У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гапонова А.В.,

суддів Біляєвої О.М., Канурної О.Д.,

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеля-ційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче обєднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Виробниче обєднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» про стягнення заборгованості по заробіт-ній платі відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просив рішення Сло-в'янського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач зазначив, що індексація заро-бітної плати здійснюється відповідно до Законів України «Про оплату праці», «Про індек-сацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових коштів на-селення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078.

Відповідно до ст. 9 КЗпП України умови договорів про працю, які погіршують ста-новище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними. Стат-тями 22 та 64 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або вне-сенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод, а конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Натомість позбавлення позивача права на отримання раніше призначеної індексації заробітної плати є звуженням його кон-ституційного права на оплату праці і порушує його конституційні права.

Крім того, позивач не був ознайомлений з наказом про позбавлення його премії та не мав можливості оскаржити його у встановленому порядку.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник позивача, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи не надав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши ма¬теріали справи та перевіри-вши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вва-жає, що скарга задоволенню не підлягає, а оска¬ржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу №52 від 26 вересня 2013 року ОСОБА_1 був прийнятий до ТОВ «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» на посаду сторожа у відділ сторожової охорони заводу. Наказом від 24 грудня 2015 року №292 позивача було звільнено на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 31).

З 2011 року в незмінній редакції у ТОВ «ВО СЗВІ» діє Колективний договір това-риства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод висо-ковольтних ізоляторів» (далі - Договір). Розділом 1 Договору передбачено, що він укладе-ний з метою регулювання виробничих, трудових та соціально-економічних відносин, уз-годження інтересів найманих робітників та власника з питань, які є предметом Договору. Положення договору розповсюджують свою дію на всіх найманих працівників незалежно від того, чи є вони членами профспілки.

Відповідно до пункту 5.1. Договору підприємство самостійно розробляє форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки і схеми посадових окладів, умови встановлення і розміри надбавок, доплат, премій, винагород і інших заохочуваль-них і компенсаційних виплат і встановлює їх через положення Договору з дотриманням норм і гарантій, передбачених діючим законодавством України і Галузевою угодою.

Згідно з положеннями частини 6 статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населен-ня, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2012 р. № 1078, індексації підлягають гро-шові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці та грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядо-вого і начальницького складу.

Заробітна плата (грошове забезпечення) (далі - грошовий дохід) індексується в ме-жах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» визначається у розрахунку на місяць.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що місяць, в якому відбулося підвищення грошових доходів населення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих гро-мадянином за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошово-го доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загально-го доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. Якщо сума підвищен-ня грошового доходу менше ніж сума індексації, то здійснюється підвищення грошового доходу та додається сума індексації, визначена з урахуванням суми підвищення доходу. Визначена сума індексації фіксується і виплачується у такому розмірі до наступного збі-льшення грошового доходу, при якому таке збільшення перевищить зазначену фіксовану величину. Якщо наступне підвищення грошового доходу не перевищує фіксовану величину, то здійснюється підвищення грошового доходу та додається раніше зафіксована величина індексації. У разі коли на момент чергового підвищення грошового доходу настає право на проведення індексації і сума індексації буде більшою, ніж сума підвищення грошового доходу, необхідно здійснити підвищення грошового доходу, зберегти раніше зафіксовану суму індексації та додати суму індексації, визначену з урахуванням чергового підвищення грошового доходу.

Як зазначило в своєму листі Мінсоцполітики від 12.10.2012 р. N 385/10/136-12, як-що працівник працював неповний робочий час, наприклад знаходився на лікарняному або у відпустці, Порядком №1078 не передбачено механізм визначення суми індексації та фіксованої її величини. Оскільки сума індексації і фіксована її величина враховуються при розрахунку середньої заробітної плати, яка обчислюється для надання допомоги по тим-часовій непрацездатності та оплати за час відпустки, то у разі відпрацювання працівником неповного робочого часу, сума індексації та фіксована її величина мають виплачуватись пропорційно відпрацьованому робочому часу.

У своїй діяльності по індексації заробітної плати ТОВ «ПО СЗВІ» керуєть-ся Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХП «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердже-ного Постановою КМУ від 17.07.2003 р № 1078 (Порядок №1078).

Судом першої інстанції встановлено, що останній раз заробітна плата на підприєм-стві підвищувалася у вересні 2015 року. Саме цей місяць для працівників підприємства, в тому числі і для ОСОБА_1, є базовим при розрахунку індексації. (Наказ по підприємс-тву № 138 від 21.09.2015 року (а.с.30). Відповідно до Порядку № 1078 в базовому місяці, в даному випадку в вересні 2015 року, зарплата співробітників підприємства, в тому числі ОСОБА_1, не індексувалась. Індекс інфляції у базовому місяці становить 1.

Далі, у жовтні 2015 року індекс інфляції (індекс споживчих цін) склав 98,7%. Поріг індексації величина індексу споживчих цін, перевищення якої надає підстави для індекса-ції грошових доходів населення і в першу чергу заробітної плати працівників, був встано-влений на той період в розмірі 101 відсотка. З 01 січня 2016 року - 103%. Таким чином, зарплата ОСОБА_1 за жовтень 2015 роки не підлягала індексації.

У листопаді 2015 року індекс інфляції склав 100%. Зарплата ОСОБА_1 за лис-топад 2015 року також ще не підлягала індексації. Індекс споживчих цін за грудень 2015 року склав 100,7%. ОСОБА_1 з 1-го по 15-те грудня 2015 року перебував у відпустці, а 24 грудня 2015 року ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням. На час перебування у відпустці індексація визначається з розрахунку повного робочого часу, а нараховується пропорційно відпрацьованому часу. Індекс приросту споживчих цін в грудні 2015 року склав 100,7% та не перевищив 101%, а тому відсутні підстави виплатити ОСОБА_1 індексацію за фактично відпрацьований ним час.

Таким чином, вимоги позивача щодо виплати індексації у зв'язку з інфляційними втратами за жовтень 2014 року 150 грн., вересень, грудень 2015 року не підлягають задо-воленню. Відповідний розрахунок було проведено у відповідності до чинного законодав-ства.

Що стосується доводу позивача про те, що він не був ознайомлений з наказами про його депреміювання та не мав можливості їх оскаржити, суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції було встановлено та не заперечувалося позивачем, що він був ознайомлений з розпорядженнями та наказами про його деприміювання, але від під-пису відмовлявся, оскільки не був згоден з їх змістом. Таким чином, до цього часу накази «Про преміювання» позивачем не оскаржувалися, є чинними, не змінені та не скасовані. А оскільки нарахування і виплата премії є не обовязком, а правом роботодавця, то невиплата премії позивачу узгоджується з положеннями чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги відповідача не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розг¬ляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рі¬шення суду першої інста-нції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заяв¬лених у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і за-лишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додер-жанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303 - 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціа¬лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набран-ня нею законної сили.

Судді: