№2/243/2913/2016
№243/5668/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Руденко Л.М.

при секретарі Дручиніній О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

14.07.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, на підставі Договору купівлі - продажу від 05.04.2002 року. У цій квартирі, починаючи з 12.12.2012 року зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2, який був її чоловіком. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16.09.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. З початку липня 2014 року по теперішній час відповідач в її квартирі не проживає, за цією адресою відсутні його особисті речі.

Просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившим право користування житловим приміщенням в квартирі № 3 в житловому будинку №17 по вулиці Молодіжна с. Донецьке Слов'янського району Донецької області.

Позивач та її представник у судовому засіданні не були присутні, але надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позов підтримали та просили суд його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнає позовні вимоги ОСОБА_1

Відповідно до ч.1ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що:

- у власності ОСОБА_1 знаходиться квартира під №3 в будинку № 17 по вул. Молодіжна с. Донецьке Слов'янського району Донецької області, що підтверджено договором купівлі-продажу від 05 квітня 2002 року (а.с.9);

- рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2015 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.8);

- у вказаній квартирі, починаючи з 23 серпня 2005 року зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, що документально підтверджується Довідкою № б/н за вихідним номером № 01-3/828 від 11 липня 2016 року, що була видана виконавчим комітетом Райгородоцької селищної ради (а.с. 10) та копією домової книги (а.с.6-7);

- відповідно до акту про фактичне місце проживання від 13 липня 2016 року, затвердженого депутатом Райгородоцької селищної ради, відповідач ОСОБА_2 за адресою: Донецька область, Слов'янський район, смт. Донецьке, вул. Молодіжна, 17/3, не проживає з липня 2014 року по теперішній час.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Частинами першою та другою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї, на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Добровільно відповідач ОСОБА_2 не бажає знятися з реєстрації, не несе витрат по утриманню даної квартири.

Судом не було встановлено, що зі сторони ОСОБА_1 вчинено будь-які перешкоди у користуванні квартирою з боку ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо останні були відсутні з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено. У судовому засіданні встановлено, що відповідач був відсутній понад 6 місяців без поважних причин, у зв'язку з чим за ним не зберігається жиле приміщення.

Стаття 72 ЖК України вказує, що визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вище викладені докази, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 обгрунтувала свої вимоги щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі під №3 в будинку № 17 по вул. Молодіжна с. Донецьке Слов'янського району Донецької області, і вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 10 ч.1-3, 11ч.1, 60, 64, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 156 ЖК УРСР, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: