справа № 156/606/15-ц
провадження №4-с/165/1/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Харук Ю.І.,

заявника-боржника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

державного виконавця Петренка Р.Ю.,

представника заінтересованої особи

стягувача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Нововолинську скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця заступника начальника Іваничівського районного управління юстиції Волинської області начальника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5, -

встановив :

30 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця начальника ВДВС Іваничівського районного управління юстиції ОСОБА_5, мотивуючи її тим що, в провадженні ВДВС перебуває виконавче провадження ВП № 33356192 за виконавчим листом № 2-574/11/0303 виданим 12.07.2012 року Іваничівським районним судом про зобовязання заявника-боржника сплатити стягувачу ОСОБА_3 52100 грн. компенсації від погодженої сторонами вартості майна. Зазначає, що 12 липня 2012 року державним виконавцем Чемерис О.П., прийнята постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно належне ОСОБА_1 в межах суми боргу. За розпорядженням державного виконавця надісланим до управління Пенсійного Фонду України в Іваничівському районі від 28 вересня 2012 року, з пенсії боржника ОСОБА_1 здійснюється утримання в розмірі 20 % щомісячно по даний час. Заявник у своїй скарзі вказує, що рішенням апеляційного суду Волинської області від 17 жовтня 2013 року, за ним визнано право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Заболотці Іваничівського району по вулиці Івана Франка,7. Зазначає, що 09 вересня 2014 року, державним виконавцем Петренком Р.Ю. в цьому ж виконавчому провадженні, без попереднього повідомлення та без участі заявника ОСОБА_1, як боржника у провадженні, був складений акт опису і арешту майна, а саме ? частки житлового будинку в селі Заболотці по вулиці І.Франка, 7 з надвірними будівлями і спорудами, яка без виділу в натурі із цілого будинковолодіння, що розташоване за вказаною адресою, згідно цього акту державного виконавця, передана на зберігання стягувачу ОСОБА_3 Заявник наголошує, що в порушення вимог частини четвертої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» його, як боржника, не було повідомлено державним виконавцем Петренком Р.Ю. про проведення таких дій, чим позбавлено законного права на участь у проведенні виконавчих дій та їх оскарження. Вказує, що 30 вересня 2014 року, державним виконавцем Петренком Р.Ю. прийнята постанова про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. Експертом субєктом оціночної діяльності ОСОБА_6 проведена оцінка описаного і арештованого майна і визначена вартість ? частини будинку на суму 29610 грн. Наголошує, що про проведення оцінки належного йому майна, заявник державним виконавцем, повідомлений не був, що позбавило його права вимоги рецензування звіту про оцінку та оскарження його в суді. Зазначає, що лише після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 18 червня 2015 року, дізнався про порушення свого права, і 30 червня 2015 року звернувся за захистом із даною скаргою до суду в порядку статті 82 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1, його представник адвокат ОСОБА_2, скаргу підтримали з наведених у ній підстав. Просять її задовольнити в повному обсязі. Акцентують на грубому порушенні державним виконавцем Петренком Р.Ю. під час вчинення дій щодо опису і арешту майна, а також призначення його оцінки, вимог статей 57,58 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема щодо не дотримання державним виконавцем чітко врегульованого ч.3 ст.58 Закону порядку повідомлення державним виконавцем про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. Наголошують, що сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. Вказують що внаслідок неповідомлення про оцінку арештованого майна, з якою ОСОБА_1 не погоджується, заявник стягувач, був позбавлений права вимагати призначення рецензування звіту про оцінку.Заперечують отримання будь яких поштових відправлень від державного виконавця протягом 2014-2015 років, а стосовно тверджень державного виконавця про їх направлення відповідно до вимог ст.31 Закону «Про виконавче провадження», вказують, що на супровідних листах про відправлення кореспонденції відсутня адреса місця фактичного проживання чи перебування адресата, зокрема ОСОБА_1, а вказана тільки назва населеного пункту, тобто село Заболотці Іваничівського району, без зазначення конкретної вулиці та номеру будинку, що не можна вважати належним повідомленням сторони виконавчого провадження чи іншої заінтересованої особи, оскільки у виконавчому провадженні є акт державного виконавця Чемерис О.П., датований 23 листопада 2012 року, де вказано місце фактичного перебування боржника ОСОБА_1 село Заболотці, вулиця Уткіна, 66, а реєстрація місця проживання ОСОБА_1 і на даний час значиться село Заболотці, вулиця Івана Франка,7, Іваничівського району. Вказані обставини підтвердив в судовому засіданні заявник ОСОБА_1, не заперечуючи, що 23.11.2012 року державний виконавець Чемерис О.П., достовірно встановивши місце фактичного перебування боржника, у його присутності, склала цей акт. Про вчинення виконавчих дій державним виконавцем Петренком Р.Ю. у 2014-2015 роках йому відомо не було, а тому вважає дії державного виконавця Петренка Р.Ю. щодо складання 09.09.2014 року акту опису і арешту майна, зокрема ? частини житлового будинку, що належить ОСОБА_1 на праві власності за рішенням апеляційного суду Волинської області від 17 жовтня 2013 року, а також прийняття 30.09.2014 року постанови державного виконавця про призначення експерта субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому проваджені, та оцінки належної йому частини майна і його передачі на реалізацію з прилюдних електронних торгів, незаконними і просить скасувати акт опису і арешту майна від 09.09.2014 року, постанову про призначення експерта субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні від 30.09.2014 року та звіт про оцінку ? частини описаного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вулиці Івана Франка, 7 в селі Заболотці Іваничівського району.

