АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Чобіток А.О.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про зобов'язання знести незаконно встановлені перегородки та відшкодування моральної шкоди,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз'яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про зобов'язання знести незаконно встановлені перегородки та відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про роз'яснення рішення суду.

Зазначає, що за нормами ст. 221 ЦПК України роз'яснити своє рішення без його зміни є обов'язком суду, а не правом суду. Суд першої інстанції відмовивши їй у задоволенні заяви про роз'яснення рішення порушив вимоги чинного законодавства, безпідставно прийшов до такого висновку у зв'язку із фактом виконання рішення суду, а також відсутністю в матеріалах справи доказів зворотнього та оскарження нею постанови державного виконавця про виконання рішення суду.

Справа №755/11096/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9777/2016
Головуючий у суді першої інстанції Л.П. Батращук
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
Особи (представники), які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, а тому колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності з урахуванням вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України та розглянула справу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Неявка зазначених осіб в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У силу зазначеної норми процесуального права роз'яснення рішення суду зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз'яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Так, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про зобов'язання знести незаконно встановлені перегородки та відшкодування моральної шкоди. Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 привести у відповідність до поверхового плану квартири АДРЕСА_1 шляхом знесення незаконно встановленої перегородки з дверима на загальному коридорі №1, які закривають прохід до місць загального користування (коридору №2, ванної кімнати №4, кухні №5, вбиральні №3, комори №6). Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6 привести у відповідність до поверхового плану квартири АДРЕСА_1 шляхом знесення незаконно встановленої перегородки з дверима на загальному коридорі №1, які закривають прохід до місць загального користування (коридору №7, ванної кімнати №17, кухні №16, вбиральні №18, комори №15). Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні місцями загального користування (коридорів №2, №7, ванних кімнат №4, № 17, кухонь №5, №16, вбиральних №3, № 18, комор №6, №15). Вирішено питання розподілу судових витрат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для роз'яснення даного рішення суду, оскільки такий висновок відповідає вимогам закону та встановленим обставинам справи.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, постановами державного виконавця виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у даній справі закінчено.

24 лютого 2015 року оригінали виконавчих листів у даній справі разом з постановами державного виконавця про закінчення виконавчого провадження надійшли до суду та були долучені архівом суду до матеріалів справи.

Разом з тим судом було встановлено, що належних доказів того, що зазначені постанови про закінчення виконавчого провадження оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, суду не надано.

Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній траві» № 14 від 18 грудня 2009 року, відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Судом встановлено, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою про роз'яснення рішення суду у даній справі, останнє виконано, доказів зворотного матеріали справи не містять, таких доказів не надано і заявником.

Доводи ОСОБА_1 щодо можливості визначити, що рішення суду стосується правовідносин назавжди, суд розцінює критично, оскільки чинне цивільне процесуальне законодавство не передбачає вирішення спорів на майбутнє.

Законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що вимога про постановлення окремої ухвали в порядку ст. 211 ЦПК України не може бути вирішена судом під час розгляду заяви, яка є предметом розгляду, оскільки справа по суті спору розглянута і ухвалене відповідне рішення суду, а вказана норма передбачає постановлення окремих ухвал під час розгляду справи по суті спору.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку, що рішення суду у даній справі викладено в ясній, зрозумілій формі, в ньому чітко і конкретно значені висновки суду по суті і в межах заявлених позовних вимог, а відтак правові підстави для задоволення заяви про роз'яснення рішення відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: