Справа № 460/2661/13 Головуючий у 1 інстанції: Воробель М.М.
Провадження № 22-ц/783/221/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар:ОСОБА_2

особи, які беруть участь у справі: ОСОБА_3, представники Баб»як Г.Я., ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа Лозинська сільська рада, ОСОБА_7, ПН Кенцало ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року у позові ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа Лозинська сільська рада, ОСОБА_7, ПН Кенцало ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_6. В апеляційній скарзі покликається на невідповідність висновків суду та на порушення норм процесуального права. Зокрема зазначає, що волевиявлення брата ОСОБА_9 при підписанні заповіту не було вільним та не враховувало його волю як і волю матері, яка цей будинок збудувала. Вказує, що спадкодавцю було поставлено діагноз «олігофренія в стадії помірно вираженої дебільності, соціальна дезадаптація», він був інвалідом третьої групи, яка встановлена безтерміново у 2002 році, а тому він склав заповіт не розуміючи та не усвідомлюючи значення свої дій. Просить рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин та застосовано закон, який їх регулює, що свідчить про правильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судом, заповідач ОСОБА_5 ОСОБА_10 заповів усе своє майно сестрі ОСОБА_3 (а.с.54).

Спадщина відкрилась зі смертю ОСОБА_11 21.11.2012 року у віці 50 років (а.с.5).

Відмовляючи у позові суд першої інстанції правильно виходив із висновків про відсутність належних доказів, що на момент складання та підписання заповіту ОСОБА_11 не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.

На перевірку доводів апеляційної скарги колегію суддів було призначено судово-психіатричну експертизу. Однак експерти дали відповідь про неможливість заключення чи міг усвідомлювати свої дії та керувати ними ОСОБА_11 на час укладення оскаржуваного заповіту.

Кожна сторона, на підставі вимог ст.60 ЦПК, зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Згідно ч.2ст.59 ЦПК, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів відкидає доводи скарги щодо неповного з»ясування обставин справи, не врахування доказів, та погоджується з мотивами рішення суду першої інстанції, оскільки відповідачем не представлено та судом не здобуто доказів, що ставили б під сумнів висковки суду та експертизи.

Рішення суду, згідно ст.213 ЦПК, повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно роз»яснень ППВСУ 24.10.2008 № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ» в апеляційному порядку визнавши, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі недоліки у розгляді справи не вплинули на суть ухваленого рішення, апеляційний суд згідно зі статтею 308 ЦПК ухвалою відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення без змін і обов'язково наводить у ній мотиви, з яких доводи апеляційної скарги відхиляються. Водночас апеляційний суд враховує, що законне, обґрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення суду не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, на підставі ст.308 ЦПК, відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, визнаючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_12