Державний виконавець заступник начальника управління юстиції Іваничівського району, начальник відділу державної виконавчої служби Іваничівсського РУЮ ОСОБА_5 заперечив скаргу ОСОБА_1, наголосивши, що діяв в межах компетенції та з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Доводи заявника вважає необґрунтованими, такими, що повністю спростовані матеріалами виконавчого провадження, які оглянуті в суді з подальшим приєднанням копій документів до матеріалів справи, тому просить у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи стягувача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що скарга боржника ОСОБА_1 є безпідставною з мотивів наведених у письмових запереченнях (а.с.168-170). Вважає, що заявник пропустив строк оскарження дій державного виконавця, який закінчився у вересні 2014 року, а поважних причин для поновлення пропущеного строку суду не навів. Зазначає, що стаття 31 Закону України, не зобовязує державного виконавця надсилати стороні провадження поштову кореспонденцію рекомендованим листом з повідомленням про вручення, окрім постанови про відкриття чи про відмову у відкритті провадження та про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до статті 47 цього Закону. З огляду на викладене, вважає, що державний виконавець належним чином повідомив боржника ОСОБА_1 про опис і арешт майна від 09.09.2014 року, а також про прийняття постанови про призначення субєкта оцінки арештованого майна. Вказує, що наявні у матеріалах виконавчого провадження і досліджені судом супровідні листи і реєстри відправлень поштової кореспонденції на адресу ОСОБА_1 . із зазначенням адреси: село Заболотці Іваничівського району, свідчать про належне повідомлення сторони провадження про вчинені державним виконавцем дії, оскільки село Заболотці є невеликим населеним пунктом і немає необхідності вказувати вулицю, номер будинку, як місце фактичного проживання чи перебування адресата. Наголошує, що оцінка арештованого майна проведена відповідно до вимог ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», і врахована під час електронних прилюдних торгів, які проведені 02 червня 2015 року з дотриманням вимог діючого законодавства, що встановлено рішенням апеляційного суду Волинської області від 10 березня 2016 року, яке набрало законної сили. В звязку з наведеними обставинами, просить у задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, особи, дії якої оскаржуються, представника заінтересованої особи - стягувача, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-574/11/0303 виданим Іваничівським районним судом Волинської області 08 червня 2012 року, про затвердження мирової угоди та зобовязання ОСОБА_1 в строк до 01 червня 2012 року сплатити ОСОБА_3 52100 грн. компенсації від погодженої ними вартості майна, яке залишилося у власності і користуванні відповідача, суд встановив.

