З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Попрас В.О.,
при секретарі - Томіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету будівництва та архітектури про стягнення сум стипендії та зобовязання вчинити певні дії,-
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь не нараховану та недоплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 9262,12 грн., інфляційні витрати у розмірі 1086,04 грн., зобовязати відповідача виплачувати на її користь з серпня 2016 року стипендію розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за наявності законних підстав. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона є студенткою денної безоплатної форми навчання З курсу архітектурного факультету Харківського національного університету будівництва та архітектури, до червня 2018 року. При вступі до цього закладу до приймальної комісії нею були надані підтверджуючі документи про пільгу відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», на підставі чого вона була зарахована поза конкурсом. Відповідно до довідок про доходи від 10 серпня 2016 року за №10/547 позивачці була нарахована мінімальна академічна стипендія відповідно до п. 1-1, 1-5 Постанови КМУ «Деякі питання стипендіального забезпечення» від 5 березня 2008 року. Проте виплати стипендії в такому розмірі позивачка вважає незаконними, оскільки відповідно до ст. 3 Закону України «Про вищу освіту», держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством, згідно з ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту», особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв'язанні соціально-побутових проблем шахтарів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Позивачка вважає, що має застосовуватись ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року, який має вищу юридичну силу, ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004року № 882 «Порядок призначення і виплати стипендії». Невнесення відповідних змін до Постанови Кабінету Міністрів України після прийняття Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Закони України мають вищу юридичну силу і саме закон має застосовуватись в тому випадку, коли йому суперечить підзаконний нормативно-правовий акт. Стаття 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є спеціальною нормою, що визначає виключення із правил, щодо кола осіб, яким призначається спеціальна стипендія, в той час коли ч. 5 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» є загальною нормою і регулює відносини пов'язані з реалізацією права на стипендію взагалі. Позивачка вважає, що вона має право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідне моє право передбачене Законом, не було забезпечено, а тому вона змушена звернутися до суду. Розмір не нарахованого та недоплаченого позивачці розміру стипендії становить у 2014 році у розмірі 1934,48 грн., у 2015 році 3240,64 грн., у 2016 році у розмірі 4087,00 грн., а всього 9262,12 грн. Крім того, оскільки відповідач вчасно не нарахував та недоплатив стипендією в розмірі прожиткового мінімуму, позивачка вважає за необхідне стягнути інфляційні втрати у розмірі 1086,04 грн. Також, відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивачка вважає, що відповідач повинен виплачувати їй стипендію у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб починаючи з 01 серпня 2016 року до закінчення нею навчання.
В судове засідання позивачка не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена у встановленому порядку, подала зав якій позов підтримала, не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, позивачка не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є студентом 3 курсу денного відділення архітектурного факультету Харківського національного університету будівництва та архітектури ІV рівня акредитації, бюджетна, контрактна форма навчання.
Згідно довідки від 13.06.2014р. № 12 Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 з 08.02.2014 року працює прохідником підземним з повним робочим днем. Стаж роботи в вугільній промисловості на підземних роботах з повним робочим днем в шахті складає 16 років.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про вищу освіту», держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства (ч.2 ст. 54 Закону).
Згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дітям, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.
З огляду на вищезазначене, ОСОБА_1 має право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, суд враховує, що спірні правовідносини виникли до набрання чинності 06.09.2014 року Законом України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 року, а тому до них слід застосовувати положення Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002року.
Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.
Чинним Порядком призначення і виплати стипендії «Питання стипендіального забезпечення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12.07.2004 окремо не передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій особам, батьки яких є шахтарями та мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному розмірі. До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, але у відповідність до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» він не приведений.
Закони України мають вищу юридичну силу і саме закон має застосовуватись в тому випадку, коли йому суперечить підзаконний нормативно-правовий акт.
Законами України «Про державний бюджет» зупинялась дія ряду інших законів або зазначалось, що видатки на виконання деяких законів визначаються Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України, але Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» до цих переліків, передбачених прикінцевими положеннями законів про державний бюджет на відповідний рік, не входив, тобто його дія не зупинялась і Кабінету Міністрів України не делегувалось право визначати розміри передбачених ним видатків.
З огляду на вищевказане, твердження представника відповідача не заслуговують на увагу, так як відсутність бюджетного фінансування на ці видатки не може бути підставою для невиплати зазначених коштів.
Також, суд не бере до уваги доводи відповідача на те, що порядок виплати стипендії відповідно до Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 року визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки ч. 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Крім того, спеціальним Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначений розмір стипендії для даної категорії осіб, а саме в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», установлено у 2014 році прожитковий мінімум на місяць для працездатних осіб у розмірі 1218 гривень.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлено у 2015 році прожитковий мінімум на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2015 року у розмірі 1218 гривень, з 1 вересня у розмірі 1378 гривень.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році прожитковий мінімум на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2016 року у розмірі 1378 гривень, з 1 травня у розмірі 1450 гривень.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по виплаті соціальної стипендії підлягають задоволенню. Слід стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті соціальної стипендії за період з вересня 2014 року по липень 2016 року в сумі 9262 грн. 12 коп.
При вирішенні питання щодо позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення інфляційних втрат, суд виходить з того, що право на стягнення інфляційних втрат виникає в разі, коли воно безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень, а також коли, таке право передбачено відповідними статтями Цивільного кодексу України та іншим законодавством України, що регулює такі зобовязання і передбачає стягнення інфляційних втрат.
Приймаючи до уваги викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з відповідача на її користь інфляційних втрат, оскільки стягнення інфляційних втрат в даному випадку не передбачно Законом.
Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про зобовязання Харківського національного університету будівництва та архітектури проводити в подальшому виплату стипендії ОСОБА_1 в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.3 ЦПК України кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 214, 215 ЦПК України передбачено, що суд під час ухвалення рішення з'ясовує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, яка правова норма підлягає до застосування.
В мотивувальній частині рішення зазначається чи були порушені не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, за захистом яких особи звернулися до суду, а якщо були, то які.
Виходячи зі змісту вищевказаних положень процесуального закону, судовому захисту підлягають порушені права особи, а не можливість їх порушення в майбутньому та судове рішення ухвалюється щодо прав особи, які порушені, невизнані або оспорені.
Таким чином, рішення суду в частині зобов'язання відповідача на майбутнє виплачувати стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, не буде відповідати змісту законодавства, а відтак, в цій частині позовних вимог слід відмовити.
У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з Харківського Національного університету будівництва та архітектури на користь позивачка слід стягнути сплачений судовий збір.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212, 213, 214, 215, 224, 225 ЦПК України, ст. 1206 ЦК України, Законом України «Про бюджет на 2014 рік», Законом України «Про бюджет на 2015 рік», Законом України «Про бюджет на 2016 рік», Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Законом України «Про вищу освіту»,суд, -
Позовні ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з Харківського національного університету будівництва та архітектури на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті соціальної стипендії за період з вересня 2014 року по липень 2016 року в сумі 9262 грн. 12 коп./девять тисяч двісті шістдесят дві грн. 12 коп./
В задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та про зобовязання Харківського національного університету будівництва та архітектури проводити в подальшому виплату стипендії ОСОБА_1 в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відмовити.
Стягнути з Харківського національного університету будівництва та архітектури на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