Провадження № 2/752/1635/16
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

09.08.2016 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «ХДІ Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідачів та просив стягнути із Відповідача ПАТ «ХДІ Страхування» на користь Позивача збиток в розмірі 12207,43 грн. та із Відповідача ОСОБА_2, на користь Позивача матеріальний збиток в розмірі 500,00 грн. та моральний збиток в розмірі 10000,00 грн., а також, пропорційно від розміру задоволених вимог сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Позивач в позові посилається на те, що 14 січня 2013 року в м. Київ по вул. Березняківській, 22 мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «Dacia Logan», державний № НОМЕР_1 (водій ОСОБА_2) та «Daewoo Lanos», державний № НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3, власник ОСОБА_1 (Позивач)).

Винним в ДТП було визнано Відповідача ОСОБА_2, що підтверджується постановою від 15 лютого 2013 року Дніпровського районного суду м. Києва по справі про адміністративне правопорушення.

Внаслідок ДТП, автомобіль «Daewoo Lanos», державний № НОМЕР_2, який належить Позивачу, зазнав механічних пошкоджень.

На підтвердження завданого збитку, Позивач надав Звіт № 016/13 ФОП «ОСОБА_4.» про оцінку з визначення вартості матеріального збитку. Відповідно до Звіту, вартість матеріального збитку, завданого Позивачу матеріального збитку, складає 12707,43 грн.

Позивач вважає, що окрім матеріальної шкоди, йому також спричинена моральна шкода, що полягає в незручностях, пов'язаних з неможливістю певний час користуватися автомобілем, додаткових клопотах, пов'язаних з питанням відновлення автомобіля та моральних переживаннях, пов'язаних з відшкодуванням завданої Позивачу шкоди.

Завдану моральну шкоду Позивач оцінює в 10000,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як володільця транспортного засобу, на момент вищевказаної ДТП, була застрахована в ПАТ «ХДІ Страхування» за полісом № АВ/9062273.

06 березня 2013 року, ОСОБА_3, діючи на підставі довіреності від Позивача, звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування до Відповідача ПАТ "ХДІ стахування" з метою отримання страхового відшкодування. Також, ним були надані всі документи, що необхідні для виплати страхового відшкодування.

03 квітня 2013 року Відповідач підготував лист № 380, яким відмовив у виплаті страхового відшкодування Позивачу на тій підставі, що відповідно до Висновку № 000164/1 ТОВ «Українські незалежні судові експерти», пошкодження автомобіля Позивача не відповідають тим обставинам, які викладені в поясненні учасників ДТП.

Так як збитки, що завдані в ДТП, залишаються невідшкодованими, Позивач просив задовольнити позов.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності просиі позов задовольнити.

Відповідач ПАТ «ХДІ Страхування» в судове засідання свого представника повторно не направило, про час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином, про причини неявки в судове засідання представника суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав.

На підставі наявних в справі доказах, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 січня 2013 року в м. Київ по вул. Березняківській, 22 мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «Dacia Logan», державний № НОМЕР_1 (водій ОСОБА_2 ) та «Daewoo Lanos», державний № НОМЕР_2 (водій, ОСОБА_3, власник ОСОБА_1 (Позивач)).

Винним в ДТП було визнано Відповідача ОСОБА_2, що підтверджується постановою від 15 лютого 2013 року Дніпровського районного суду м. Києва по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок чи постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок ДТП, автомобіль «Daewoo Lanos», державний № НОМЕР_2, який належить Позивачу, зазнав механічних пошкоджень, що призвело до завдання Позивачу матеріального збитку.

Відповідно до п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

П. 1 ст. 1188 ЦК України говорить, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як володільця транспортного засобу, на момент вищевказаної ДТП, була застрахована в ПАТ «ХДІ Страхування» за полісом № АВ/9062273.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

П. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» говорить, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, Відповідач ПАТ "ХДІ страхування" взяв на себе відповідальність по відшкодуванню шкоди, завданої в ДТП ОСОБА_2 (Відповідачем 2) шляхом виплати страхового відшкодування.

