Справа № 761/3264/16-ц
Провадження № 2/761/3535/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 про припинення поруки, -

ВСТАНОВИВ :

В лютому 2016 року до Шевченківського районного суду м.Києва в особі представника ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_1 (надалі по тексту - Позивач) із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (надалі по тексту - Відповідач 1) та до ОСОБА_2 (надалі по тексту - Відповідач 2) про визнання договору поруки від 11.07.2008 року припиненим.

Обгрунтовані позовні вимоги тим, що на думку позивача оспорюваний договір поруки є припиненим на підставі ч.4 ст.559 ЦК України. Зокрема, вказав, що у січні 2016 року позивачу стало відомо, що відповідач 1 звернувся із позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитом до відповідача 2 та позивача. Підставою для подання такого позову стало те, що відповідач 2 не виконує свої зобов»язання та не сплачує кошти по кредиту з жовтня 2014 року. Вважає, що оскільки протягом майже півроку з моменту порушення позичальником своїх зобов»язань банк не пред»явив вимог до поручителя, а лише 17.08.2015 року направив вимогу та в грудні 2015 року позов до суду, тому оспорюваний договір є припиненим у зв»язку з пропущенням банку зазначеного строку. Зазначеними обставинами позивач обґрунтував необхідність задоволення вказаного позову.

В судовому засіданні позивач та його представник просив задовольнити позовні вимоги задовольнити, оскільки порука припинилась в силу вимог ч.4 ст.559 ЦК України.

Відповідач 1 в судове засідання свого представника не направив, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач 2 в судовому засіданні просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Зокрема, з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором №227/П/05/2008-840 від 11.07.2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено 11.08.2008 року договір поруки.

Відповідно п.1.1 вказаного договору поруки в порядку та на умовах, визначених цим договором, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання боргових зобов»язань боржника, а вимогами п.1.2 вказаного договору визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі.

За умовами п.1.3 відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частин зобов»язання, так і при невиконанні позичальником зобов»язань в цілому.

Вказаний договір підписано сторонами, що свідчить про те, що вони погодились із його умовами, що також підтверджено п.1.5 його умов.

Відповідно до вимог ст..629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв»язку з невиконанням позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором, на адресу позивача відповідачем 1 було направлено досудову вимогу від 17.08.2015 року про погашення заборгованості станом на вказану дату за кредитним договором від 11.07.2008 року. У вказаному листі банк пропонував позивачу виконати боргові зобов»язання позичальника за кредитним договором протягом 14 днів у відповідності до умов п.2.2 договору поруки.

Вказані обставини підтвердив по змісту позовних вимог і позивач.

Згідно п.2.2 договору поруки від 11.07.2008 року поручитель зобов»язаний виконати взяті на себе зобов»зання по цьому договору не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобов»язань та необхідності їх виконання поручителем.

Також, встановлено, що у зв»язку з невиконання в добровільному порядку позивачем та відповідачем 2 своїх зобов»язань щодо погашення заборгованості за кредитом ПАТ «КБ «Надра» звернувся із позовом до Васильківського міськрайонного суду Київської області про стягнення заборгованості за кредитом, ухвалою якого від 14.12.2015 року було відкрито провадження у справі.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, посилаючись на пропущення ПАТ «КБ «Надра» 6-ти місячного строку на звернення до нього із позовом про стягнення заборгованості, просив позов про визнання поруки припиненою задовольнити, керуючись ч.4 ст.559 ЦК України.

При цьому, зазначив про необхідність обрахування вказаного строку саме ж жовтня 2014 року, пов»язуючи цю дату з останнім днем погашення заборгованості по кредиту позичальником, тобто з часом виникнення порушеного права банку.

В той же час, протягом усього часу розгляду справи позивач не надав суду жодних доказів невиконання зобов»язань позивальником саме з жовтня 2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно п.24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 7 зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Як вбачається зі змісту правової позиції Верховного суду України, яка висловлена ним в постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2056цс15, що у відповідності до вимог ст.360-7 ЦПК України є обов»язковою для застосування усіма судами України, то порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

У справі, яка переглядається, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобов'язання.

В разі, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Як вбачається з умов договору поруки від 11.07.2008 року у цій справі, то строк виконання зобов»язання визначено датою - 2033 рік, який ще не настав.

З аналізу досліджених у справі доказів вбачаєть, що банком було використано право на повернення кредиту достроково, оскільки пред»являючи до позивача вимогу про погашення заборгованості за кредитом 17.08.2015 року, ПАТ «КБ «Надра» визначило вказану дату його повернення, а саме протягом 14 днів з дня отримання вказаної вимоги.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач визнав факт отримання та обізнаності із цією вимогою та підтвердив, що в подальшому банк звернувся за стягнення боргу до суду, який ухвалою від 14.12.2015 року відкрив провадження у справі про стягнення боргу за кредитом з позивача та відповідача 2.

Таким чином, зазначений 6-ти місячний строк для пред»явлення вимог до поручителя про стягнення боргу банком пропущено не було з врахуванням визначення строку повернення кредиту з 17.08.2015 року та подачі позову відповідно 14.12.2015 року,а тому відсутні підстави для припинення поруки у відповідності до вимог ч.4 ст.559 ЦК України, наслідком чого є залишення позовної заяви без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 212, 213, 215 ЦПК України та на підставі ст.ст.526, 553, 554, 610, 625, 1048, 1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 про припинення поруки, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: