Справа №265/1563/16-ц
Провадження №2/265/928/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 24 січня 2008 року вона уклала шлюб із відповідачем, за період спільного проживання з яким у них народилось троє дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 Оскільки позивачка у теперішній час перебуває у декреті, доходів не має, а відповідач мешкає окремо від неї з дітьми та добровільно не надає допомогу по утриманню дітей, то вона самотужки не в змозі забезпечити належне утримання трьох спільних із відповідачем дітей. Додавала, що відповідач не працює офіційно, однак має неофіційний дохід, який витрачає на себе. На підставі переліченого просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох дітей в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця від усіх доходів відповідача до повноліття дітей.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник, яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_6, на задоволенні заявлених позовних вимог наполягали, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, на підставі чого просили суд задовольнити позов повністю. При цьому зазначали, що позивачка у теперішній час змушена винаймати собі та дітям квартиру, за яку щомісячно повинна сплачувати, в той час як відповідач жодної допомоги позивачці на утримання дітей не надає.

В суді ОСОБА_2, частково заперечуючи проти заявлених позовних вимог, вказував, що він не відмовляється від утримання спільних із позивачкою дітей та погоджується на щомісячну сплату позивачці 1/3 частки від заявлених нею до нього вимог. Додавав, що він працює неофіційно, водієм у службі таксі, мешкає один та інших утриманців не має. При цьому додавав, що має старшу неповнолітню доньку він іншого шлюбу, якій у цьому році виповниться 18 років, яка навчається, тому він кошти також витрачає на допомогу їй. Зазначав, що має нестабільний та непостійний дохід від своєї роботи. Просив суд задовольнити позов частково.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

На підставі свідоцтва про народження, виданого 24 червня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 750 від 24 червня 2008 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6, батьками якої зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 4).

Зі свідоцтва про народження, виданого 5 липня 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 574 від 5 липня 2010 року, вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7, батьками якої зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 5).

Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 23 лютого 2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 238 від 29 березня 2013 року, вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_8, батьками якого зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 6).

На підставі свідоцтва про шлюб, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 16 від 24 січня 2008 року, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружились, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище - ОСОБА_1 (а. с. 3).

Факт спільного проживання разом із позивачкою малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 визнавалось сторонами, а також підтверджується актом КСН «Жемчужний» від 25 квітня 2016 року (а. с. 19).

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 184 СК, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У судовому засіданні було встановлено, що у теперішній час відповідач не має офіційного заробітку, а доходи, що їх ОСОБА_2 отримує у місяць мають нестабільний та невизначений характер, тому суд вважає, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід.

Оскільки утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття є обовязком батьків, то на підставі переліченого суд дійшов висновку, що на утримання малолітніх дітей з відповідача повинні стягуватись аліменти у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, які повинні стягуватись з відповідача на утримання малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд виходить з того, що ОСОБА_2 є працездатним, має неофіційний дохід, мешкає один, на утриманні якого інших непрацездатних осіб немає, який однак має неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_1, що визнавалось сторонами.

В той же час ОСОБА_1 не працює, доходів немає, мешкає одна із трьома малолітніми дітьми.

Положеннями ч. 3 ст. 195 СК визначено, що якщо платник аліментів не працює на час визначення розміру аліментів, розмір заборгованості по аліментних платежах обчислюється, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до відомостей Головного управління статистики у Донецькій області вбачається, що середньомісячна заробітна плата на кінець 2015 року становила по Донецькій області відповідно 4986 грн., на підставі чого 1/4 частка від такої заробітної плати дорівнює - 1246,50 грн., 1/3 частка - 1662 грн., 1/2 частка - 2493 грн.

В той же час позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі, що дорівнює прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» становить для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 грн.

Зважаючи на наведені показники прожитковому мінімуму для дітей відповідного віку вбачається, що ОСОБА_1 просить стягнути станом на момент ухвалення рішення з відповідача аліменти в розмірі 3789 грн. на місяць (1167 + 1167 + 1455 = 3789), що перевищує 50% від середньомісячної заробітної плати по Донецькій області.

Враховуючи викладене, суд також дійшов висновку, що відповідач фактично погодився у судовому засіданні на стягнення з нього аліментів на утримання трьох спільних із позивачкою дітей у розмірі 1263 грн. (3789 / 3 = 1263), тобто по 421 грн. на кожну дитину, що майже дорівнює 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та навіть є менше такого розміру для ОСОБА_3 (350,10 грн., 350,10 грн. та 436,50 грн. відповідно для ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3).

Таким чином встановлені судом під час розгляду справи обставини свідчать про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. щомісячно, оскільки саме у визначеному розмірі аліментів на думку суду буде максимально враховано інтереси як малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, так й обох їх батьків.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, уродженця міста Маріуполя Донецької області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_2, яка зареєстрована в АДРЕСА_2, а мешкає по АДРЕСА_1, на утримання дітей:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 21 березня 2016 року та до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено у апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя