Провадження № 2/235/277/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Долгопольської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного Товариства «Ідеа Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Ідеа Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. В обгрнутування своїх позовних вимог вказав, що 26.10.2011 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 910.11641, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 40459,4 грн. для придбання транспортного засобу ЗАЗ TF6950, реєстраційний номер АН 8898НО, який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 26.10.2015 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами. Кредитні кошти були надані відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 15,3% та сплатою всіх інших обов»язкових платежів по договору. У зв»язку з тим, що відповідачем не виконуються умови договору, у нього перед банком виникла заборгованість в сумі 22442,13 грн., яка складається з суми простроченого боргу 17220,08 грн., прострочені проценти -4926,21 грн., строкові проценти 145,31 грн., дебіторська заборгованість 150,53 грн. В забезпечення виконання кредитних зобов»язань між відповідачем та позивачем було укладено договір застави транспортного засобу ЗАЗ моделі TF 6950, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі ( кузова, рами) Y6DTF6950С0294557, реєстраційний номер АН 8898НО, який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. У зв»язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача , останній просить вилучити у ОСОБА_1 або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, автомобіль ЗАЗ TF 6950,2011 року випуску, колір сірий, номер шасі Y6DTF 6950C0294557, реєстраційний № АН 8898НО та передати його управління ПАТ «Ідеа Банк» на період його реалізації; в рахунок погашення кредитних зобов»язань за кредитним договором № 910.11641, укладеним між ПАТ «Ідеа Банк» та ОСОБА_1 в сумі 22442,13 грн, яка складається з боргу 17220,08 грн., прострочених процентів 4926,21 грн., строкових процентів -145,31 грн., дебіторської заборгованості 150,53 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль ЗАЗTF 6950, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі ( кузова, рами) Y6DTF6950С0294557, реєстраційний номер АН 8898НО шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідеа Банк» будь-якій третій особі за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб»єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідеа Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно : проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах ( отримувати дублікати на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов»язані з продажем автомобіля тощо), стягнути судовий збір.

Позивач в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без участі представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів( зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет ( а. с.56-61).

Відповідно до ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

В судовому засіданні встановлено, що 26.10.2011 року між ПАТ «Ідеа Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 910.11641, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 40459,40 грн. для фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки ЗАЗ, моделі TF6950, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, у сумі 39280 грн., фінансування страхового платежу за страхування життя в сумі 1179,40 грн. Позичальник власними коштами сплачує продавцю частину ціни купівлі ТЗ грн. 39280 грн., за користування кредитом позичальник сплачує проценти річні в розмірі 15,300%. Забезпечення виконання зобов»язань за даним договором є застава ТЗ, вказаного в п. 2 Договору, згідно з договором застави ТЗ, який укладається сторонами. ( а. с. 11- 12). ( а. с. 11 -12).

Згідно договору застави транспортного засобу № 910.11641 від 12.01.2012 року ОСОБА_1 передав ПАТ «Ідеа Банк» для забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 910.11641 від 26.10.2011 року транспортний засіб марки ЗАЗ моделі TF 6950, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі ( кузова, рами) Y6DTF6950С0294557, реєстраційний номер АН 8898НО, зареєстрований ВРЕР № 3 м. Донецька УДАІ ГУМВС в Донецькій області 25.10.2011 року., який належить заставодавцю, відповідачу по справі на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК, номер 152840, виданого ВРЕР № 3 м. Донецька УДАІ ГУМВС в Донецькій області 25.10.2011 року. Заставна вартість предмета застави становить 78560 грн.

Згідно п. 1 & 5 Договору заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов»язань, передбаченим кредитним договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі. ( а. с. 17).

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст. 526, ст. 530, ст. 610. Ст. 1049, ст. 1054 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконані свої зобов'язання перед відповідачем шляхом надання грошових коштів. Свій обов'язок щодо погашення кредиту відповідач не виконав, не сплачував вказані суми у повному обсязі.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. ст. 572, 577 ч. 1 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу»за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом або договором.

Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст. 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.21 Закону України «Про заставу» передбачено, що реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором.

Порядок звернення стягнення на заставлене майно також встановлено статтями 24-26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 р. № 1255-ІV (далі - Закон від 18 листопада 2003 р. № 1255-ІV).

Частиною 1 ст. 24 Закону від 18 листопада 2003 р. № 1255-ІV передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 25 Закону від 18 листопада 2003 р. № 1255-ІV у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Серед визначених ст. 26 Закону від 18 листопада 2003 р. № 1255-ІV способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в тому числі, зазначено його продаж обтяжувачем шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Згідно договору застави транспортного засобу 910.11641 від 12.01.2012 року заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов»язань, передбачених кредитним договором , виявлення заставодержателем погіршення тану предмету застави, або зменшення його вартості понад нормальний фізичний знос, або фактичної часткової відсутності предмету застави; смерті заставодавця та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Звернення стягнення на Предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів : за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття Заставодержателем Предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі.

У відповідності до роз»яснень, наведених у пункті 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин» , при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

При цьому суд зазначає, що так як виконання основного зобов»язання було забезпечено закладом рухомого майна, яке є підвидом застави, як і іпотека, то щодо правовідносин , що виникли із закладу рухомого майна, виходячи з положень ч. 1 ст. 8 ЦК України, є можливим застосування положень про співмірність заборгованості за кредитом та вартістю предмета застави(закладу), як і при зверненні стягнення на предмет застави (іпотеки).

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема, заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення витягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Такий висновок міститься в постанові Верховного суду України від 6 березня 2013 р. по справі № 6-10 цс13, яка є обов'язковою до застосування в силу положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості слід задовольнити , оскільки відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав зобовязання за кредитним договором №910.11641 , забезпечене заставою , внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем у розмірі 22442,13 грн., що стверджується представленими суду письмовими доказами ( а. с. 32).

За таких обставин, суд вважає необхідним, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором слід звернути стягнення на предмет застави - автомобіль, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника, з наданням ПАТ «Ідея Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу предмета застави.

Надання Заставодержателю права на зняття транспортного засобу з обліку в органах ДАЇ України та вчиняти інші дії, необхідні для продажу транспортного засобу, в рамках задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем ґрунтується на нормах Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зокрема статтях 26, 30, оскільки охоплюється реалізацією такого способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, тобто не суперечить нормам діючого законодавства.

Оскільки в рішенні суду мають зазначатися, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, вимоги щодо вилучення у відповідача ОСОБА_1 транспортного засобу марки ЗАЗ моделі TF 6950, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі ( кузова, рами) Y6DTF6950С0294557, реєстраційний номер АН 8898НО,та передачі його а управління ПАТ «Ідеа Банк» на період до його реалізації є саме такими заходами, є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_1. на користь позивача судовий збір у розмірі 1218 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 530 , 627 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 79, 88, 174, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Вилучити у ОСОБА_1 транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль ЗАЗ TF 6950,2011 року випуску, колір сірий, номер шасі Y6DTF 6950C0294557, реєстраційний № АН 8898НО та передати Публічному акціонерному товариству «Ідеа Банк» на період його реалізації.

В рахунок погашення кредитних зобов»язань на користь ПАТ «Ідеа Банк» за кредитним договором № 910.11641, укладеним між ПАТ «Ідеа Банк» та ОСОБА_1 в сумі 22442,13 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль

ЗАЗ TF 6950,2011 року випуску, колір сірий, номер шасі Y6DTF 6950C0294557, реєстраційний № АН 8898НО, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідеа Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника) за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб»єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідеа Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах, установах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідеа Банк» судовий збір в розмірі 1218 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: