АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1028/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 54 Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівЗахарової А. Ф. , Качана О. В.
при секретаріШоколенко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до міського голови м. Сміла Черкаської області та до комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про визнання розпорядження незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до суду з даним позовом, яким просив визнати незаконним та скасувати розпорядження №217 від 12.11.2015 «Про припинення дії контракту та звільнення з посади директора комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» ОСОБА_6.»; поновити його на посаді директора вказаного підприємства; стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з міського голови м. Сміла ОСОБА_8 компенсацію за заподіяну позивачу моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.; визнати незаконним та скасувати наказ №10-к від 16.11.2015 «Про звільнення ОСОБА_6 з посади директора комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго».

В обґрунтування вказав на те, що він з 20.12.2013 згідно контракту, укладеного ним та міським головою м. Сміла ОСОБА_9 на строк з 20.12.2013 по 20.12.2014, працював на посаді директора КП «Смілакомунтеплоенерго». В подальшому вказаний контракт був продовжений шляхом внесення до нього змін в частині строку його дії до 27.07.2018.

12.11.2015 міський голова м. Сміла ОСОБА_8 видав розпорядження №217к «Про припинення дії контракту та звільнення з посади директора комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» ОСОБА_6.», яким звільнено позивача із займаної посади на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України (підстави, передбачені контрактом).

Даний наказ позивач вважає незаконним, винесеним в порушення норм Конституції України, вимог КЗпП України та трудового контракту, без наявності законних підстав для звільнення, з порушенням норм матеріального права та процедури звільнення, що й стало фактичною підставою для звернення з даним позовом до суду.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.03.2016 у задоволенні позову відмовлено. Змінено в наказі №10-к від 16.11.2015 дату звільнення ОСОБА_6 із займаної посади директора комунального підприємства «Смілатеплокомуненерго» з 13.11.2015 на 16.11.2015.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апелянт указує на таке: суд не врахував, що доповідна записка управління житлово-комунального господарства від 12.11.2015, яка фактично стала підставою для його звільнення, не відповідає вимогам діловодства, оскільки на ній відсутній вхідний номер канцелярії Смілянської міської ради та резолюція міського голови, що, на думку апелянта, свідчить про відсутність цієї записки на час винесення розпорядження про звільнення позивача. Представник міської ради вказав, що викладені в доповідній записці факти ніким не перевірялися, її було подано до початку установчої сесії міської ради та до прийняття міським головою ОСОБА_8 присяги. Юрист міськради готував текст розпорядження після завершення сесії міської ради 12.11.2015, однак це розпорядження було зачитане на цій сесії. Крім того, зачитаний текст розпорядження не відповідає підписаному тексту. Доповідна записка була подана не на ім'я діючого на той час міського голови, а на ім'я особи, яка ще не мала повноважень міського голови. Доповідна записка не містить відомостей про те, які саме обов'язки, передбачені контрактом порушив позивач, за яких обставин це було виявлено, як їх було зафіксовано, чи відбиралися пояснення у працівника. КП «Смілакомунтеплоенерго» відповідно до рішення виконавчого комітету Смілянської міськради від 20.10.2010 №651 втратило статус виконавця комунальних послуг, тому є сумнівним твердження доповідної записки про невиконання позивачем своїх обов'язків як посадовою особою. Статутом не передбачено безпосереднє виконання підприємством робіт чи надання послуг, отже не подання звітності не може бути настільки тяжким правопорушенням, що потягне необхідність звільнення директора підприємства. Доповідна записка з'явилася після розпорядження про звільнення позивача. У наказі про звільнення позивача від 16.11.2015 не вказано причини звільнення, а наявне посилання на розпорядження від 12.11.2015 у якому не вказано, які саме обов'язки за контрактом працівник не виконував. На позивача не накладалися дисциплінарні стягнення. Враховуючи те, що у листі від 16.02.2015 вказувалося про порушення позивачем умов контракту, максимальний строк накладення дисциплінарного стягнення закінчується не пізніше 20.03.2016. Суд не врахував, що роботодавець після неподання позивачем фінансового плану та звіту в строк, передбачений розпорядженням міського голови №470 від 12.12.2006, після 15.07.2016 не припинив трудові відносини з позивачем. Укладення 27.07.2015 додаткової угоди до контракту з позивачем про продовження строку його дії свідчить про відсутність претензій з боку роботодавця щодо якості виконуваної позивачем роботи. Позивачу працівниками управління житлово-комунального господарства м. Сміла було повідомлено, що фінансовий план підприємства на наступний рік має подаватися щорічно до кінця поточного року, що позивач і робив - звіт за 2015 рік мав бути поданий у кінці цього року. Позивач не був ознайомлений з розпорядженням виконкому 2006 року про встановлення строків подання планів та звітів. Апелянт не порушував умови контракту щодо надання звітності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що звільнення позивача було законним, так як останній не забезпечив подання підприємством, керівником якого він був, у встановленому порядку фінансову звітність, що в розумінні вимог контракту є підставою для його дострокового розірвання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що розпорядженням міського голови від 19.12.2013 №221к «Про призначення на посаду ОСОБА_6.» позивач призначений на посаду директора КП «Смілакомунтеплоенерго». 20.12.2013 між міським головою м. Сміла ОСОБА_9, як власником (роботодавець), та ОСОБА_6, як директором (працівник), укладений контракт згідно якого позивач призначений на посаду директора КП «Смілакомунтеплоенерго» з 20.12.2013 по 20.12.2014.

