Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Наумчука М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» до ОСОБА_4, Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування виплаченого страхового відшкодування, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», в інтересах якої діє Чайковська Людмила Борисівна, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал страхування») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ВАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу, посилаючись на те, що 31 серпня 2012 року між ним та ПАТ «Банк Кредит Дніпро» був укладений договір страхування наземного транспорту, згідно з яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобіля «Інфініті», д. н. з. НОМЕР_1 від ризиків «Викрадення», «Збитки внаслідок ДТП», «Збитки внаслідок інших подій».

19 липня 2013 року у м. Києві по вул. Мельникова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Інфініті», д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля «Мерседес», д. н. з. НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_4

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2013 року водія ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди забезпечений транспортний засіб автомобіль «Інфініті», д. н. з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження та відповідно до висновку судового експерта авто товарознавця ОСОБА_8 вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу складає 138 168,21 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 74 475,02 грн. Відповідно до зобов'язуючої пропозиції вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 120 800,00 грн, а відповідно до Рахунку-фактури від 15 серпня 2013 року, наданого ТОВ «Автоцент Європа» вартість відновлювального ремонту забезпеченого автомобіля становить 173 276,12 грн.

Позивачем, відповідно до умов укладеного договору, було розраховано розмір страхового відшкодування, який склав 160 708,16 грн, та виплачено ПАТ «Банк «Кредит Дніпро».

Цивільно-правова відповідальність винної у дорожньо-транспортній пригоді особи ОСОБА_4 була застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № АВ 8454827 з лімітом відповідальності 50 000,00 грн та відповідно до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 0064706 з лімітом відповідальності 100 000,00 грн.

У зв'язку з тим, що до позивача, після виплати страхового відшкодування потерпілій особі, перейшло право вимоги до ВАТ «НАСК «Оранта», яка є страховиком винної особи, тому просив стягнути з ОСОБА_4 10 708,16 грн, а з ВАТ «НАСК «Оранта» 150 000,00 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року, залишеним без змін апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2016 року задоволено.

Стягнуто з ВАТ «НАСК «Оранта» на користь ПрАТ «СК «Арсенал страхування» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 150 000,00 грн.

Стягнуто з ВАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 10 70,16 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «НАСК «Оранта», в інтересах якої діє Чайковська Л.Б., просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення страхового відшкодування з ПАТ «НАСК «Оранта» в розмірі 150 000,00 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення страхового відшкодування в розмірі 74 475,02 грн, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року та ухвала апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2016 року судом касаційної інстанції не переглядається, оскільки сторонами не оскаржується.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06 вересня 2013 року ПрАТ «Арсенал страхування», на підставі висновку судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_8, яким визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Інфініті», д. н. з. НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, в розмірі 74 475,02 грн, зобов'язуючої пропозиції, якою визначено вартість придатних залишків у розмірі 120 800,00 грн, рахунку-фактури від 15 серпня 2013 року ТОВ «Автоцентр Європа», яким визначено вартість відновлювального ремонту в розмірі 173 276,12 грн, складено страховий акт від 21 серпня 2013 року, згідно з яким розраховано розмір страхового відшкодування, який становить 160 708,16 грн.

ПрАТ «Арсенал Страхування» на рахунок потерпілої особи ПАТ «Банк Кредит Дніпро» перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 160 708 грн.

Цивільно-правова відповідальність винної у дорожньо-транспортній пригоді особи ОСОБА_4 була застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № АВ 8454827 з лімітом відповідальності 50 000,00 грн та відповідно до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 0064706 з лімітом відповідальності 100 000,00 грн.

Статтями 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку, що відповідно до вимог ст. ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» саме ПрАТ «СК «Арсенал страхування», яке виплатило страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право зворотної вимоги, в межах ліміту відповідальності, до ПАТ «НАСК «Оранта», яке уклало з ОСОБА_4 два договори страхування (обов'язкового та добровільного). При цьому судами попередніх інстанцій правильно визначено розмір страхового відшкодування у 160 708,16 грн, який обґрунтований відповідним розрахунком позивача.

Крім того, судами попередніх інстанцій було надано належну правову оцінку запереченням ПАТ «НАСК «Оранта» щодо розміру страхового відшкодування, роз'яснено вимоги ст. 10 ЦПК України, зокрема, про призначення автотоварознавчої експертизи, на що судом було отримано відмову.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», в інтересах якої діє Чайковська ЛюдмилаБорисівна, відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко
М.І. Наумчук