Справа № 561/492/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.,

за участю секретаря Савич Ж.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічненської селищної ради Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В позовній заяві вказував, що 27 січня 2012 року помер його батько ОСОБА_2. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,5736 га, розташована на території Зарічненської селищної ради Рівненської області, а також житловий будинок в с. Іванчиці, Зарічненського району, Рівненської області. Він є спадкоємцем за заповітом. Строк для прийняття спадщини ним пропущено через те що він знаходився за кордоном. В нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з пропуском шестимісячного строку. Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 предявлений позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що є спадкоємцем за заповітом. Його сестри на спадщину не претендують. Шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки впродовж цього строку перебував в Республіці Казахстан при виконанні трудового контракту. Просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини у два місяці.

Зарічненська селищна рада Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила. В адресованій суду заяві просить розглядати дану справу без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.18).

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 27 січня 2012 року помер ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 І-ГЮ № 120369 від 28 січня 2012 року (а.с.5). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 607529 (а.с.8).

Згідно заповіту від 04 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, та зареєстрованого в реєстрі за № 1587, ОСОБА_2 все майно, яке належить йому, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право, і що буде належати йому на момент смерті, заповів у власність ОСОБА_1 (а.с.4).

Вказаний заповіт є чинний, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18 серпня 2016 року № 44815246 (а.с.22).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності на спадщину) від 18 серпня 2016 року № 44815205 видно, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася (а.с.23).

У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

В судовому засіданні було встановлено, що у ОСОБА_1 були перешкоди для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_1 за характером своєї роботи з 14 січня 2012 року по 21 серпня 2012 року перебував за кордоном в Республіці Казахстан (а.с.24). Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2, які претендують на спадщину немає.

За таких умов суд вважає, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті його батька ОСОБА_2, оскільки це було повязано з обєктивними, істотними та непереборними труднощами для позивача подати відповідну заяву нотаріусу, а відтак є підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зарічненської селищної ради Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_2, який помер 27 січня 2012 року.

Стягнути з Зарічненської селищної ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 551,20 грн. (Пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок) понесених ним витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя: Р.В. Світличний