Справа №461/2209/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді - Романюка В.Ф.

при секретарі - Куц Н.З.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 21.11.1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. У шлюбі в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає із позивачкою. Однак, шлюб між ними не склався, а тому 10.01.2008 р. Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №3.

Раніше ОСОБА_3 із вимогою про стягнення аліментів із ОСОБА_2 не зверталася, оскільки мала надію, що відповідач сам проявить ініціативу та буде докладатися до виховання та утримання їхньої дитини. Однак, ОСОБА_2, і надалі жодним чином не приймає участі ні у вихованні, ні в утриманні сина.

Крім цього, ОСОБА_3 зазначає, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, дохід у нього мабуть мінливий, а тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 2500,00 грн. щомісячно.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до позову. Просила суд позовні вимоги задоволити в повному об'ємі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 не заперечив, однак не в такій сумі, як просить позивачка.

Крім цього, пояснив, що працює охоронцем у ФОП - ОСОБА_7, щомісячна заробітна плати становить 1600,00 грн., вдруге одружений та має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також дружину, яка працює.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.11.1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. У шлюбі в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1. /а.с.4/.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано шлюб, прощо Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис за №3 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_2./а.с.3/.

Декларацією прав дитини від 1959 р. закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із довідки про доходи виданої ФОП - ОСОБА_7 №0411-1 від 11.04.2016 р., ОСОБА_2 з 01.10.2014 р. працює на посаді охоронця. Загальна сума його доходу за період з 01.10.2015 р. по 31.03.2016 р. становить 9399,00 грн. /а.с.17/.

Крім цього, як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2, вдруге одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3, а також дружину. /а.с.18/.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, матеріальне становище дитини від шлюбу, стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні малолітньої дитини, дружини, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи.

Таким чином, оцінюючи в сукупності надані сторонами докази на підтвердження позовних вимог та на їх спростування, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Оскільки, відповідач ОСОБА_2, вдруге одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружину, заробітна плата якого становить не більше 1700,00 грн. в місяць, а відтак суд не справі залишити ОСОБА_8 без належних засобів на існування та утримання сім'ї.

Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, передбачено, Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 214, 215-218, 367 ЦПК України, 180, 182, 184, 191, СК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 31.03.2016 р. до досягнення нею повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя В.Ф. Романюк