АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Білич І.М.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року, -

у с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року КП «Житло-сервіс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року позов задоволено: стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати), комунальні послуги, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 13958,88 грн., за період з 1 січня 2013 року по 1 квітня 2015 року та судові витрати в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, зокрема, посилаються на ті обставини, що судом першої інстанції не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, та не перевірено їх доказами, а саме чи має право позивач на звернення до суду. Також зазначають, що суд не звернув уваги, що ряд розпоряджень КМДА про затвердження тарифів на послуги є незаконними та не чинними з моменту прийняття.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, ОСОБА_3апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі, та їх представники, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, про

_____________________________________________________

Справа № 753/19543/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/7319/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у відсутність сторін, що не з'явилися на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що власником двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 31 липня 2001 року, зареєстрованим у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 1 серпня 2001 року (том І, а. с. 7).

31 липня 2001 року між КП «Житло-сервіс» та ОСОБА_2 укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до умов якого позивач забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку за адресою: м. Київ, просп. Бажана, буд. 26, а відповідач ОСОБА_2 оплачує витрати по обслуговуванню будинку, прибудинкової території та оплачує комунальні послуги (том І, а. с. 8).

Відповідно до довідки КП «Житло-сервіс» форми № 3 від 16 вересня 2014 року, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (том І, а. с. 11).

Задовольняючи позов, суд дійшов висновку про те, що відповідачі належним чином умови договору не виконують, плату за утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати) та комунальні послуги не сплачують, тому за ними утворилася заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми за період з 1 січня 2013 року по 1 квітня 2015 року у розмірі 13 958,88 грн.При цьому відповідач не надав належних доказів на підтвердження відсутності заборгованості в зазначеному розмірі.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвалене у справі судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями.

У відповідності до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором.

Так, при встановленні обставини наявності у відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 1 січня 2013 року по 1 квітня 2015 року(з урахуванням збільшення розміру позовних вимог під час розгляду справи у районному суді) у розмірі 13 958,88 грн. суд першої інстанції прийняв та поклав у основу рішення у якості достовірного письмового доказу наданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаний період (том І, а. с. 130-131, 132).

При перевірці достовірності указаного розрахунку в ході апеляційного розгляду встановлено, що в основу нарахувань плати за утримання будинку та прибудинкової території та за спожиті комунальні послуги позивачем - КП «Житло-сервіс», покладені тарифи, встановлені розпорядженнями КМДА, які визнані незаконними і нечинними з моменту прийняття. Указана постанова набрала законної сили 10 липня 2014 року (том І, а. с. 57-67, 159-160).

За таких обставин, наданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути прийнятий судом та покладений в основу рішення. Неодноразові пропозиції суду апеляційної інстанції позивачу надати розрахунки по діючим тарифам були останнім проігноровані.

З огляду на це апеляційний суд вважає за можливе прийняти підкріплені розрахунком (том ІІ, а. с. 3-4) доводи відповідачів про те, що вони проводили оплату за дійсними тарифами.

При цьому з наданого позивачем розрахунку (том ІІ, а. с. 3-4) вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 проведена оплата на суму 5609,30 грн. (том ІІ, а. с. 14-15 - копії квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Разом з тим, з наданих відповідачами копій квитанцій вбачається, що відповідач ОСОБА_2 сплачувала кошти не на рахунок позивача КП «Житло-сервіс», а на рахунки КП «Київводоканал» (кошти в розмірі 1695,70 грн.), ПАТ «Київенерго» (кошти в розмірі 1623,36 грн. та в розмірі 2786,16 грн.), КП «ГІОЦ» (кошти в розмірі 1127,52 грн.), що суперечить умовам укладеного 31 липня 2001 року між КП «Житло-сервіс» та ОСОБА_2 договору, оскільки договори про надання цих послуг укладено КП «Житло-сервіс» з відповідними постачальниками, після чого ці послуги надавались позивачем відповідачам.

У зв'язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги КП «Житло-сервіс» підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача ОСОБА_2 як власника майна підлягає стягненню заборгованість за послуги утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати), комунальні послуги за період з 1 січня 2013 року по 1 квітня 2015 року у розмірі 5609,30 грн.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ст. 156 ЖК України, повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішується в судовому порядку.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 88 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вирішує питання про судові витрати, вважаючи стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Таким чином, рішення суду назвати законним та обґрунтованим не можна, а тому воно підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2на користь комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» заборгованість за послуги утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати), комунальні послуги за період з 1 січня 2013 року по 1 квітня 2015 року у розмірі 5609,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2на користь комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: І.М. Білич

Л.Д.Поливач