ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5879/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2016 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого-судді Комаревцевої Л.В., за участю секретаря Борисова М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визначення права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у червні 2016 року звернулась до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначала, що після смерті її сина ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли домоволодіння по АДРЕСА_1 Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги до майна померлого та у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані домоволодіння їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, а надані позивачем документи було оформлено після смерті спадкодавця, що суперечить діючому законодавству України.

У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок під літерою "А" (загальною площею 64,9 кв.м., житловою площеню 23,7 кв.м.) та на житловий будинок під літерою "Б" (загальною площею 64,9 кв.м., житловою площеню 23,7 кв.м.), мансарду під літерою "над.А" (площа основи 44,0 кв.м.), мансарду під літерою "над.Б" (площа основи 44,0 кв.м.) та споруди під літерою "№1-5", що знаходяться на земельній ділянці, з кадастровим номером НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.

Позивача у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з»явися, однак відповідач був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду спраи, про причини неявки представника у судове засідання не повідомив.

Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві 25.09.2014 року (а.с.22).

ОСОБА_4 був сином ОСОБА_2, що вбачається зі свідоцтва про народження шлюбу, видане 30.09.1979 року, актовий запис №534 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли домоволодіння по АДРЕСА_1

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіту не залишив. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги на права та обов'язки померлого. Інших спадкоємців першої черги немає. Згідно спадкової справи №63/2015, батько померлого ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини на користь матері померлого - ОСОБА_2 (2 арк. спадкової справи).

Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

У відповідності до встановленої законом черговості у першу чергу спадкують діти спадкодавця, той з подружжя, хто пережив його, та батьки.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач 27.01.2015 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №63/2015. (1 арк. спадкової справи).

Однак, в оформленні свідоцтва про право на спадщину на вказані домоволодіння позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що нею не були подані правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця, а надані документи (технічний паспорт від 08.04.2016 року, довідка ТОВ "Бюро Технічної інвентаризації" від 08.04.2016 року та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.05.2016 року), які підтверджують реєстрацію права власності за ОСОБА_4, сформовано після смерті спадкодавця, таким чином право власності на вказані будинки виникло після смерті спадкодавця, що суперечить діючому законодавству України. Зазначена обставина підтверджуються постановою державного нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Вірнік І.Є. №1814/02-31 від 26.05.2016 року (а.с.37).

Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ОСОБА_4 було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 20.08.2014 року, виготовленоїФОП ОСОБА_7 (а.с.23).

Однак, як встановлено судом, за життя спадкодавець не зміг (або не зумів, не встиг) зареєструвати право власності на житловий будинок під літерою "А" (загальною площею 64,9 кв.м., житловою площеню 23,7 кв.м.) та на житловий будинок під літерою "Б" (загальною площею 64,9 кв.м., житловою площеню 23,7 кв.м.), мансарду під літерою "над.А" (площа основи 44,0 кв.м.), мансарду під літерою "над.Б" (площа основи 44,0 кв.м.) та споруди під літерою "№1-5", що знаходяться на вказаній земельній ділянці.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

На підставі п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не можуть, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності у порядку спадкування на в ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61,209, 212, 214-215, 218, 224-228, 233 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Київської міської ради про визначення права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою Полтавської області, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом, після смерті сина ОСОБА_4, яка помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на житловий будинок під літерою "А", загальною площею 64,9 кв.м, житловою площею 23,7 кв.м.. який складається з: тамбуру номер на експлікації 1, площею 1.4 кв.м., вітальні номер на експлікації 2 площею 15.9 кв.м, санвузла номер на експлікації 3 площею 4.8 кв.м., кухні номер на експлікації 4 площею 13.5 кв.м, коридору номер на експлікації 5 площею 5.6 кв.м, житлової кімнати номер на експлікації 6 площею 11.6 кв.м., житлової кімнати номер на експлікації 7 площею 12.1 кв.м., та житловий будинок під літерою "Б", загальною площею 64.9 кв.м, житловою площею 23,7 кв.м., який складається з: тамбуру номер на експлікації 1, площею 1.4 кв.м., вітальні номер на експлікації 2 площею 16.1 кв.м, кухні номер на експлікації 3 площею 13.5 кв.м, санвузла номер на експлікації 4 площею 4.6 кв.м., коридору номер на експлікації 5 площею 5.6 кв.м, житлової кімнати номер на експлікації 6 площею 11.6 кв.м., житлової кімнати номер на експлікації 7 площею 12.1 кв.м., та мансарду під літерою «над. А» площа основи 44,0 кв.м., мансарду під літерою «над. Б» площа основи44,0 кв.м, та споруди під літерою «№1-5», які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Дарницький районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА