Справа № 548/698/16-ц
Провадження №2/548/444/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2016 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О.В.,

за участю секретаря Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в обгрунтування якого вказав, що на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2016 року, по цивільній справі №548/340/16-ц, за позовом ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто з позивача аліменти період його навчання у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 грн.

Позивач вважає, що визначений за вищезгаданим рішенням суду, розмір аліментів підлягає зменшенню в порядку ст. 192 Сімейного чодексу України з наступних підстав: так як покладений на позивача обов"язок виплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. у твердій грошовій сумі, що значно змінило його матеріальний стан. Ухвалюючи рішення суд не взяв до уваги те, що позивач сплачує аліменти в розмірі 436 грн. у твердій грошовій сумі ще на одного повнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час навчається в Полтавському національному педагогічному університеті імені ОСОБА_3, на платному навчанні.

Позивач надав суду копії чеків сплати аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_2 , це також вплинуло на його матеріальний стан.

Як наслідок, отримуючи заробітну плату у розмірі 1400 грн., на місяць, позивач змушений за рішенням суду виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн., ОСОБА_2, а також позивач крім того здійснює виплату аліментів на другого сина ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі 436 грн. Тому заробіток позивача недостатній для утримування не лише себе але й двух повнолітніх синів, так як він витрачає кошти з усіх видів його заробітку (доходу), на виплату аліментів і позивач змушений перебувати на утриманні свого батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, якому виповнилося 80 років і потребує догляду, та матеріальної підтримки. Крім того стан здоров"я позивача значно погіршився так як у нього за діагнозом ішемічна хвороба серця, яка потребує лікування, це також погіршує його матеріальне становище.

Всі перераховані обставини поставили позивача в скрутне матеріальне становище, так як позивач не має коштів для існування і не може дозволити купити собі необхідне.

У зв"язку з тим, що в даний час істотно змінилося матеріальне становище позивача ( зменшилися доходи), а також та обставина, що розмір відрахувань перевищує його заробітну плату, змушений звернутися до суду, про зміну розміру аліментів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але в заяві до суду просив провести розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але в заяві до суду просив провести розгляд справи за його відсутності. В задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 13.04.2016 року з позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 стягнуто аліменти на користь на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 ( однієї тисячі гривень) грн. щомісячно, з дня подачі позову до суду, а саме з 01.03.2016 року до закінчення навчання .

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 10 ЦПК України зазначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Але, в порушення зазначених вимог закону, позивач ОСОБА_1 не надав суду доказів стосовно того, що після ухвалення судом 13.04.2016 року рішення про стягнення аліментів , матеріальний або сімейний стан позивача змінився, також не змогли підтвердити відсутність доходу у останнього.

Разом з тим, судом було встановлено, що позивач є працездатною особою, будь-яких хронічних захворювань не має.

Таким чином, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду позивач обґрунтовує позов тим, що його заробіток є мінливим,а також не має інших доходів, має на утриманні хворого батька чим нічим не підтверджується.

Проте, як вбачається з рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 13.04.2016 року ОСОБА_1 позов про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина визнав. Таким чином, обставини, на які посилається позивач з часу прийняття рішень про стягнення з нього аліментів не змінювались та доказів зворотного суду не надано, матеріальний стан, на який позивач покликається як підставу для зменшення розміру аліментів, не змінився, він є працездатним, інших обставин для зменшення розміру аліментів не встановлено.

Отже, відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленого ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглянув справу в межах заявлених ОСОБА_1 вимог і на підставі доказів, наданих ним.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні та наведені вище докази, суд прийшов до висновку, що підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача відповідно до рішення суду відсутні, оскільки вказаний розмір не є значним та таким, що ставить позивача в тяжке матеріальне становище, останнім не надано доказів на підтвердження зміни його сімейного та матеріального становища, а обставини, наведені позивачем, як на підставу заявлених ним вимог, не свідчать про необхідність зміни розміру аліментів в сторону зменшення, жодна з обставин, на які посилався позивач, не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, а тому не може слугувати достатньою підставою для заявлених вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. ст. 91, 84, 180, 181,182,184 Сімейного кодексу України і керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 215, 214, 215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,- відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: