Справа № 749/563/16-ц
Номер провадження 2/749/173/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( з а о ч н е )

"09" серпня 2016 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Шаповал З.О.

за участю секретаря Митрошниченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ цивільну справу за позовом позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року фізична особи - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.08.2014 року між сторонами було укладено договір оренди товарно-матеріальних цінностей. 01.08.2014 року Позивач передав Відповідачу майно, а саме: GPS Навігатор, марки Android Note, модель 4.1.1, ІМЕІ НОМЕР_1, в кількості 1 шт., вартістю 4 000,00 грн.; Sim карта Life, номер НОМЕР_2, в кількості 1 шт., вартістю 25,00 гривень; світовий рекламний борд білого кольору з чотирма магнітами, кількості 1 шт., вартістю 800,00 гривень.

Сторонами був підписаний Акт приймання передачі товарно-матеріальних цінностей на відповідальне зберігання. Не зважаючи на вимоги Договору оренди від 01.08.2014 року та Договору надання послуг від 01.08.2014 року станом на 20 травня 2016 року Відповідачем не виконанні зобов'язання за вказаними Договорами. Станом на 20 травня 2016 року заборгованість Відповідача не погашена, товарно-матеріальні цінності не повернуто.

Позивач просить суд Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 шістдесят сім тисяч вісімсот дев'яносто сім гривень 80 копійок, в тому числі: 4180,00 грн. - сума основного боргу; 56300,00 грн. - неустойка; 2424,40 грн. - інфляційні втрати; 193,40 грн. - 3% річних; 4 800,00 грн. - реальні збитки (втрата майна).

Ухвалою суду від 09.08.2016 року вирішено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Судом встановлено, що 01 серпня 2014 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено Договір оренди товарно-матеріальних цінностей, відповідно до якого позивач передав відповідачу в тимчасове користування наступне майно: GPS Навігатор, марки Android Note, модель 4.1.1, ІМЕІ НОМЕР_1, в кількості 1 шт., вартістю 4 000,00 грн.; Sim карта Life, номер НОМЕР_2, в кількості 1 шт., вартістю 25,00 гривень; світовий рекламний борд білого кольору з чотирма магнітами, кількості 1 шт., вартістю 800,00 гривень. Орендна плата за користування майном становить 220 грн. за місяць. Плата вноситься в період з 01 по 03 число місяця. (п.п. 1.1, 2.2.2, 2.2.3).

Пунктом 2.2.6 цього договору встановлено, що у випадку несвоєчасного повернення орендатором орендованого майна чи несвоєчасної оплати оренди, зазначено у п. 2.2.2, договір вважається продовженим на невизначений термін і незалежно від того чи продовжує орендатор використовувати майно, він має сплатити неустойку орендодавцю в розмірі 50 грн. за кожний день прострочки. ( а.с. 16).

01 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір надання послуг, відповідно до умов якого позивач зобов'язався по завданню відповідача, використовуючи свій технічний потенціал, надавати йому диспетчерські послуги по наданню заявок на транспортні перевезення, а відповідач зобов'язався оплатити ці послуги, а також 10% від вартості послуг за заявками, наданих йому позивачем та від вільних заявок, які виконані позивачем, у випадку, якщо вартість послуг згідно такої заявки складає 70 грн. і більше (п.2.1) (а.с.17).

Відповідно до п.п. 4.3, 4.4, 6.6 цього договору відповідач зобов'язався вносити абонентську плату у термін з 1 по 3 число оплачуваного місяця та оплатити вартість наданих послуг, що перевищили абонентську плату за поточний місяць в термін з 1 по 3 число місяця, наступного за поточним, а в разі невиконання цих вимог відповідач зобов'язався сплатити неустойку в розмірі 50 грн. за кожний день прострочки.

У порушення зазначених умов договорів відповідач з 04 березня 2014 року не сплачує орендну та абонентську плату, у зв'язку з чим станом на 20 квітня 2016 року виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача становить:

- по договору оренди: заборгованість по орендній платі - 4180,00 грн., інфляційні втрати - 2424, 40 грн. 3% річні - 119,40 грн., реальні збитки - 4800,00 грн. та неустойка -28150,00 грн.

- по договору про надання послуг неустойка в розмірі - 28150,00 грн.

Розмір заборгованості за договорами відповідачем не спростований, оскільки останній не з`явився до суду та не повідомив причини неявки.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі з урахуванням індексу інфляції, 3% річних, є обґрунтованими та визначає даний розмір наступним чином - сума основного боргу - 4180,00 грн., інфляційні втрати - 2424, 40 грн., 3% річних - 119,40 грн.

Суд вважає , що позов про стягнення реальних збитків ( втрати майна ) в розмірі 4800,00 грн., який заявлений позивачем на підставі вимог ст. 22 ЦК України, задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом між сторонами продовжує дію договір оренди товаро-матеріальних цінностей від 01 серпня 2014 року, оскільки умовами договору передбачено, що строк оренди майна починається з моменту підписання акту прийому - передачі ТМЦ на відповідальне зберігання і діє безстроково.

Даний договір на момент розгляду справи не розірваний та є чинним, вимог про повернення майна, переданого за умовами договору позивачем не заявлялося.

В розумінні статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Однак суду не надано доказів про понесені позивачем збитки за договором оренди.

Крім того частиною 3 ст. 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки з 56300,00 грн. до 5 000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 10,11,60,88,212,214,215 ЦПК України , на підставі ст.ст. 22,526,611,625,759,901 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди товаро-матеріальних цінностей від 01 серпня 2014 року в розмірі 9223,80 грн. з яких сума основного боргу - 4180,00 грн., неустойка - 2500,00 грн., інфляційні втрати - 2424, 40 грн., 3% річних - 119,40 грн. та заборгованість за договором про надання послуг від 01 серпня 2014 року, а саме неустойки в розмірі 2500 грн., а всього на загальну суму 11723 (одинадцять тисяч сімсот двадцять три) грн.. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати, понесені при зверненні до суду в розмірі 117 грн. 24 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернігівської області через суд, який постановив рішення.

Суддя З.О. Шаповал