Справа № 663/1866/15-ц
Провадження № 2/663/170/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Ведмідської Н.І.,

секретар - Пенза Н.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Скадовського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_4 з позовом про стягнення суми боргу за договором позики.

В позовній заяві зазначив, що 30.04.2011 рок він передав відповідачу ОСОБА_4 120 000 грн., про що останній написав розписку. У відповідності до розписки відповідача мав повернути борг протягом 30 днів з дня вимоги про повернення боргу. 17.08.2013 року він сповістив відповідача письмово, а саме спрямував вимогу рекомендованим листом, однак отримавши лист, останній до теперішнього часу борг не повернув. Просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу з урахуванням інфляційних витрат в сумі 212280 грн. та 3% річних в сумі 6000 грн., а також судовий збір.

В ході розгляду справи в якості співвідповідача залучений ОСОБА_7.

В судовому засіданні 25.03.2016 року позивач пояснив, що 30.04.2011 року, вдома у ОСОБА_4, в Скадовську, на виконання домовленостей з ОСОБА_7 про спільне ведення справ по закупівлі та продажу овочів, в присутності його батька ОСОБА_4, його дружини, донька відповідача ОСОБА_8 склала розписку про отримання ОСОБА_4 грошей в сумі 120 000 грн. копію якої він надав суду. Вказану розписку підписали ОСОБА_4, його дружина та донька. Дату в розписці поставив він. ОСОБА_4 ОСОБА_9 під час написання розписки не було, так як з ним розмова відбулася раніше. Після написання розписки, гроші він ОСОБА_4 не залишив, а сів в автомобіль та поїхав сам до ОСОБА_7. З ним вони поїхали в Одесу, де ОСОБА_7 уклав договори та придбав розтаможені помідори привезені з Туреччини в палетах. Він в руки передав йому в Одесі не 120 000грн., а 15 000 доларів США на придбання овочів. Між ним та ОСОБА_7 була домовленість, що він реалізує овочі та дохід вони розподіляють навпіл. Після придбання помідорів в Одесі, він поїхав до дому, а ОСОБА_7 як потім зясувалось поїхав не в Херсон на ринок, а в Харків де його затримала міліція. Таким чином, гроші ОСОБА_4 від нього не отримував, оскільки їх отримав його син ОСОБА_7. Жодних грошей від реалізації овочів він від ОСОБА_6 не отримав та більше ОСОБА_7 не бачив. Його батько ОСОБА_4 обіцяв повернути гроші, які отримав його син, однак не повернув. З приводу розписок наданих відповідачем ОСОБА_4, позивач пояснив, що всі вони написані в той же день з цього ж приводу також донькою відповідача ОСОБА_8. В них мова велась про ті самі гроші та умови ведення бізнесу. В судовому засіданні 22.04.2016 року позивач уточнив свої покази та пояснив, що в Одесу він не їздив, а передав гроші ОСОБА_7 в Херсоні. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні 14.03.2016 року представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 пояснила, що зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що гроші в сумі 15 000 доларів США він відав ОСОБА_7 в Херсоні, однак останній жодного разу нічого не сплатив позивачеві та гроші не повернув. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив, що дійсно була домовленість між позивачем та його сином ОСОБА_7 про купівлю та реалізацію овочів. Він написав розписку про отримання грошей так як спочатку домовлялись про передачу грошей йому. Після написання розписки позивач змінив свою позицію, гроші йому не віддав, а сам поїхав на зустріч до сина. Зі слів сина ОСОБА_9 йому відомо, що позивач тоді розплатився особисто за помідори та гроші йому також не залишив.

Представники відповідача ОСОБА_4, адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6, діючий за довіреністю, вважають позовні вимоги до ОСОБА_4 не обґрунтованими, оскільки не доведені належними та допустимими доказами. Представник ОСОБА_5 пояснила, що позивач посилається на розписку згідно якої 120 000 грн. отримав ОСОБА_4, тоді як в судовому засіданні визнав, що гроші Акіфу не передав, а передав їх наче б то ОСОБА_7. Просить в задоволенні позову відмовити та звернути увагу на кількість розписок які надані відповідачем про наче б то отримання ним цих 120 000 грн., які написані в різних редакціях, але як визнав сам позивач, гроші за ними не передавались.

Представник відповідача ОСОБА_7, а саме ОСОБА_6 діючий за довіреністю позовні вимоги до ОСОБА_7 не визнав та пояснив, що зі слів свого довірителя йому відомо, що ОСОБА_1 особисто розрахувався за придбані помідори, а тому будь-які гроші ОСОБА_6 не залишав. Прийняти особисту участь в розгляді справи його довіритель змоги не має у звязку з виїздом за межі України. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представників, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Частинами 1, 2 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути гроші у строк встановлений договором.

Як вбачається з розписки наданої позивачем, ОСОБА_4 отримав 30.04.2011 року від позивача 120 000 грн. Згідно розписки він зобовязався повернути борг протягом 30 днів з дня першої вимоги позивача. В якості свідків передачі грошей зазначені дочка відповідача ОСОБА_10 та дружина ОСОБА_11В.(а.с.11)

В судовому засіданні позивач визнав, що надана ним розписка безгрошова, оскільки фактично гроші він ОСОБА_4 не передавав.

На підтвердження безгрошовості розписки наданої позивачем, представником відповідача надано оригінали двох розписок які зберігаються у відповідача про намір позивача здійснювати спільну діяльність з ОСОБА_4 щодо закупівлі овочів датовані 30.04.2011 року та про отримання наче б то ОСОБА_4 120 000 грн.(а.с. 199, 200)

Як визнав позивач, вказані розписки написані в той же час з одного приводу. Гроші за ними ОСОБА_4 також не отримував.(а.с.199,200)

Крім того, враховуючи, що оригінали наданих відповідачем розписок зберігаються у нього, вони не можуть бути підставою для стягнення з ОСОБА_4 грошей.

Таким чином, враховуючи, що фактично між позивачем та ОСОБА_4 договір позики не укладався, оскільки гроші не передавались, вимога про стягнення грошей з ОСОБА_4 не може бути задоволеною.

Стверджуючи, що гроші в сумі 15 000 доларів США передано ОСОБА_7, позивач відповідних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів не надав, тоді як відповідач ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_6 який діє на підставі довіреності, позов не визнав та пояснив, що гроші від позивача також не отримував, оскільки позивач особисто розплатився за товар.

Враховуючи, що у відповідності до ч.1 ст.38 ЦПК України, сторона може брати участь у справі особисто або через представника, суд позбавлений можливості примусити співвідповідача ОСОБА_7 давати пояснення судові особисто, зважаючи крім того на пояснення його представника про виїзд останнього з місця проживання.

Таким чином, у звязку з відсутністю у позивача доказів отримання ОСОБА_7 грошей, вимога про стягнення боргу з ОСОБА_6 також не може бути задоволеною.

Керуючись ст.ст. 215-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, - відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. І. Ведмідська