Справа № 591/8773/15-ц
Провадження № 2/591/573/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Сотник К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Державна Установа «Територіальне медичне об»єднання» МВС України в Сумській області, Центру медико-соціальної експертизи

про стягнення одноразової грошової допомоги в результаті встановлення інвалідності працівнику міліції та зобов»язання вчинити дії -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і остаточно уточнивши свої вимоги мотивує тим, що з 2005 року він перебував на службі в органах внутрішніх справ України. З 07 травня 2014 року по 29 травня 2014 року та з 02 серпня 2014 року та по 31 серпня 2014 року позивач перебував у відрядженні в ГУМВС в Донецькій області з подальшою дислокацією у містах Ізюм Харківської області, Слов»янськ та Красний Лиман Донецької області, де безпосередньо виконував завдання у забезпеченні державної безпеки, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області під час проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. 02 червня 2015 року позивач був направлений на військово-лікарняну комісію в зв»язку з погіршенням стану здоров»я та звільнення з ОВС. З 11 червня по 23 червня 2015 року він пройшов медичний огляд, перебуваючи на стаціонарному обстеженні в терапевтичному відділенні лікарні УМВС. Військово-лікарська комісія 23 червня 2015 року видала позивачу Свідоцтво про хворобу №205, в пункті 12 якого зазначені наявні в нього діагнози і постанови ВЛК про причинний зв»язок цих захворювань: «…Захворювання, ТАК, пов»язане із захистом Батьківщини…Захворювання, ТАК, пов»язане з проходженням служби в ОВС». Крім того, пунктом 13 Свідоцтва про хворобу № 205 ВЛК постановила, що позивач є непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку.

Наказом № 293 о/с від 28 серпня 2015 року його було звільнено з органів МВС України згідно з п. 65 «б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого Постановою № 114 від 29.07.1991 року Кабінету міністрів України, у відставку (зі зняттям з військового обліку) через хворобу з 31 серпня 2015 року. У вересні 2015 року Сумської обласною МСЕК позивачу була встановлена ІІІ (третя) група інвалідності, в зв»язку із захворюванням, отриманим під час проходження служби в ОВС, пов»язаної із захистом Батьківщини, що підтверджується Довідкою Сумської обласної МСЕК серії ААА № 121236 від 09.09.2015 року та Довідкою Сумської обласної МСЕК серії ААВ № 933563 від 18.09.2015 року, де також зазначається, що ступінь втрати позивачем професійної працездатності складає 50%.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» наприкінці вересня-початку жовтня 2015 року позивач звернувся до Управління внутрішніх справ України в Сумській області з проханням виплатити йому одноразову грошову допомогу в зв»язку з отриманням групи інвалідності працівником міліції. У відповідь на свій усний запит щодо цього питання позивач отримав лист від 19 жовтня 2015 року (вих. № 11/1325/Д-78), в якому було зазначено, що на даний час законодавством України не врегульований порядок організації проведення виплати одноразової грошової допомоги в ОВС.

21 жовтня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №850 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції.

Так, відповідно до п. 2 цього Порядку днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до ч. 2 п. 3 зазначеного Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі:

250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;

200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;

150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Таким чином, 30 жовтня 2015 року позивач звернувся до начальника УМВС України в Сумській області із заявою про вирішення питання щодо нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги в зв»язку з встановленням інвалідності ІІІ (третьої) групи, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.

На цю заяву позивач отримав незадовільну відповідь щодо вирішення питання стосовно виплати йому передбаченої законодавством одноразової грошової допомоги та йому було запропоновано для вирішення питання можливості виплати такої допомоги з»явитися до Голови ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Сумській області» Кислякова С.В..

Такі дії Відповідача позивач вважає незаконними та протиправними, такими, що грубо порушують його права та законні інтереси, затягуючи процес нарахування йому виплати одноразової грошової допомоги в результаті встановлення інвалідності, враховуючи наступне.

