1Справа № 335/1318/16-ц 2/335/969/2016
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 серпня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання поруки припиненою, за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, договором поруки, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2010 р. позов задоволено.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2016 р. заочне рішення скасовано, а справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2016 р. дана цивільна справа обєднана в одне провадження з цивільними справами

№ 335/3326/16-ц (2/335/1034/2016) за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання поруки припиненою,

№ 335/3329/16-ц (2/335/1035/2016) за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання поруки припиненою, із присвоєнням єдиного номеру № 335/1318/16-ц (2/335/969/2016).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2016 р. позовна заява ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в частині позовних вимог до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишена без розгляду за заявою позивача.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 червня 2016 р. провадження у справі закрито в частині позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_5 у звязку з його смертю та відсутністю правонаступників.

Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», уточнивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, зазначає, що 10.09.2008 між ОСОБА_5 та позивачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 17-2095-098К, згідно з умовами якого ОСОБА_6 було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в розмірі 108 800 доларів США з процентною ставкою 16,5 % річних. На забезпечення виконання зобовязань між позивачем, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 17-2095-098П від 10.09.2008. Також, договір поруки № 17-2095-098П/1 від 10.09.2008 було укладено між позивачем, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Оскільки ОСОБА_5 не виконав належним чином свої зобовязання у встановлені договором строки, в позивача виникло право вимагати від поручителів виконання зобовязань ОСОБА_5 за договором кредиту. Станом на час смерті позичальника 19.11.2013 сума заборгованості за кредитним договором становить: заборгованість за кредитом 103 799,94 долари США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 08.04.2016 2 678 172,25 гривень; заборгованість за процентами 75 847,28 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 08.04.2016 1 956 957,59 гривень; пеня 3 045 428,60 гривень. Банк неодноразово направляв вимоги про сплату заборгованості відповідачам, які залишилися без задоволення. Просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом та процентами у зазначеному вище розмірі (арк. справи 196198).

Своєю чергою, заперечуючи проти задоволення позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а також обґрунтовуючи вимоги заявлених позовів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначають, що позичальник ОСОБА_5 помер 20.11.2013, з огляду на що в порядку ч. 1 ст. 608 ЦК України припинилася порука на підставі договорів поруки № 17-2095-098П від 10.09.2008 та № 17-2095-098П/1 від 10.09.2008. Обовязок на поручителів може бути покладений лише у разі наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди на це поручителя, що в даному випадку місця не має.

Відтак, ОСОБА_3 просить суд визнати припиненою поруку ОСОБА_3, що виникла на підставі договору поруки № 17-2095-098П від 10 вересня 2008 р., укладеного між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

ОСОБА_4 просить суд визнати припиненою поруку ОСОБА_4, що виникла на підставі договору поруки № 17-2095-098П/1 від 10 вересня 2008 р., укладеного між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. У позовах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просила відмовити. Зазначила, що зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. На даний час зобовязання за кредитним договором не виконані. На момент звернення до суду порука була чинною, а тому смерть основного боржника не припиняє право вимоги до поручителів. Позивачем проведено розрахунок заборгованості станом на день смерті позичальника, а тому поручителі несуть зобовязання за договором поруки за його пожиттєві борги.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та просив задовольнити позови ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки порука залежить від основного зобовязання, яке припинилося у звязку зі смертю позичальника ОСОБА_5 Правонаступники після його смерті відсутні, т.я. спадщину ніхто не прийняв. Майна, на яке можливо б було звернути стягнення, не залишилось. Заочне рішення судом скасовано, справа розглядалася знов, а тому треба враховувати правовідносини, що існують станом на час розгляду справи. В даному випадку не важливо, коли боржник помер, до чи після відкриття провадження у справі, оскільки зобовязання припинилось.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 10 вересня 2008 року між ОСОБА_5 та Банком АТ «Банк «Фінанси та кредит» був укладений договір про відкриття кредитної лінії №17-2095-098К, згідно з умовами якого відповідач отримав кредитні ресурси в сумі 108 800 доларів США (арк. справи 56).

При укладенні кредитного договору відповідач ОСОБА_5 відповідно до статті 509 ЦК України взяв на себе зобов'язання повернути кредит до 10 вересня 2020 року, та сплачувати відсотки за користування кредитом позивачу згідно з процентною ставкою 16,5% відсотків річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 вересня 2008 року між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був укладений договір поруки №17-2095-098П, згідно з п.п. 1.1 п. 1 якого ОСОБА_3 зобовязалася перед позивачем відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_5 зобовязань за кредитним договором. При цьому, згідно з п.п. 2.1, 2.2 п. 2 договору поруки, відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у випадку невиконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором, відповідають перед позивачем як солідарні відповідачі в повному обсязі, в т.ч. по основному боргу, оплаті щомісячних процентів та підвищених процентів, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 вересня 2008 року між банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір поруки №17-2095-098П/1, згідно з п.п. 1.1 п. 1 якого ОСОБА_4 зобовязався перед позивачем відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_5 зобовязань за кредитним договором. При цьому, згідно з п.п. 2.1, 2.2 п. 2 договору поруки, відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у випадку невиконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором, відповідають перед позивачем як солідарні відповідачі в повному обсязі, в т.ч. по основному боргу, оплаті щомісячних процентів та підвищених процентів, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

Позивач виконав свій обовязок за договором кредиту, надавши ОСОБА_6 кредитні кошти, що підтверджується заявами на видачу готівки (арк. справи 206208).

