Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1972/16-ц
У Х В А Л А

09 серпня 2016 року м .Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Стрєльніков Д.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в сумі 196 161грн. 10 коп..

Заяву належить залишити без руху, оскільки в порушення ст..119 ч.5 ЦПК України позивач не надав документ, що підтверджує сплату судового збору.

В позові ОСОБА_1 просить стягнути грошові кошти в сумі 196 161грн. 10 коп. та посилається на ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів.

Однак перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено ст.ст. 3, 5 Закону України Про судовий збір.

У пункті 7 частини першої ст. 5 Закону було передбачено, що споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015 року, внесено зміни до Закону України Про судовий збір та викладено ст. 5 цього закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язано з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини третьої ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки позивач звернувся до суду із позовом на момент чинності ст. 5 Закону України Про судовий збір у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання та розгляд позову відсутні.

Позивач зазначає, що згідно положень Закону України Про захист прав споживачів він, як споживач, звільняється від сплати судового збору.

Дійсно, ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України Про судовий збір, то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що ст. 5 Закону України Про судовий збір не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, позивач не звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ураховуючи наведене, позивачу за подання позовної заяви майнового характеру яка подана фізичною особою у відповідності до ст. 4 Закону України Про судовий збір належить сплатити судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивач має сплатити судовий збір на рахунок держбюджету Миколаївського району, ЄДРПОУ-37992266, код банку отримувача (МФО) 826013, рахунок отримувача 0230, код класифікації доходів бюджету 2203001.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів, з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3

09.08.2016