Позивач відноситься до категорії осіб яким передбачена виплата одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію». "

Пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції чітко передбачено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у цьому Порядку документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Підстав для відмови йому у виплаті такої допомоги не передбачено пунктом 14 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

Також позивач вважає, що протиправними та незаконними діями Відповідача йому завдано моральної шкоди, що відповідач порушує його права та законні інтереси, в зв»язку з чим він переживає моральні та фізичні страждання, що виразилось у сильних душевних переживаннях, які він зазнав та зазнає і до теперішнього часу внаслідок порушення його права на виплату передбаченої законодавством одноразової грошової допомоги.

Із-за протиправних та незаконних дій відповідача позивач переживає моральні та душевні потрясіння, розлади здоров»я. Так, з 28 жовтня по 03 листопада 2015 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Роменській міській лікарні, в зв»язку із загостренням його хвороби (бронхіальної астми). Також, на протязі жовтня та листопада 2015 року йому неодноразово викликали швидку допомогу в зв»язку із нападами задухи, що підтверджується сигнальними листками. Завдану моральну шкоду позивач оцінює як 50 000 грн., а тому просить суд позов задоволити і зобов»язати Державну Установу «Територіальне медичне об»єднання» МВС України в Сумській області привести у відповідність до чинного законодавства документи від Військово -Лікарської Комісії, а саме свідоцтво про хворобу, змінивши в ньому формулювання про причинний зв»язок захворювання ОСОБА_1 на: «Захворювання, ТАК, пов»язане із захистом Батьківщини в період проходження служби в органах внутрішніх справ», бо це є встановленим фактом; зобов»язати Сумський обласний Центр медико-социальної експертизи привести у відповідність до чинного законодавства Довідку про результати визначення у застрахованої особи ОСОБА_1 ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, зазначивши причину втрати працездатності як: «Захворювання, пов»язане із захистом Батьківщини в період проходження служби в органах внутрішніх справ»; зобов»язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області нарахувати та виплатити позивачу передбачену законодавством одноразову грошову допомогу в зв»язку з встановленням інвалідності ІІІ групи, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме у розмірі 206 700 гривен 00 копійок (двісті шість тисяч сімсот гривень 00 копійок) та стягнути моральну шкоду в сумі 50000 грн..

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задоволити.

Представник відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в судовому засіданні проти позову заперечував і пояснив суду, що відсутні підстави для проведення нарахування і виплат позивачу.

Представник відповідача - Державна Установа «Територіальне медичне об»єднання» МВС України в Сумській області в судовому засіданні у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду.

Відповідач - Центр медико-соціальної експертизи про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник до суду не з»явився.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XII від 20.12.1990 року встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов»язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров»я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12.05.2007 року затвердив «Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції».

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 наказом № 293 о/с від 28.08.2015 року був звільнений з органів МВС України. Після звільнення позивач пройшов обстеження у лікарні УМВС в Сумській області. За результатами обстеження отримав Свідоцтво про хворобу та довідку МСЕК серії ААА № 121236 від 09.09.2015 року та довідку серії ААВ № 933563 від 18.09.2015 року, де також зазначається, що ступінь втрати позивачем професійної працездатності складає 50%, захворювання пов»язане із захистом Батьківщини.

Частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» №565-XII від 20.12.1990 року встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов»язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб,-у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров»я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 року затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

Згідно пункту 1 Порядку №850 від 21.10.2015 року ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку №850 від 21.10.2015 року днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

09 вересня 2015 позивача було обстежено Сумською обласною МСЕК та встановлено ІІІ групу інвалідності та видано довідку серії 10 ААА № 121236, згідно якої встановлено захворювання так, пов»язане з захистом Батьківщини.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку №850 від 21.10.2015 року грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов»язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності,-у разі встановлення інвалідності III групи.

Так як з 03.09.2015 року у позивача виникло право на отримання грошової допомоги в зв»язку з встановленням йому як працівнику міліції третьої групи інвалідності, пов»язаної із захистом Батьківщини, він наприкінці вересня-початку жовтня 2015 року звернувся до УМВС України в Сумській області з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги. До заяви позивачем надані всі необхідні документи, перелік яких наведений в самій заяві.