19.12.2014 між міським головою м. Сміла ОСОБА_9 та директором КП «Смілакомунтеплоенерго» ОСОБА_6 укладена угода №1 про зміну Контракту з керівником КП «Смілакомунтеплоенерго», відповідно до умов якої контракт мав діяти з 20.12.2013 по 19.12.2015, а 27.06.2015 між секретарем міської ради ОСОБА_10 та директором КП «Смілакомунтеплоенерго» ОСОБА_6 укладена угода №2 про зміну контракту з керівником КП «Смілакомунтеплоенерго», відповідно до умов якої даний контракт діє з 20.12.2013 по 27.07.2018.

Доповідною запискою №610 від 12.11.2015 в.о. начальника управління ЖКГ ОСОБА_11 повідомив міського голову м. Сміла ОСОБА_8 про те, що станом на 12.11.2015 директор КП «Смілакомунтеплоенерго» не подав на затвердження річний, з поквартальною розбивкою, фінансовий план підприємства на 2016 рік, а також не подав квартальні звіти про виконання фінансового плану підприємства на 2015 рік разом з пояснювальною запискою щодо результатів діяльності, що згідно положень п.п. «г» п.5.3 контракту від 20.12.2013 та положень п.п. «з» п.5.3 контракту від 20.12.2013, відповідно, є підставами для розірвання контракту до закінчення терміну його дії та звільнення з посади директора підприємства ОСОБА_6 У цій же записці зазначено про те, що виконавчим комітетом Смілянської міської ради та управліннями ЖКГ неодноразово надсилалися на адресу КП «Смілакомунтеплоенерго» листи з вимогами погодження фінансового плану підприємства та надання звіту про його виконання.

Такими листами, зокрема, є:

- лист виконавчого комітету Смілянської міської ради від 16.02.2015 №66/01-01-14 (а.с.52-53) з вимогою про надання звітності (у тому числі щоквартальної);

- лист виконавчого комітету Смілянської міської ради від 03.07.2015 №256/01-01-53 (а.с.54) з повторною вимогою про надання звітності;

- лист виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21.08.2015 №373/01-01-53 (а.с.55) з вимогою про надання на погодження проекту фінансового плану підприємства.