У виконавчому листі вказано, що у випадку відмови від добровільного виконання мирової угоди однією із сторін, інша сторона має право звернутися до державної виконавчої служби для примусового виконання мирової угоди.

11 липня 2012 року стягувач ОСОБА_3 звернулася із заявою до ВДВС Іваничівського РУЮ про прийняття до виконання виконавчого листа № 2-574/11/0303 від 21.11.2011 року, який виданий Іваничівським районним судом 08 червня 2012 року про зобовязання ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_3 52100 грн. компенсації від погодженої сторонами вартості майна.

12 липня 2012 року державним виконавцем ВДВС Іваничівського РУЮ ОСОБА_7 прийнято постанову ВП №33356192 про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим листом з встановленням боржнику строку для добровільного виконання до 18 липня 2012 року.

На підставі зазначеної постанови державного виконавця Чемерис О.П., до Єдиних реєстрів заборон відчуження обєктів рухомого та нерухомого майна 16 липня 2012 року внесено реєстраційний запис про арешт рухомого і нерухомого майна належного ОСОБА_1 за адресою: Волинська область, Іваничівський район, село Заболотці.

23 листопада 2012 року державним виконавцем Чемерис О.П., в присутності боржника ОСОБА_1, складено акт про відсутність належного на праві власності майна боржнику, на яке можна звернути стягнення за адресою: село Заболотці, вулиця Уткіна, номер 66.

Під час примусового виконання виконавчого документу, головний державний виконавець Чемерис О.П. 28.09.2012 року надіслала до УПФ в Іваничівському районі розпорядження про проведення утримання в розмірі 20 % пенсії боржника на погашення боргу за виконавчим документом.

Також державним виконавцем було вжито заходів до встановлення та розшуку і арешту рухомого майна боржника, зокрема транспортних засобів і сільськогосподарської техніки, зареєстрованих на імя ОСОБА_1

На підставі рішення апеляційного суду Волинської області у справі №156/298/13-ц від 17 жовтня 2013 року, ОСОБА_1 24 січня 2014 року, зареєстрував право приватної власності на ? частину житлового будинку за адресою: Волинська область, село Заболотці, вулиця Івана Франка, будинок 7, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.09.2014 року, яку цього числа сформував ВДВС Іваничівського району в особі ОСОБА_5

09.09.2014 року державним виконавцем Петренком Р.Ю. на стадії примусового виконання виконавчого листа № 2-574/11/0303, який виданий Іваничівським районним судом 08 червня 2012 року, за участі стягувача ОСОБА_3, двох понятих, без повідомлення та участі боржника ОСОБА_1, проведено опис і арешт належного останньому на праві власності нерухомого майна, зокрема ? частини житлового будинку по вулиці Івана Франка № 7 в селі Заболотці Іваничівського району, Волинської області з надвірними будівлями та спорудами. До описаного майна застосовано обтяження у виді заборони на відчуження. У акті державним виконавцем зроблена відмітка, що описане майно прийняв на відповідальне зберігання, копію акту опису й арешту майна отримав зберігач ОСОБА_3.

У своїй скарзі ОСОБА_1 стверджує, що не був повідомлений про вказані дії щодо опису і арешту державним виконавцем належного боржнику на праві власності нерухомого майна, не отримував копії акту ні особисто, ні поштовим звязком, внаслідок чого був позбавлений законного права на оскарження дій державного виконавця та інших прав, наданих йому статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи ( у тому числі державні виконавці), зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, визначено Законом України «Про виконавче провадження» Інструкцією про проведення виконавчих дій, що затверджена наказом Мінюсту України від 15.12.1999 року № 74/5 та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року.

