Провадження № 6/760/350/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

За участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

За участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

22.07.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

У судовому засіданні заявник просила задовольнити вказану заяву, одночасно повідомивши суду, що із заявою про видачу виконавчого листа до суду не зверталася і виконавчий лист не отримувала.

Інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені. Суд на підставі частини другої статті 370 ЦПК визнав можливим здійснити судовий розгляд без їх участі.

Розглянувши обґрунтування заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд встановив, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29.10.2012, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.06.2012 і до повноліття дитини. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 214, 60 грн. судового збору. (а.с. 68-70).

Згідно з рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10.04.2013, апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково. Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29.10.2012 змінено. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково. Зменшено розмір стягнутих судом аліментів з 1 000 грн. до 400 грн. щомісяця, змінено початкову дату стягнення з 08.06.2012 на 08.08.2012, до повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також змінено в частині зазначення даних особи боржника ОСОБА_3, вказавши його дані - стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, проживаючого в АДРЕСА_1. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 112-113).

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 12.09.2015, про що зроблено запис № 85. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище ОСОБА_5. Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам'янського районного управління юстиції у Черкаській обл. 12.09.2015 (а.с.118).

Підставою для примусового виконання є тільки оригінал виконавчого листа.

Згідно з частиною першою статті 370 ЦПК «замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат».

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних в кримінальних справ у своєму листі «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» № 8 від 15.09.2015 роз'яснив, що «згідно з ч. 1 ст. 370 ЦПК підставами для видачі дубліката виконавчого листа чи судового наказу є: втрата виконавчого листа чи судового наказу; встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника у разі стягнення аліментів.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв'язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов'язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили».

Зі змісту заяви та з пояснень заявника випливає, що ОСОБА_1 просить видати дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, однак оригінал виконавчого листа вона не отримувала та він відповідно не втрачений.

В свою чергу, суд перевіривши матеріали справи встановив, що ОСОБА_6 до Солом'янського районного суду м. Києва з заявою про видачу виконавчого листа у цій справі не зверталася, таким чином оригінал виконавчого документа не отримувала.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки з матеріалів справи та встановлених обставин справи випливає, що виконавчий лист у цій справі не було втрачено, оскільки його оригінал заявнику взагалі не видавався.

Отже, у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа належить відмовити у повному обсязі.

Керуючись статтями 209, 210, 370 ЦПК, статтями 124, 129 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. В. Шевченко