Розпорядженням міського голови м. Сміла ОСОБА_8 №217к від 12.11.2015 «Про припинення дії контракту та звільнення з посади директора комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» ОСОБА_6» припинено дію відповідного контракту від 20.12.2013 та звільнено ОСОБА_6 із займаної посади з 13.11.2015 згідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України (підстави, передбачені контрактом).

Наказом КП «Смілакомунтеплоенерго» №10-к від 16.11.2015 ОСОБА_6 звільнено із займаної посади директора КП «Смілакомунтеплоенерго» з 13.11.2015 згідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Частиною 3 статті 21 КЗпП України передбачено, що контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Трудові відносини між сторонами у справі виникли та мали місце на підставі контракту від 20.12.2013.

Розділом 2 цього контракту, який регламентує права та обов'язки сторін, передбачено, що директор зобов'язується: виконувати рішення «Власника» щодо організації та забезпечення діяльності підприємства, а також здійснювати оперативне управління підприємством, організовувати його виробничо-господарську діяльність, забезпечувати виконання завдань підприємства, передбачених Статутом підприємства та цим контрактом (п.2.1 контракту); забезпечувати складання в установленому порядку річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства на кожний наступний рік та подавати його на затвердження «Власнику» (п. 2.2 Контракту); подавати у встановленому порядку «Власнику», з яким укладено цей Контракт, місячну, квартальну та річну фінансову звітність підприємства, а також квартальний та річний звіти про виконання фінансового плану підприємства з пояснювальною запискою щодо результатів діяльності (п. 2.3 Контракту).

Преамбулою статуту КП «Смілакомунтеплоенерго» визначено, що це підприємство є унітарним та комунальним.

Далі, як вірно вказано судом першої інстанції, ч.9 ст.78 ГК України встановлено, що особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом. У свою чергу, ч.2 ст.75 ГК України визначено, що основним плановим документом державного комерційного підприємства є фінансовий план, відповідно до якого підприємство отримує доходи і здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів для виконання своїх функцій протягом року відповідно до установчих документів. Фінансовий план підлягає затвердженню до 1 вересня року, що передує плановому, якщо інше не передбачено законом.

Розпорядженням виконавчого комітет Смілянської міської ради №470 від 12.12.2006 затверджено Порядок погодження (затвердження) річних фінансових планів комунальних підприємств та господарських товариств, п.4 якого передбачено, що проект фінансового плану комунальних підприємств у двох примірниках за формою згідно з додатком №1 для комунальних підприємств та господарських товариств не пізніше 15 липня року, що передує плановому, подається керівниками комунальних підприємств та товариств до управління виконавчого комітету за напрямками. А відповідно до п.14 цього ж Порядку звіти про виконання фінансового плану комунальними підприємствами подаються щоквартально, в строки, встановлені для подання фінансової звітності разом з пояснювальною запискою щодо результатів діяльності за квартал та із зазначенням за окремими фактами причин значних відхилень від планових. Звіт про виконання фінансового плану комунальні: підприємства на IV квартал подають разом зі звітом про виконання фінансового плану підприємства за рік.

Таким чином до обов'язків позивача, як директора підприємства, входило подання на затвердження власнику річного фінансового плану підприємства та надання квартальної та річної фінансової звітності.

Станом на день винесення наказу про звільнення позивача зазначену звітність підприємством власнику не подано.

Зазначені обставини сторонами у справі не оспорюються.

При цьому позивач стверджує, що звітність він мав подавати в кінці року.

Відповідно до положень пп. «г» та пп. «з» п. 5.3 контракту директор (позивач) може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи власника (міського голови) до закінчення терміну його дії, відповідно: у разі неподання на затвердження власнику річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства; у разі несвоєчасного подання власнику квартальної та річної фінансової звітності, а також квартального та річного звітів про виконання фінансового плану підприємства разом з пояснювальною запискою щодо результатів діяльності.