Зазначеними правовими актами визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обовязки, в тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

За положеннями статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ч.2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Як зазначено у пункті 4.2.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна і стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

Як вже зазначалось вище, під час опису і арешту майна була присутня стягувач. Боржник ОСОБА_1 чи його представник не були присутні під час опису і арешту майна, оскільки не повідомлялись про дату і час його проведення державним виконавцем. Акт опису боржник, як сторона виконавчого провадження і власник майна, на яке накладено арешт, не підписував. Судом не встановлено які заходи вживалися державним виконавцем для забезпечення участі боржника під час проведення опису і арешту нерухомого майна, що, на думку суду, є порушенням прав власника майна ОСОБА_1 Окрім цього, державний виконавець, застосувавши обтяження у виді заборони на відчуження нерухомого майна, передав майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_1, на зберігання стягувачу ОСОБА_3, порушивши тим самим права заявника, гарантовані йому частиною першою статті 319 ЦК України, якою передбачено, що власник володіє, користується своїм майном на власний розсуд.

На заперечення доводів заявника щодо не надіслання йому, як стороні виконавчого провадження копії акту опису і арешту нерухомого майна, державний виконавець Петренко Р.Ю. та представник стягувача ОСОБА_4, стверджують, що копія такого акта, у відповідності до вимог статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" наступного дня супровідним листом надіслана в порядку визначеному статтею 31 Закону, боржнику ОСОБА_1 в село Заболотці Іваничівського району, тобто на адресу, що вказана у виконавчому документі, по якій у 2012 році він отримував постанову про відкриття виконавчого провадження.

З досліджених в суді оригіналів зведеного реєстру поштових відправлень з фіскальним чеком пошти про оплату відправлення від 10 вересня 2014 року встановлено, що цього числа є дані про надіслання ВДВС поштової кореспонденції для одержувача на прізвище ОСОБА_1, за адресою: село Заболотці, Іваничівський район, Волинська область. Однак у реєстрі не вказано ініціали отримувача, де як стягувач так і боржник носять прізвище ОСОБА_1, а також не зазначено повної адреси проживання отримувача, що на думку суду, не може слугувати доказом належного повідомлення особи учасника виконавчого провадження, зокрема боржника, про дії, вчинені державним виконавцем з примусового виконання рішення суду стосовно майна заявника.

Постановою ВП 33356192 від 30 вересня 2014 року державний виконавець Петренко Р.Ю. призначив експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, залучивши оцінювача ОСОБА_6 для оцінки майна, визначення вартості як стартової з прилюдних торгів ? частини житлового будинку в селі Заболотці по вулиці Івана Франка будинок 7 Іваничівського району Волинської області.

Заявник стверджує, що не був повідомлений про прийняття державним виконавцем вказаної постанови. Державний виконавець Петренко Р.Ю. зазначив, що копія постанови направлялась учасникам провадження, що підтверджується реєстром відправлень з вказівкою на прізвище ОСОБА_1 та адресу одержувача село Заболотці.

З вище наведеної мотивації, суд не може врахувати такі доводи державного виконавця належним доказом повідомлення сторони про вчинені ним дії під час примусового виконання рішення.

Стосовно доводів заявника про необізнаність його, як власника майна, про оцінку нерухомості, то такі заслуговують на увагу.

Як зазначено у частині третій статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі, якщо сторони не згідні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін результатів оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Як зазначено у пункті 24 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом сьомим ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа ( сам державний виконавець, залучений субєкт оціночної діяльності, чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та субєктом оціночної діяльності.

Як вбачається з рішення Іваничівського районного суду від 11 січня 2016 року (а.с.132-135), яке скасовано рішенням апеляційного суду Волинської області від 10 березня 2016 року (а.с.171-173), дії державного виконавця, повязані з реалізацією арештованого майна, внаслідок чого виникли цивільні права і обовязки, розглядаються у позовному провадженні.

