Справа № 509/2531/16-ц
15 серпня 2016 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Курочки В.М.,
при секретарі Задеряки Г.М.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом, у якому зазначила, що 27.01.2016 р. уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» договір фінансового лізингу, за яким товариство прийняло на себе зобовязання придбати предмет лізингу автомобіль марки «RENO DASTER» та передати його їй у користування на строк та на умовах, передбачених договором. На виконання умов договору вона сплатила відповідачу 34 800 грн. Своїх зобовязань за договором відповідач не виконав.
З наведених підстав позивач в порядку захисту прав споживача просила стягнути з відповідача збитки, завдані невиконанням зобовязання у розмірі 34 800 грн., 3% річних у розмірі 472 грн., судові витрати, а також визнати договір фінансового лізингу розірваним.
В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала.
Представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справу, що підтверджено розпискою про отримання судової повістки, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. (а.с. 16)
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.
Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Статтею 2 цього ж Закону встановлено , що відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України ( 435-15 ) про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відносини, що виникають у разі набуття права господарського відання на предмет договору лізингу, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин, що виникають у разі набуття права власності на предмет договору лізингу, крім права розпорядження предметом лізингу, а статтею 3 Закону передбачено, що предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов'язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 27.01.2016 р. між позивачем та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» укладено договір №003346 фінансового лізингу, за яким позивач прийняла на себе зобовязання сплатити авансовий платіж та в наступному сплачувати лізингові платежі, а відповідач зобовязався придбати предмет лізингу автомобіль марки «RENO DASTER» та передати його у користування позивачу на строк та на умовах, передбачених договором. (а.с. 7-12)
Відповідач своїх зобовязань за договором не виконав і допустимих доказів його виконання суду не надав, а тому з нього на користь позивача підлягають стягненню збитки, завдані невиконанням зобовязання у розмірі 34 800 грн. та 3% річних у розмірі 472 грн., а усього 35 272 грн.
Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання договору фінансового лізингу розірваним не підлягають задоволенню на думку суду з таких підстав.
Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
В даному випадку вимог про розірвання чи зміну договору позивач не заявила, а визнання судом договору розірваним не є згідно положень ст. 16 ЦК України належним способом захисту цивільного права.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати 551 грн. 20 коп. (а.с. 2)
Керуючись ст.ст.10,11,59-60,88,212-215,218,224-226 ЦПК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 509,526,536,611,625-626,628,651,693,628,632,799 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Су Суддя: ОСОБА_2