Згідно п.8 ст.36 КзпП України підставою для припинення трудового договору передбачено умови, зазначені в контракті.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що трудовий договір з позивачем припинено у відповідності з нормами законодавства з підстав, передбачених контрактом, згідно якого позивач здійснював свої трудові обов'язки.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що позивачу працівниками управління житлово-комунального господарства м. Сміла було повідомлено, що фінансовий план підприємства на наступний рік має подаватися щорічно до кінця поточного року та про те, що позивач не був ознайомлений з розпорядженням виконкому 2006 року про встановлення строків подання планів та звітів, оскільки згідно пунктів 2.2, 2.3 контракту позивач мав обов'язки щодо належного звітування по фінансовій діяльності підприємства в установленому порядку.

Частиною 2 статті 75 ГК України передбачено подання фінансової звітності до 01 вересня поточного року, а ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Із системного аналізу цих норм права та положень контракту від 20.12.2013 слідує, що позивач, як директор підприємства, мав вчиняти активні дії щодо забезпечення належного дотримання законодавства цим підприємством (у тому числі щодо подання фінансової звітності), зокрема, шляхом вивчення норм законів та підзаконних правових актів, та це поза розумним сумнівом, мало викликати у керівника підприємства необхідність встановлення правової бази, яка регламентує порядок та строки звітування підприємства.

Колегія суддів оцінює критично апеляційні доводи, які стосуються недоліків, на думку апелянта, доповідної записки управління ЖКГ від 12.11.2015, яка фактично стала підставою для звільнення позивача (не відповідність вимогам діловодства, складення після винесення розпорядження про звільнення, подання до прийняття міським головою ОСОБА_8 присяги та ін.), так як такі доводи ніяким чином не спростовують встановлений судом факт неналежного подання підприємством, керівником якого був позивач, фінансової звітності.

Слід звернути увагу на те, що згідно протоколу 1-ої сесії Смілянської міської ради VII скликання на даній сесії було оголошено результати виборів Смілянського міського голови про обрання на цю посаду ОСОБА_8 і він склав присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання.

Як вбачається зі стенографічного запису 1-ої сесії міської ради VII скликання розпорядження №217 від 12.11.2015 про припинення дії контракту та звільнення з посади ОСОБА_6 було оголошено в самому кінці цієї сесії, що свідчить про те, що міським головою вже було складено відповідну присягу та він мав право виносити розпорядження.

В цілому зауважень щодо форми та змісту розпорядження від 12.11.2015 та наказу від 16.11.2015 у колегії суддів немає, вони відповідають вимогам трудового законодавства (за виключенням дати припинення трудових відносин, вказаної у наказі, про що йтиметься далі).

Ані загальними нормами законодавства (ст. 36 КЗпП України, яка регламентує припинення трудового договору), ані контрактом від 20.12.2013 не передбачено особливого порядку щодо тривалості часу, необхідного для прийняття рішень про припинення трудових відносин з працівником.

Апеляційні доводи про фактичну відсутність діяльностіКП «Смілакомунтеплоенерго», як виконавця комунальних послуг, не дають підстав для висновку про можливість директора цього підприємства не виконувати свої обов'язки щодо подання звітності, передбачені контрактом.

Також колегія суддів оцінює критично посилання апелянта на строк накладення дисциплінарного стягнення, так як розірвання контракту у передбачених ним випадках не обмежено певними строками з моменту виявлення підстав для розірвання. За змістом ст. 21 КЗпП України сторони контракту вільні у визначенні його умов в частині підстав для розірвання трудових відносин.

Колегія суддів враховує, що згідно ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Таким чином суд першої інстанції вірно визначив дату звільнення позивача з 16.11.2015 (дати винесення наказу про звільнення), оскільки дата звільнення не може бути хронологічно перед датою винесення наказу про звільнення.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2016 року у цивільній справі за ОСОБА_6 до міського голови м. Сміла Черкаської області та до комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про визнання розпорядження незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :