печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

20 вересня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі Бажан О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, у якому просив суд стягнути на свою користь суму у розмірі 179155,72 грн., що становить заборгованість за спожиті комунальні послуги за період з 20.09.2010 по 27.06.2014, внаслідок несплати відповідачем.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, було подано заяву про розгляд справи за відсутності представника за наявними матеріалами, проти заочного розгляду справи заперечень немає.

Відповідач ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду повідомлялася судом належним чином у строки та спосіб встановлений ст. ст. 76, 77 ЦПК України, заяви, клопотання та письмові заперечення від відповідача не надходили.

За цих обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їхній сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

На підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення у будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.08.2008 /а. с. 19/.

Забезпечення надання комунальних послуг у вказаному нежилому приміщенні здійснюється позивачем, відповідно до статуту підприємства та укладених договорів із постачальниками послуг /а. с. 6-10/.

14.11.2003 між АЕК «Київенерго» та КП УЖГ Шевченківського району м. Києва, яке було перейменовано в КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», згідно з рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» /а. с. 6-10/, укладено договір № 32-0074 на постачання теплової енергії у гарячій воді на межу балансової належності для потреб опалення та для гарячого водопостачання /а. с. 22-23/.

За договором № 05618/2-10 від 20.04.2005, укладеного між ВАТ «АК «Київводоканал» та позивачем, здійснюється постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі /а. с. 24-25/.

Позивач зазначив, що до 30.09.2010 облік, нарахування та збір платежів від власників (орендарів) нежитлових приміщень від імені КП УЖГ Шевченківського району м. Києва проводилися житлово-експлуатаційними конторами, що діяли на підставі договорів доручення. Та на виконання Окремого доручення Першого заступника голови Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Пахальчука Г. Д. від 13.09.2010 № 905, КП «ЖЕК «Центральна» було складено акт звіряння взаєморозрахунків про заборгованість по споживачу передано до КП УЖГ (виконавця) заборгованість по даному споживачу за комунальні послуги в сумі 20898,41 грн. станом на 30.09.2010.

У період з 20.09.2010 по 27.06.2014 відбувалось фактичне споживання комунальних послуг відповідачем, що підтверджується табуляграмами наданими постачальниками послуг по факту надання комунальних послуг позивачеві, проте, відповідно до розрахунку заборгованості та акту звіряння наданому позивачем, оплати за комунальні послуги не надходили /а. с. 26-34/.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем не було укладено договору на постачання комунальних пологу, відповідно до затвердженого Постановою КМУ від 21.07.2015 № 630 Типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13 споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальні послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином, відповідно до встановлених судом обставин, відповідач в порушення вимог чинного законодавства в період 20.09.2010 по 27.06.2014 не сплачував за користування житлово-комунальними послугами, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за цей період у розмірі 179155,72 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, несплативши вчасно платежі за надані комунальні послуги, виходячи із суми основного боргу, суд вважає позовні вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 8852,32 грн. та інфляційні витрати у розмірі 19532,48 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 1791,56 грн. /а. с. 2/

Керуючись ст.ст. 6, 10-11, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 228, 231-233, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» () заборгованість за комунальні послуги в розмірі 179155 грн. 72 коп. та суму судового збору у розмірі 1791 грн. 56 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. В. Литвинова