Справа № 379/1540/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Василенка О.М.

при секретарі: Сальник О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське», третя особа: реєстраційна служба Таращанського районного управління юстиції Київської області про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та просить суд визнати недійсними договори оренди землі №№ 174, 175 від 26.09.2014 року, укладені між ОСОБА_1 та сільськогосподарськимо товариством з обмеженою відповідальністю «Плосківське» та стягнути з останнього на користь позивачки судовий збір в розмірі 487,20 грн. і витрати за проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 3082,80 грн..

Представниця відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову, пояснюючи це тим, що фактом існування та укладення спірних договорів з позивачкою є отримання нею за 2014 та 2015 роки орендної плати в розмірі 4569 грн. та 5590 грн. відповідно та безпідставністю твердження позивачки щодо наявності подвійної реєстрації договору оренди земельної ділянки оскільки предмет і сторони договору залишилися одні і ті ж.

Судом встановлено, що 23 листопада 2010 року між сторонами по справі укладено договір оренди земельної ділянки №385, згідно якого позивачка передала відповідачу належну їй відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-KB № 091843 від 27.10.2003 року земельну ділянку загальною площею 2,9390 га, в тому числі: 2,8098 га ріллі (кадастровий номер :03:008:0211) та 0,1289 га інші угіддя (кадастровий номер :03:008:0212) в оренду строком на 5 років зі сплатою орендної плати в розмірі встановленому цим договором.

Під час укладення даного договору, також було підписано акт прийому-передачі земельної ділянки та додаток до цього ж договору про натуральну форму орендної плати.

Додаткова угода чи інший документ про розірвання чи припинення даного договору оренди не укладалися.

Після звернення позивачки до відповідача з тим, щоб після збору урожаю 2015 року належна їй земельна ділянка не засівалась, не оброблялась та не використовувалась в будь-який інший спосіб, останній надав по одному із примірників двох договорів оренди, а саме № 174 від 26.09.2014 року, що зареєстрований Державному реєстрі речових прав, згідно витягу з від 18.02.2015 року індексний номер 33796173 та № 175 від 26.09.2014 року, який не зареєстрований Державному реєстрі речових прав.

Позивачка категорично стверджує, що вказані договори не укладала та їх не підписувала.

Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведеної судово-почеркознавчої експертизи за №7038/7039/16-32 від 19.07.2016 року підписи від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі № 175 від 26.09.2014 року і договорі № 174 від 26.09.2014 року, які укладені між ОСОБА_1 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Плосківське» виконано не ОСОБА_1, а іншою особою.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як такі, що підтверджуються матеріалами справи та наданими доказами, оскільки в ході судового розгляду знайшла підтвердження та обставина, що ОСОБА_1 не підписувала вищезазначені договори, а значить і не укладала їх.

Ч. 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судові витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 218, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 25,78, 79, 120, 122, 125, 126, 156, 158, 184-185 Земельного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними договори оренди землі №№ 174, 175 від 26.09.2014 року, укладені між ОСОБА_1 та сільськогосподарськимо товариством з обмеженою відповідальністю «Плосківське».

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487,20 грн. та витрати за проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 3082,80 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 03.08.2016 року

Головуючий:ОСОБА_2