Справа № 442/1633/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

"01" квітня 2016 р. суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Гарасимків Л.І. розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ « Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, та зустрічними позовними вимогами ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Дрогобицького ТВБВ № 10013/0242 філії Львівського обласного управління АТ « Ощадбанк», за участю третьої особи приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності та повернення у власність нерухомого майна, в порядку ч.2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку».-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ « Ощадбанк» звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з вище вказаним позовом.

З метою забезпечення позову відповідач ОСОБА_1 подала на адресу суду заяву, в якій просить накласти арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, шляхом заборони відчуження ПАТ «Державний ощадний банк України» іншим особам. Зупинити дії спрямовані на виселення ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 по цивільній справі № 442/3918/13-ц до вирішення даної справи по суті.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Дрогобицького ТВБВ № 10013/0242 філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк», за участю третьої особи приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності та повернення у власність нерухомого майна, в порядку ч.2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку». 18 листопада 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області видав виконавчий лист по цивільній справі № 442/3918/13-ц, згідно якого суд вирішив виселити ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1. Однак, рішення суду ще не виконано, та на виконанні у Відділ державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції не перебуває. Крім цього, зазначає, що на даний час знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, у зв»язку зі складною фінансово-економічною ситуацією в країні, котра має вплив на реальний сектор економіки в загальному та на її вид діяльності, незадовільний стан здоров»я ОСОБА_5, а також те, що житло єдине, а іншого у них немає. ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на даний час не працюють, та не мають інших стабільних доходів, якими можна було б погасити борг. Вважає, що виселення з квартири не може мати місце, так як це їх єдине місце проживання. Тому, враховуючи обставини справи, обґрунтованість доводів щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, просить заяву про забезпечення позову задоволити.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 1 ст. 152 ЦПК України, серед видів забезпечення позову вказано, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Оглянувши матеріали справи, беручи до уваги викладене, суд вважає, що заяву слід задоволити, так як незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, шляхом заборони відчуження ПАТ «Державний ощадний банк України» іншим особам.

Зупинити дії спрямовані на виселення ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 по цивільній справі № 442/3918/13-ц, до вирішення даної справи по суті.

Виконання ухвали доручити ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до п.9 ст.153 ЦПК України дана ухвала виконується негайно, тобто підлягає виконанню з 01.04.2016 року, в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Л.І. Гарасимків