Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 23.05.2009 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення і винесено постанову про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Штраф ОСОБА_1 сплатив 04.06.2009 року. Однак, постанова у справі про адміністративне правопорушення була направлена для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві. 17.09.2009 року державним виконавцем Годинчук С.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №14817555, якою одночасно було накладено арешт на все майно боржника - позивача у даній справі. Копію постанови для виконання було направлено до УДАІ м. Києва. Відповідно до вищевказаної постанови було накладено арешт на належний ОСОБА_1 на праві приватної власності автомобіль «HYUNDAI АССЕNТ», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Після направлення позивачем копії квитанції про сплату адміністративного штрафу виконавче провадження було закінчено у зв'язку із виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, про що винесена постанова від 28.10.2009 року. Однак, державним виконавцем арешт з майна знято не було. Позивач вважає, що підстав для перебування його автомобіля під арештом наразі немає. На думку позивача, дії державного виконавця суперечать загальним засадам та завданням здійснення виконавчого провадження, положенням статей 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки існування на теперішній час арешту майна ОСОБА_1 порушує його права та законні інтереси на вільне володіння, користування та розпорядження майном. Позивач просить звільнити з-під арешту автомобіль «HYUNDAI АССЕNТ», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, тому суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 23.05.2009 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с. 5,6-копії протоколу та постанови №160401).

04.06.2009 року позивачем було сплачено штраф, що підтверджується копією квитанції (а.с.7).

17.09.2009 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Годинчук С.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №14817555 з виконання постанови №160401 від 23.05.2009 року, виданої інспектором ВДАІ у Подільському районі м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 255 гривень. Цією постановою також було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, в межах суми стягнення 255 гривень (а.с.8-9-копія постанови). Копію постанови було направлено до УДАІ м. Києва.

Копію постанови від 17.09.2009 року було направлено до УДАІ м. Києва для виконання, про що вказано в листі ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 23.10.2015 року за №40090 (а.с.11).

Отже, постановою від 17.09.2009 року було накладено арешт на автомобіль «HYUNDAI АССЕNТ», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу на праві власності.

28.10.2009 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Годинчук С.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №14817555 у зв'язку з сплатою штрафу ОСОБА_1 відповідно до квитанції №87 від 04.06.2009 року (а.с.10-копія постанови).

З листа №390 від 11.01.2016 року ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві вбачається, що виконавче провадження №14817555 було закінчено 28.10.2009 року, а строк зберігання завершених виконавчих проваджень три роки. Відповідно до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень постанова про закінчення виконавчого провадження не містить інформації про зняття арешту з майна боржника, а тому надати відповідні копії або зняти арешт з майна боржника не виявляється можливим (а.с.28-29-копія листа).

Положеннями ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Державним виконавцем у постанові про закінчення виконавчого провадження не зазначено про зняття арешту з майна позивача.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на те, що рішення згідно з виконавчим документом фактично виконано в повному обсязі, позивач не є боржником, арешт автомобіля позивача порушує його законні права, як власника, щодо вільного користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт на належне ОСОБА_1 рухоме майно, закінчене, підстав для арешту майна немає. А тому майно має бути звільнене з-під арешту.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ст.41 Конституції України, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.16, 317, 319, 386, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 88, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного 17.09.2009 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в квартирі АДРЕСА_1, зокрема, автомобіль «HYUNDAI АССЕNТ», 2008 року випуску д.н. НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. В. Неганова