допомоги Богодіхувського району Харківської області» та потребує періодичного лікування і обстеження. У звязку з чим не здатний сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн. , а згодний платити аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця. Також ним було зазначено, що в добровільному порядку він періодично надає матеріальну допомогу позивачу на утримання доньки.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та вважав за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 000 грн. щомісяця, починаючи з 01.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Частина 1 ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що сторони з 01.06.2002 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. На підставі рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 12 лютого 2014 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу сторони почали проживати окремо. Неповнолітня донька залишилась проживати разом з матірю позивачем по справі, що підтверджується відповідною довідкою про склад сімї. Відповідач матеріальної допомоги на утримування дитини не надає, на даний час не працює. За станом здоровя відповідач є працездатною особою, має можливість працювати та платити аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно.

Відповідно до виписки з амбулаторної картки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, вона перебуває на диспансерному обліку в звязку з хронічним тонзилітом, хронічним пієлонефритом, плоскостопість 1 ступеню, артроз таранно - ладивидного суглобу, а також часто хворіє.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходив з матеріального становища кожної із сторін. Врахував, що неповнолітня дитина має хронічні захворювання, проживає разом із матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги від батька.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги по те, що у ОСОБА_1 на утриманні знаходиться його мати ОСОБА_4, оскільки відповідач всупереч вимогам ст. ст. 10, 57-60 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеної обставини.

В засіданні апеляційного суду встановлено, що відповідач не єдина дитина у матері і інші діти надають матері належну матеріальну допомогу.

Доводи апелянта про те, що він не здатний сплачувати аліменти в розмірі визначеному рішення Богодухівського місцевого суду Харківської області від 18.11.2016 року не можуть братись до уваги, оскільки враховуючи економічний стан країни в цілому, а також пріоритет інтересів дитини, колегія суддів приходить до висновку, що менший розмір аліментів не зможе забезпечити нормального розвитку дитини.

Відповідач ОСОБА_1 на даний час не працює, однак на обліку по безробіттю не знаходиться, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності в розумінні ст. 57 ЦПК України суду не надано. Тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі, визначеному рішенням суду першої інстанції і який є достатнім для забезпечення дитині можливості нормального розвитку.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 18 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді