Справа № 161/2912/16-ц
Провадження № 2/161/1786/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненко В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 30 квітня 2010 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Від спільного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася дочка ОСОБА_3 . В червні 2014 року ОСОБА_2 подав до Луцького міськрайонного суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Рішення Луцького міськрайонного суду від 22 жовтня 2014 року про розірвання шлюбу набрало чинності 05 грудня 2014 року, відповідно до ухвали апеляційного суду Волинської області. Залишивши позивача з малолітньою дочкою з червня 2014 року ОСОБА_2 ухиляється від утримання дитини, добровільно не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дочки. ОСОБА_4 проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Матеріальне становище позивача для самостійного утримання дитини є недостатнім. В той же час, ОСОБА_2 матеріально досить забезпечений. На даний ОСОБА_2 , будучи призваний на військову службу та працюючи у Волинському обласному комісаріаті, з січня 2016 року отримує щомісячну заробітну плату в розмірі 10 495,20 гривень, яка, після відрахувань податків з фізичних осіб, становить 8 606,06 гривень (10495,20 - 1889,14 = 8606,06). Крім того, за своїм попереднім місцем роботи в управлінні держгеокадастру у Луцькому районі ОСОБА_2 щомісячно отримує 1743.73 гривень. Таким чином, середньомісячний дохід ОСОБА_2 становить 10 349,79 гривень (8606,06 + 1743,73 = 10349,79), що підтверджується відповідними довідками. З врахуванням викладеного вважає за можливе стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 5 174 гривень щомісячно, що становить половину середньомісячного доходу ОСОБА_2 .

Просить суд стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 5 174 гривень.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить суд стягнути аліменти у відсотковому відношенні, так як відповідач офіційно працює. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, просить стягнути аліменти у відсотковому відношенні. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно ч. 1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Також судом встановлено, що відповідач офіційно працює, має постійний дохід, його дохід є регулярним, спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Судом при розгляді справи встановлено, що відповідач не надає позивачу коштів на утримання малолітньої дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, вік, дозволяють сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, а також звичайні потреби малолітньої дитини. А також те, що будучи батьком дитини, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у важке матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01 вересня 2015 року № 3674-17 за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить не менше 551,20 гривень 6 890,00 гривень.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду заявлено одну позовну вимогу майнового характеру. А тому до сплати підлягає судовий збір в сумі 551,20 гривень як за позовну вимогу майнового характеру.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору за позовну вимогу майнового характеру станом на день подання позовної заяви до суду становив 551,20 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 551,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 180 183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 212 215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Ковтуненко