06 березня 2013 року, ОСОБА_3, діючи на підставі довіреності від Позивача, звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування до ПАТ "ХДІ страхування" з метою отримання страхового відшкодування та надав документи, необхідні для виплати страхового відшкодування.

Встановлено, що в якості доказів настання страхового випадку ПАТ "ХДІ страхування", зокрема, були надані такі документи, як копія довідки ДАІ та копія постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Для підтвердження завданого Позивачу збитку, ПАТ "ХДІ стахування" замовив проведення у ФОП «ОСОБА_4.» оцінку з визначення вартості матеріального збитку. В результаті цього, підготовлено Звіт № 016/13, відповідно до якого, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Daewoo Lanos», державний № НОМЕР_2, в результаті його пошкодження, складає 12707,43 грн..

Встановлено, що розмір франшизи за полісом № АВ/9062273 становить 500,00 грн.

Враховуючи зазначене, розмір страхового відшкодування, що має бути виплачений Позивачу Відповідачем ПАТ "ХДІ страхування", становить:12707,43 грн. - 500,00 грн. = 12207,43 грн.

Суд критично оцінює докази ПАТ "ХДІ страхування" щодо відмови у виплаті страхового відшкодування та не бере їх до уваги з наступних підстав.

Позивач надав всі неспростовні і достовірні докази настання страхового випадку (документи ДАІ, суду, ОВС), які містяться в матеріалах справи.

Ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування. Дана стаття не надає права Відповідачу ПАТ "ХДІ страхування" відмовляти у виплаті страхового відшкодування з тих підстав на які посилається Відповідач в листі № 380, яким він відмовив у виплаті страхового відшкодування.

Суд вважає, що ОСОБА_2 не виплативши страхове відшкодування Позивачу, порушив такі норми чинного законодавства України як:

П. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи).

Ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки в даному випадку, шкода пов'язана саме з пошкодженням транспортного засобу.

Ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки по сьогоднішній день, страхова компанія не вжила заходів, щодо здійснення виплати страхового відшкодування.

Ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки виплата страхового відшкодування не здійснена та порушені строки виплати страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи вказане, Відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний відшкодувати Позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Така різниця становить: 12707,43 грн. (вартість матеріального збитку) - 12207,43 грн. (належний розмір страхового відшкодування) = 500,00 (п'ятсот грн., 00 коп.) грн., що і дорівнює розміру франшизи за полісом.

Зважаючи на те, що Відповідачами не було відшкодовано шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. ст. 1166, 1194 ЦК України, Позивач має право на відшкодування завданої матеріальної шкоди, а тому вимога Позивача про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги Позивача про відшкодування моральної шкоди, яку Позивач оцінює в 10000,00 грн., слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами п. 3 ст. 23 ЦК України зазначено, що моральна шкода відшкодовується у тому числі грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зважаючи на обставини справи, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає за доцільне вимогу Позивача про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з Відповідача ОСОБА_2, на користь Позивача 1000,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27-30, 57-60, 88, 208-209, 212-215,226 218 ЦПК України,суд, -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «ХДІ Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути із ПАТ «ХДІ Страхування» (Ідентифікаційний код: 22868348)на користь Позивача збиток в розмірі 12207,43 (дванадцять тисяч двісті сім грн., 43 коп.) грн.

Стягнути із ОСОБА_2на користь Позивача збиток в розмірі 500,00 (п'ятсот грн., 00 коп.) грн.

Стягнути із ОСОБА_2 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_3) на користь Позивача моральну шкоду в розмірі 1000, 00 грн.( одна тисяча )

Стягнути з Відповідачів пропорційно від розміру задоволених вимог, на користь Позивача, сплачений судовий збір у розмірі 243,60 (двісті сорок три грн., 60 коп.) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Заочне рішення може бути переглянуте судом , який його постановив за письмовою заявою відповідача.

Суддя: