Справа №442/2798/16-ц
Провадження №2/442/1098/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

01 серпня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

при секретарі с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 76767,64 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № AN9LCC9HZV0014, який складає Заява разом з підписаними Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до такого договору остання отримала кредит у розмірі 17800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак своїх зобовязань за вказаним договором відповідач не виконує у звязку з чим станом на 02.02.2016 року має заборгованість в розмірі 76767,64 грн., яка складається з : 16812,84 грн. заборгованість за кредитом ; 30,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 43698,46 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. штрафу (фіксована частина), 3631,79 грн. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання, подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог, відсутність заперечень відносно заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин, хоча повістка була направлена своєчасно на останню відому судові адресу, однак кореспонденція повернулась з відміткою «за закінченням терміну зберігання». За відомостями адресно довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС в Л/о ОСОБА_4 зареєстрованою не значиться.

Згідно п. 49 Постанови витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (пункт 6 частини другої статті 79 ЦПК), відносяться до витрат, пов'язаних із вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи (стаття 87 ЦПК). При цьому зазначені витрати на будь-якій стадії процесу несе позивач, якщо заявить таке клопотання. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати цих витрат повідомлення відповідача здійснюється на загальних підставах (статті 74-76 ЦПК). Відмова від сплати таких витрат не є підставою для залишення позову без розгляду згідно із пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Однак, представником позивача на необхідність розміщення оголошення в пресі не відредаговано, як і не відредаговано редакцією газети «Високий замок», оскільки оплата такого не здійснена.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача , виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає особу відповідача повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 08.09.2011 року між позивачем ОСОБА_2 акціонерним товариством «Акцент-Банк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір відповідно до Заяви № AN9LCC9HZV0014 разом з підписаними Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Про надання кредиту у розмірі 17800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Дата останнього погашення заборгованості не пізніше ніж 07.09.2014 року (а.с.5-12).

Однак, в порушення умов вказаних кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 02.02.2016 року має заборгованість в розмірі 76767,64 грн., яка складається з : 16812,84 грн. заборгованість за кредитом ; 30,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 43698,46 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. штрафу (фіксована частина), 3631,79 грн. штраф (процентна складова) (а.с.3-4).

За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а також інші обставини, що мають значення у справі.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

При цьому суд може прийняти рішення про зменшення розміру пені як за власною ініціативою, так і за клопотанням боржника, і це є правом суду при розгляді справи враховуючи вимоги об'єктивності, реальності і справедливості, а також те, що в даному випадку розмір пені значно перевищує розмір заданих збитків, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір такої до тіла кредиту, а саме до 16812,84 грн., яка вказана в розрахунку заборгованості (а.с.13-14).

Разом з тим, за положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

З огляду на вищевказане суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) 500 грн., а також штрафу (процентна складова) 3631,79 грн. задоволенню не підлягають. В той же час є підставними вимоги про стягнення решти заборгованості.

Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, а саме: сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 43,84 %, тобто 604,1 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 526,527,530,615,625,1052,1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10,11,57-60,88,209,212-215, 224, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № AN9LCC9HZV0014, від 08.09.2011 року у загальному розмірі 33655,92 грн., яка складається : 16812,84 грн. заборгованість за кредитом; 30,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16812,84 грн. - заборгованість за пенею.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Акцент -Банк» 604,11 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Нагірна О.Б.