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області області направило відповідь на ім»я позивача, від 19 жовтня 2015 року (вих. № 11/1325/Д-78), в якій було зазначено, що на даний час законодавством України не врегульований порядок організації проведення виплати одноразової грошової допомоги в ОВС.

30 жовтня 2015 року позивач знову звернувся до начальника УМВС України в Сумській області із заявою про вирішення питання щодо нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги в зв»язку з встановленням інвалідності ІІІ (третьої) групи, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області області направило відповідь на ім»я позивача, в якій йому знову було відмовлено у виплати одноразової грошової допомоги та замість цього мені було навіщось запропоновано для вирішення питання можливості виплати такої допомоги з»явитися до Голови ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Сумській області» Кислякова С.В..

Згідно пункту 9 Порядку №850 від 21.10.2015 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги в зв»язку із невідповідністю до чинного законодавства документів від ВЛК сектору медичного забезпечення УМВС України в Сумській області та від Сумської обласної МСЕК щодо причинного зв»язку захворювання.

Відмова позивачу від 18 листопада 2015 року ґрунтується на тому, що оскільки згідно Свідоцтва про хворобу від 23.06.2015 року № 205 позивачу був встановлений діагноз про причинний зв»язок захворювання, яке пов»язано із захистом Батьківщини, це не відповідає вимогам чинного законодавства.

В свою чергу в своїй відмові УМВС України в Сумській області зазначило, що в разі приведення у відповідність до чинного законодавства документів від ВЛК сектору медичного забезпечення УМВС України в Сумській області та від Сумської обласної МСЕК щодо причинного зв»язку захворювання, буде розглянуте питання та прийняте рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

Враховуючи встановлені по справі обставини суд вважає, за необхідне:

- зобов»язати Державну Установу «Територіальне медичне об»єднання» МВС України в Сумській області привести у відповідність до чинного законодавства документи від Військово -Лікарської Комісії, а саме свідоцтво про хворобу, змінивши в ньому формулювання про причинний зв»язок захворювання ОСОБА_1 на: «Захворювання, ТАК, пов»язане із захистом Батьківщини в період проходження служби в органах внутрішніх справ», бо це є встановленим фактом;

- зобов»язати Сумський обласний Центр медико-социальної експертизи привести у відповідність до чинного законодавства Довідку про результати визначення у застрахованої особи ОСОБА_1 ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, зазначивши причину втрати працездатності як: «Захворювання, пов»язане із захистом Батьківщини в період проходження служби в органах внутрішніх справ».

Щодо стягнення завданої моральної шкоди позивачу, суд вважає ці вимоги необґрунтованими та позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про міліцію», Постановою КМ України №850 від 21.10.2015 року якою затверджено «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Зобов»язати Державну Установу «Територіальне медичне об»єднання» МВС України в Сумській області привести у відповідність до чинного законодавства документи від Військово -Лікарської Комісії, а саме свідоцтво про хворобу, змінивши в ньому формулювання про причинний зв»язок захворювання ОСОБА_1 на: «Захворювання, ТАК, пов»язане із захистом Батьківщини в період проходження служби в органах внутрішніх справ», бо це є встановленим фактом.

Зобов»язати Сумський обласний Центр медико-социальної експертизи привести у відповідність до чинного законодавства Довідку про результати визначення у застрахованої особи ОСОБА_1 ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, зазначивши причину втрати працездатності як: «Захворювання, пов»язане із захистом Батьківщини в період проходження служби в органах внутрішніх справ».

Зобов»язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області нарахувати та виплатити позивачу передбачену законодавством одноразову грошову допомогу в зв»язку з встановленням інвалідності ІІІ групи, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме у розмірі 206 700 гривен 00 копійок (двісті шість тисяч сімсот гривень 00 копійок).

В задоволенні інших позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області

на користь держави 2067 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09 серпня 2016 року.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.