Справа № 487/5459/16-ц
Провадження № 2/487/2645/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

14.12.2016 року Заводський районний суд м.Миколаєва в складі головуючого судді Андрощука В.В., при секретарі судового засідання Пономарьовій Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах, та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах, та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому просила визнати відповідача та її неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням домоволодіння 16 по вул. Кузнецькій (Скороходова) у м.Миколаєві, посилаючись на те, що вказані особи в спірному житловому будинку не проживають більше восьми років, житловою площею не користуються без поважних причин, обов'язки, які витікають з договору найму житлового приміщення відповідач не виконує.

До судового засідання позивач та не зявилася, надала суду заяву якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила про їх задоволення, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявилася.

З відома позивача, суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом приймалось рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 8/100 часток домоволодіння 16 по вул. Кузнецькій (Скороходова) у м.Миколаєві належить на праві власності ОСОБА_1, на підставі Свідоцтва про право на спадщину №587 від 19.09.2016 року.

Згідно копії домової книги за вказаною адресою зареєстровані позивач а також прийомна донька позивачки ОСОБА_2 та її неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом було встановлено, що відповідач та її неповнолітні діти в вищезазначеному житловому будинку не проживають з 2008 року, спірною житловою площею не користуються без поважних причин, витрати, пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг ОСОБА_2 не несе, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актами про не проживання від 27.10.2016 року.

Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей у жилому приміщенні спірного домоволодіння, понад один рік без поважних причин.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною 1 статті 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі йог відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку.

Оскільки між позивачкою та ОСОБА_2 відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, остання та її неповнолітні діти не проживають та не користуються зазначеним домоволодінням більше восьми років, суд вважає, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4А втратили право користування жилим приміщенням в домоволодінні 16 по вул.Кузнецькій (Скороходова) у м.Миколаєві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-8. 10, 11, 213, 214, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими що втратили право користування житловим приміщенням за адресою м. Миколаїв вул.Кузнецька (Скороходова), 16.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з моменту винесення. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку, передбаченими ст..ст.. 294, 296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з моменту його винесення.

СУДДЯ: В.В.Андрощук