Провадження № 22-ц/783/7387/16 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 14 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Державний нотаріус шостої Львівської державної нотаріальної контори Шургот Н.С., Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції про визнання правочину недійсним,-

в с т а н о в и л а :

ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14 листопада 2016 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним. Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_4

В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати в частині скасування забезпечення позову, щодо накладення арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_1. Вважає ухвалу в частині зняття арешту з квартири незаконною та такою, що порушує право на справедливий судовий розгляд, перешкоджає постановленню законного рішення у справі, унеможливлює виконання в подальшому рішення суду. Зазначає, що у власності відповідача на даний час знаходиться квартира на АДРЕСА_1. Спір щодо даної квартири не є вирішено і тому є необхідність забезпечення позову, так як відчуження даної квартири відповідачем утруднить чи унеможливить виконання судового рішення по справі.

В судове засідання окрім представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, решта осіб, що беруть участь у справі (їх представники) не з'явилися, причин неявки не повідомили. Однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що такі особи належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що інтереси відповідача в судовому засіданні захищав представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду та скасовуючи заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року виходив з того, що 7.10.2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати недійсним договір дарування від 20.04.2006 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказану квартиру. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 6.07.2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12.10.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2016 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06.07.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 12.10.2015 року скасовано, справу повернуто в суд першої інстанції на новий розгляд. В судовому засіданні 14.11.2016 року позивачкою подано заяву про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що через стан свого здоров'я вона надалі не має можливості брати участь в судовому засіданні. Приймаючи до уваги, що заява позивачки не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів, не позбавляє права повторного звернення до суду з аналогічним позовом, суд вважав за необхідне залишити позовну заяву без розгляду. Кім цього, судом було роз'яснено позивачці наслідки такої її процесуальної дії та їй такі зрозумілі. Також, судом, з посиланням на ч. 6 ст. 154 ЦПК України, вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів, перевіряючи вказану ухвалу в частині вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що така відповідає вимогам закону та обставинам, що мають значення.

Так, відповідно до змісту ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Зважаючи на вказану норму закону, суд вправі вирішувати питання про скасування заходів забезпечення позову, шляхом постановлення відповідної ухвали у випадку залишення позовної заяви без розгляду та одночасно із вирішенням цього питання.

Фактично, зважаючи на те, що у випадку залишення позовної заяви без розгляду, (зокрема, і у випадку подання заяви позивачем про залишення такої без розгляду), позов не розглядається, а тому і відпадає необхідність у його забезпеченні.

Тобто заходи забезпечення позову, як засіб забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, без самого позову, який би перебував на розгляді у суді існувати не можуть, оскільки такі заходи охоронного, заборонного, та ін. характеру фактично обмежуватимуть, звужуватимуть, тощо права та інтереси інших осіб у самовільний, не передбачений законом спосіб.

Існування умовного спору між певними особами, який не перебуває на розгляді у суді, про що вказує апелянт, не може бути встановленою законом підставою для вжиття заходів його забезпечення, оскільки заходи забезпечення як вказано вище вживаються лише стосовно позову, який розглядається судом.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими, а саму скаргу безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення, ухвалу ж суду першої інстанції, як таку, що відповідає обставинам, що мають значення та постановлена з дотримання вимог закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 14 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: М.М. Шандра

Н.Л. Шумська