Справа № 219/1953/16-ц
Провадження № 2/219/1577/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
в складі: головуючої судді Чопик О.П.,
при секретарі Чубикало О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані у квартирі №31 в будинку №1 у м.Світлодарську Донецької області та є споживачами комунальних послуг з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення. Стверджує, що не зважаючи на надання позивачем відповідних житлово-комунальних послуг в період з 1 листопада 2012 року по 1 травня 2015 року, відповідачі не здійснювали їх оплату в повному обсязі, в результаті чого виникла відповідна заборгованість. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів 4 334,81 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3 296,37 грн. індексу інфляції, 357,71 грн. трьох процентів річних та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.56).
Відповідачі у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2016 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14.
У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Крім того, згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на викладене, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 1 листопада 2012 року по 1 травня 2015 року. Сума заборгованості за цей період складає 4 334,81 грн. Інфляційні витрати становлять 3 296,37 грн., які розраховують як різниця добутку суми заборгованості та проценту інфляції за період з 1 листопада 2012 року по 1 серпня 2015 року і суми заборгованості. Три проценти річних розраховуються за формулою (3% х сума заборгованості х кількість прострочених днів за період 1 листопада 2012 року по 1 серпня 2015 року та дорівнюють 357,71 грн. Вказане відображено у представленому представником позивача розрахунку заборгованості, який міститься у позовній заяві.
Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачі не здійснили оплату за житлово-комунальні послуги, надані позивачем, за період з 1 листопада 2012 року по 1 травня 2015 року, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 215, 224, 360-7 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року з наступними змінами, суд
позов Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.П.Чопик