ОСОБА_5 за життя не виконав належним чином зобов'язання по поверненню кредиту, відсотків позивачу за надання кредиту, що відповідно до статті 610 ЦК України, є порушенням зобов'язань.

17.06.2009 року у зв'язку з простроченням термінів погашення кредиту, сплати відсотків та нарахованої пені, позивач направив ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимогу про погашення кредитної заборгованості.

10.12.2009 ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 банк спрямував лист-вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, який було вручено ОСОБА_6, у тому числі для передачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (арк. справи 69).

19.11.2013 ОСОБА_5 помер, підтвердженням чого є свідоцтво про його смерть серії І-ЖС № 275055, видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 650 від 20.11.2013 (арк. справи 118).

Станом на час смерті ОСОБА_5 19.11.2013 сума заборгованості за кредитним договором становить: заборгованість за кредитом 103 799,94 долари США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 08.04.2016 2 678 172,25 гривень; заборгованість за процентами 75 847,28 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 08.04.2016 1 956 957,59 гривень; пеня 3 045 428,60 гривень, - що підтверджується розрахунком суми позову, доданим до уточненої позовної заяви. Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначену суму заборгованості за виключенням пені.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 83/2014, заведеної Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, спадкоємці після смерті ОСОБА_5 відсутні. ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 подали заяви про відмову від прийняття спадщини (арк. справи 132-133).

В судовому засіданні встановлено, що нерухомого майна або транспортних засобів після смерті ОСОБА_5 не залишилося (арк. справи 174-176, 183, 187).

Відповідно до положень частин першої та третьої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом частин першої та другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. При цьому, за частиною першою статті 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Таким чином, зобовязання ОСОБА_5 за кредитним договором припинилось його смертю, оскільки інші особи, які могли б виконати його, відсутні, т.я. спадщина після його смерті, в тому числі й боргові зобовязання, що увійшли до складу спадщини, ніким зі спадкоємців не прийняті. Оскільки припинилось основне зобовязання, тому припинилась й порука ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Суд вважає необґрунтованими посилання представника позивача на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинні відповідати за зобовязаннями ОСОБА_5 до часу його смерті, оскільки на момент звернення до суду порука була чинною, з таких підстав.

Згідно із частиною третьою статті 559 ЦК України порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобовязанні.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

На поручителів може бути покладено обовязок щодо належного виконання зобовязання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобовязання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобовязанням.

Зазначений висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 3 червня 2015 р. № 6-206цс15, який є обовязковим для суду з урахуванням вимог статті 360-7 ЦПК України.

Таким чином, оскільки в позичальника ОСОБА_5 відсутні правонаступники, які б прийняли спадщину, а також зважаючи на те, що в договорах поруки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутні умови щодо покладення на поручителів обовязку відповідати за нового боржника, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для покладення на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обовязку виконати зобовязання ОСОБА_5 за кредитним договором, що виникли за його життя.

Також суд вважає необґрунтованими посилання представника позивача на те, що при вирішенні справи слід виходити з моменту первинного звернення позивача до суду у 2010 р., враховуючи, що на той час порука була чинною, оскільки відповідно до положень частини третьої статті 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. В даному випадку дійсно, позивач звернувся до суду з позовом в 2010 році, справа була розглянута судом заочно. Проте, після перегляду заочного рішення, внаслідок чого воно було скасовано, справа була призначена до розгляду в загальному порядку. Під час розгляду справи суд встановив, що між сторонами змінились правовідносини, про що, в тому числі, свідчить й те, що частина позовних вимог (про звернення стягнення на предмет іпотеки) залишена без розгляду за заявою позивача, а провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_5 було закрито. Тому відсутні підстави посилатися на стан правовідношення, яке змінилось на час розгляду і вирішення справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволенню не підлягає, а позови ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі статті 88 ЦПК України з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання поруки припиненою задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_3, що виникла на підставі договору поруки № 17-2095-098П від 10 вересня 2008 р., укладеного між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 21 копійка.

Позов ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання поруки припиненою задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_4, що виникла на підставі договору поруки № 17-2095-098П/1 від 10 вересня 2008 р., укладеного між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 21 копійка.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 5 серпня 2016 р.

Повний текст рішення виготовлено 10 серпня 2016 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова