РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді - Рибалки Ю.В.,

при секретарі - Недяк Д.І.,

за участі: позивача - ОСОБА_1, представників відповідача - Наріжної Ю.М., Шаповалова В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Радянська 24» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Радянська 24» про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період часу з 01.03.2016 по 18.03.2016 у будинку АДРЕСА_1 на другому поверсі не працював ліфт.

На неодноразові звернення до голови ОСББ «Радянська 24» з вимогою провести ремонт ліфта отримував відмову.

У зв'язку з тим, що тривалий час ліфт не працював позивачу було завдано моральних страждань, що виразились у фізичному болі при користуванні сходами внаслідок травми суглоба. Через фізичний біль було порушено нормальний спосіб його життя.

Оскільки відповідач несе обов'язок по утриманню будинку та відповідальність за надання послуг та виконання робіт по обслуговуванню і поточному ремонту, порушив його право споживача комунальних послуг, просив, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, стягнути на його користь з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Радянська 24» у відшкодування моральної шкоди 1450 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити за недоведеністю.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

В період часу з 01.03.2016 по 18.03.2016 у третьому під'їзді на другому поверсі вказаного будинку не працював ліфт. За цей час вартість комунальних послуг на утримання будинку позивачу знято, що підтверджено сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до статуту ОСББ «Радянська 24», затвердженого протоколом загальних зборів від 11.03.2013 №1, завданням та предметом діяльності об'єднання є належне утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, забезпечення сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання, здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб.

Згідно договору про повне технічне обслуговування ліфтів №1 від 01.01.2016, укладеного між Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Радянська 24» та фізичною особо-підприємцем ОСОБА_4, виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів за формою повного технічного обслуговування з 01.01.2016 по 31.12.2016 за адресою: АДРЕСА_2, здійснює ФОП ОСОБА_4.

ОСББ не надає послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту конструктивних елементів будинку, а лише забезпечує їх належну якість.

Згідно вимог ст.23 ЦК України яка визначає підстави, порядок та розмір відшкодування моральної шкоди особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначення розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України№4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України яка визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз'яснень абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно частини 1 статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи ( причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2).

За змістом ч.1 ст.3, ст.15, ст.58-60, ст.214, ст.215 ЦПК України суд визнає позовні вимоги законним і обґрунтованими, якщо позивач доведе належними і допустимими доказами те, що відповідач (особа, яка має відповідати по пред'явленим до неї вимогам) своїми діями або бездіяльністю порушує, не визнає або оспорює права, свободи або законні інтереси позивача.

Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди суд вважає не обґрунтованими, оскільки позивач не надав суду доказів на підтвердження вказаних позовних вимог і не довів спричинення йому такої шкоди саме діями відповідача.

Керуючись ст. 15, 23, 1167 ЦК України, ст. 1, 14, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Рибалка