25.07.2016 Єдиний унікальний номер 205/4901/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федченко В.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2016 року відкрито провадження у справі.

22 липня 2016 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння за адресою м. Дніпро, провулок Варязький, буд. 9, що належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1). А також просив накласти арешт на рухоме майно, що належить ОСОБА_3, ОСОБА_4 в межах суми позову - 309 031,58 грн. Свою заяву мотивує тим, що 04 листопада 2015 року Відповідачем - ОСОБА_3, було власноруч написано розписку про те, що він отримав від Позивача - ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 11 000,00 (одинадцять тисяч) доларів США для потреб сімї про що свідчить факт ознайомлення дружини ОСОБА_4 зі змістом та значенням правочину. Станом на сьогодні відповідачами не було повернуто жодних коштів. На неодноразові вимоги Позивача до Відповідача щодо повернення коштів, останній не реагує, наразі на телефонні дзвінки не відповідає. Крім того, зважаючи на те, що заборгованість є значною, враховуючи суму заборгованості 11 000,00 доларів США, суму процентів від суми позики 1 371,16 доларів США у Позивача є всі підстави бути переконаним, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вживатимуть всі міри для того, щоб унеможливити задоволення законних вимог ОСОБА_1 Так, Відповідачі без згоди Позивача в будь-який момент можуть здійснити відчуження належного їм майна на користь будь-якої іншої особи, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд розглянувши заяву про забезпечення позову від 26.07.2016 року, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; разом з тим, на виконання ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, та у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, тощо.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як встановлено судом, за розглядом заяви про забезпечення позову, приводом для звернення позивача до суду із даним позовом, стало те, що він 04 листопада 2015 року передав відповідачу - ОСОБА_3, грошові кошти у розмірі 11 000,00 (одинадцять тисяч) доларів США для потреб сімї, про що останнім було власноруч написано розписку про отримання коштів, однак їх повернення не здійснив.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує надані позивачем докази, щодо виникнення між сторонами за цим позовом спірних правовідносин, зобовязань перед позивачем, та погоджується із тим, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, що дає суду підстави вважати, що за умови невжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду за умови задоволення судом позову унеможливлено. Водночас при вирішенні питання за заявою про забезпечення позову, суд враховує необхідність дотримання відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із заявою, позовним вимогам та зазначає, що бере до уваги не тільки інтереси позивача, але й відповідачів, адже забезпечувальні заходи також спонукатимуть їх до припинення недобросовісного здійснення ними свого обовязку за зобовязанням, тому керуючись ст.ст. 151-153 та ст. 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити частково.

Накласти арешт на домоволодіння за адресою м. Дніпро, провулок Варязький, буд. 9, що належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1) на підставі договору дарування, ВМЕ №308747 реєстр-2287, 18.06.2009, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5

В задоволені іншої частини відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя Федченко В.М.