Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1502/16-ц
Провадження № 2/553/573/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29.07.2016м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючої судді - Крючко Н.І.,
при секретарі: - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей, -
В квітні 2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частину з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Позивачка ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи.
Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.
Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Так, судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрований у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 351 від 24 грудня 2011 року розірвано, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 090889 від 24 грудня 2011 року, зареєстрованого у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, відповідач ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, 24 грудня 2011 року.
В позові позивачкою вказувалось про те, що неповнолітні діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Таким чином, зважаючи на вище вказані обставини та факти, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_3 являється батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, він зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України визначаючи розмір аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 213-215, 224, 367 ЦПК України, ст. 180-183 Сімейного кодексу України /в редакції 2003 року/, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 квітня 2016 року, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними повноліття.
Дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матірю.
Стягнути з ОСОБА_3 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.
В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.
Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_9