Відповідно до пункту 20 зазначеної Постанови ВССУ, суди розглядають справи за скаргами, в передбаченому розділом сьомим ЦПК порядку, незалежно від наявності у сторін спору про право, яке підлягає розгляду в позовному провадженні. Такий спір не може бути підставою для залишення скарг без розгляду або іншим чином впливати на їх розгляд.

У справах за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби, предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Звертаючись до суду зі скаргою в порядку статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 зазначає, що в порушення вимог ч.3 ст.58 Закону «Про виконавче провадження», не був повідомлений про результати проведеної оцінки нерухомого майна, зокрема належної йому на праві власності ? частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в селі Заболотці Івааничівського району вулиця Івана Франка, 7. Стверджує, що особисто не отримував рекомендованого листа за адресою фактичного проживання, чи реєстрації.

На спростування доводів заявника, державний виконавець Петренко Р.Ю. та представник стягувача ОСОБА_4 покликаються як на належний доказ вручення 18.12.2014 року боржнику ОСОБА_1 рекомендованого поштового відправлення від 15.12.2014 року № 983 (а.с.66, 74-75), про що свідчить особистий підпис заявника в книзі ф.8.

Заявник в свою ж чергу, категорично заперечує належність йому підпису у книзі ф.8, де адреса відправлення рекомендованого листа зазначена без вказівки на вулицю і будинок адресата, тобто місця фактичного проживання чи перебування сторони, яке зобовязаний достовірно встановити державний виконавець, а також без даних про особу, яка вручила рекомендоване повідомлення. Як вбачається з реєстру рекомендованих відправлень від 15.12.2014 року, листи направлялися з ВДВС в село Заболотці на прізвище одержувача ОСОБА_1.

Повідомлення про вручення заявнику особисто чи його представнику за довіреністю, поштового відправлення (рекомендованого) за формою 119, на підтвердження належного повідомлення сторони провадження, зокрема боржника, про проведену оцінку належного йому на праві власності арештованого майна, суду не надано.

Встановлені обставини, дають суду підстави вважати, що державний виконавець під час примусового виконання виконавчого документа, не дотримався вимог статті 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження», чим порушив права боржника ОСОБА_1, які підлягають захисту в порядку розділу сьомого ЦПК України.

Як встановлено в суді, і що підтверджено документально, представник боржника адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 10 червня 2015 року, ордер серія ВЛ №005913 від 10.06.2015 року, ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та отримав копії документів 18 червня 2015 року.

Отже, днем коли заявнику стало відомо про порушення його прав слід вважати 18 червня 2015 року, за захистом яких він у встановлений ч.1 ст.385 ЦПК України строк, звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

У частині пятій статті ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання. Оскільки на момент звернення ОСОБА_1 до суду звіт про оцінку майна, який просить скасувати заявник, є нечинним, то суд не вбачає підстав для задоволення скарги в цій частині.

На підставі викладеного, відповідно до ст.11, ст.13, ст.57, ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України,- суд

ухвалив:

Скаргу задоволити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця заступника начальника управління юстиції Іваничівського району, начальника відділу державної виконавчої служби Іваничівського РУЮ ОСОБА_5 щодо опису і арешту майна -1/4 частини житлового будинку в селі Заболотці, вулиця Івана Франка, 7, Іваничівського району, Волинської області з надвірними будівлями і спорудами від 09 вересня 2014 року та прийняття постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 30 вересня 2014 року, неправомірними та скасувати акт опису й арешту майна від 09.09.2014 року серії ВП № 33356/192 і постанову ВП № 33356192 про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 30.09.2014 року.

В решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд шляхом подачі протягом пяти днів після її проголошення, апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у розгляді скарги, але не були присутні під час проголошення ухвали, можуть оскаржити її в цьому ж порядку протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р.Ференс-Піжук