АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7022/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Шкоріної О.І., Стрижеуса А.М.,

при секретарі Юрченко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, вилучення та знищення персональних даних в частині фото обличчя, які перебувають в обробці та зберіганні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся з даним позовом до суду, в обґрунтування своїх позовних вимог посилався, що 28 лютого 2015 року о 09 год. 48 хв. під час знаття коштів з рахунку касиром відділення №104 «Приватбанк», що знаходиться за адресою м. Київ, пр. Маяковського, 89-б було здійснено фотографування його зовнішності, зокрема обличчя, всупереч усної відмови та відображено у власній базі «Приватбанк».

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «КБ «Приватбанк» про захист прав споживача, вилучення та знищення персональних даних в частині фото обличчя, які перебувають в обробці та зберіганні, відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що не встановлено наявності у користуванні чи зберіганні ПАТ «КБ «Приватбанк» недостовірних персональних даних позивача, які б могли ідентифікувати його як клієнта банку, також не встановлено що будь-які персональні дані позивача в будь-який спосіб незаконно обробляються відповідачем в порушення вимог ЗУ «Про захист персональних даних», а тому відсутні підстави для задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Деснянськогорайонного суду м. Києва від 28 березня 2016 року та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, що суд неповно з'ясував усі обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представник банку у судове засідання апеляційного суду не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином (ас 132), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подав, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог і заперечень, вірно встановив спірні правовідносини та правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав слід розуміти закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника (особу, яка порушила ці права).

Відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби - пластикові банківські картки, які емітовані в установленому законодавством порядку та використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Платіжні картки є власністю емітента (банку) і надаються ним відповідно до умов договору клієнту, в тому числі і фізичній особі - держателю спеціального платіжного засобу, який на законних підставах використовує платіжні картки.

Платіжна картка містить обов'язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу.

Відповідно до п. 14.8 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов'язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу, ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов'язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користування місці, а також надати його вимогу в письмовій або електронній формі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач 25.02.2014 звернувся до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про відкриття рахунку (отримання пластикової картки) для отримання заробітної плати. Оформивши Анкету-заяву та підписавши її 25.02.2014, позивач тим самим погодився з Умовами та правилами надання банківських послу ПАТ КБ «Приватбанк».

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що у позивача не було можливості ознайомитися з даними Умовами та правилами банківських послуг, не заслуговують на увагу, адже підпис в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку свідчить про погодження з ними.

Згідно до п.п. 1.1.7.37., 1.1.7.40, 2.5.1.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт погоджується з тим, що Банк вправі здійснювати фотозйомку та відеоспостереження, якщо інше не передбачене правилами надання Банком певних послуг, а також телефонний запис у своїх приміщеннях і на своїх пристроях з метою забезпечення безпеки і належного обслуговування Клієнта без його додаткового повідомлення. Відеозаписи, фотографії та записи телефонних розмов можуть бути використані як докази в процесуальних діях, а клієнт надає свою згоду на здійснення Банком при оформленні цього Договору фотографування себе, зберігання Банком фотографії надалі, а також на поширення фотографій, що зберігаються, у випадках, передбачених цим Договором. Під час використання платіжних карток Банку при виконанні видаткової операції в касах банку передбачена процедура фотографування клієнта, що є обов'язковою умовою завершення операції на будь-яку суму. У всіх касах банку ведеться відеоспостереження. Підстав уважати, що 28.02.2015 під час зняття позивачем коштів з рахунку касиром відділення ПАТ КБ «Приватбанк» були порушенні права позивача, немає.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до аналізу обставин, на які позивач посилався в обґрунтування позовних вимог, які суд повно та всебічно з'ясував і перевірив, дав належну оцінку усім доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для їх задоволення. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують і на його правильність не впливають.

Висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, ґрунтуються на вимогах закону і підтверджуються матеріалами справи. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді О.І. Шкоріна

А.М. Стрижеус