Справа № 562/1141/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2016 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

у складі

судді Мички І.М.

при секретарі Дехтярук І.А.

за участю сторін та їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права розпорядження нерухомим майном та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та державної реєстрації на нього , визнання майна спільним майном подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна суд-,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки , вказуючи на те,що він є власноком будинковолодіння, яке складається із квартири №1 та квартири №2, будинку №11 з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Новомильськ по вул. Центральній,11, Здолбунівського районну Рівненської області.

У вищевказаному будинку в квартирі №2 , зареєстрована та проживає відповідачка ,яка є колишньою дружиною позивача. Шлюб між ними розірвано 05 лютого 2004 року .Однак позивач стверджує , що відповідачка добровільно не хоче висилитися з житлового приміщення котре належить йому на праві власності , так,як вона на даний час не є членом його сім»ї тому не має будь-яких прав на користування вищевказаним житлом.

Проживання відповідачки у будинку перешкоджає позивачу здійснювати йому право користування та розпорядженням своїм майном на власний розсуд.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позивні вимоги та просив усунути перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження належним йому нерухомим майном .

В судовому засіданні відповідачка заперечила проти доводів, щодо порушення правил співжиття позивача, оскільки вони живуть окремо в ізольованих жилих приміщеннях ,які обладнанні окремим входом. Також відповідачка звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно за позивачем та державної реєстрації на нього , визнання майна спільним майном подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна. В зустрічному позові та у судовому засіданні пояснила , що бу у законному шлюбі з позивачем по первісному позову, що вона з 21.11.1974 року зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із чоловіком будували добудову до житла у вигляді окремих кімнат. За період перебування з відповідачем у шлбі у 2002 році в даному будинку ними спільно було проведено газифікацію будинку та літньої кухні,а також були збудовані надвірні будівлі, тому просить суд задовольнити її зустрічний позов-визнати набуте ними майно спільним майном подружжя та залишити за нею місце її постійного проживання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов та зустрічний позов не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Позивач є власником будинку за адресою: с. Новомильськ,буд.11 ,Здолбунівського районну, Рівненської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим 01.09.2010 року виданого нотаріусом Здолбунівської державної нотаріальної контори рівненської області та на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.11.2014 року.

В даному будинку , зокрема у квартирі №1 проживає відповідачка , яка зі слів відповідача, постійно порушує правила співжиття та перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Свої доводи аргументує неодноразовими зверненнями до міліції з приводу сімейних скандалів між ними на грунті систематичного пияцтва відповідачки.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте позивач не довів, що відповідачка перешкоджає йому вільно розпоряджатися та користуватися своїм нерухомим майном.

Судом встановлено, що відповідачка на обліку у лікаря нарколога чи психітра не перебуває. Факт зловживання відповідачкою спиртними напоями чи факт лікувангня відповідачки від такої залежності позивачем не доведений. Тому суд позбавлений можливості спростувати чи погодитися із позицією позивача. Зробити такий висновок із наданих суду документів/адмінпротоколів/ неможливо, так як подані на розгляд суду документи носять оболютний характер сімейних скандалів.

Зокрема позивач не довів належними та достовірними доказами ту обставину, що відповідачка забезпечена іншим житлом.

За вимогами ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому на думку суду позов не може бути задоволеним і є таким, що не дає суду підстав для виселення відповідачки з місця її постіного проживання та реєстрації.

Щодо зустрічного позову то у суду немає підстав для його задоволення з тих обставин на які посилається позивачка та відсутності достатньої аргументації та відповідних доказів у справі за зустрічним позовом. В даному випадку зустрічний позов та доводи позивачки за зустрічними позовом у судовому засіданні були позицією захисту від первинного позову та небули достатньо переконливими для задоволення зустрічного позову.Зокрема обгрунтовувались недостатніми доказами для вирішення питання про визнання майна спільним майном подружжя та його поділ у натурі.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло і таке право є непорушним.

Право громадян на житло також закріплюється в ст.1 Житлового кодексу України.

За таких обставин у суду немає підстав для задоволення позовних вимог,як зустічних так і первинних.

Керуючись вимогами ст. ст. 317, 319, 381 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права розпорядження нерухомим майном та в зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та державної реєстрації на нього , визнання майна спільним майном подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Здолбунівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено15.08.2016 року.

Суддя: