Справа № 361/1680/16-ц Головуючий у І інстанції Маценко Н. П.
Провадження № 22-ц/780/4657/16 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 9 16.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Сержанюка А.С., Лівінського С.В.,

за участю секретаря: Петленко І.О.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Садове товариство «Орхідея» про встановлення факту, що має юридичне значення,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася із вказаною заявою, яку обґрунтовувала тим, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку є власником земельної ділянки, що розташована у садовому товаристві «Орхідея» у смт. Калита (надалі СТ) та є членом садового товариства. 26.02.2016 року письмово звернулася до голови правління СТ із заявою про добровільний вихід із товариства. Відповідне рішення про вихід із членів товариства зумовлено відсутністю надання з боку заінтересованої особи будь-яких послуг, а саме електрифікації, вивіз сміття та облаштування доріг.

Просила встановити факт її добровільного виходу із учасників СТ «Орхідея», що знаходиться у смт. Калита Броварського району Київської області на підставі заяви від 26.02.2016 року.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанцій та ухвалити нове рішення, яким встановити факт її добровільного виходу із учасників СТ, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вище вимогам судове рішення не відповідає, оскільки місцевий суд не встановив фактичних обставини, що мають значення для правильного вирішення справи при цьому порушив норми як процесуального, так і матеріального права.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною першою статті 256 ЦПК України передбачений перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку. До переліку, визначеному у частині першій статті 256 ЦПК України, юридичний факт, який просить встановити заявник, не відноситься.

Однією із визначальних ознак, при розгляді справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є те, що таке встановлення не повинно пов'язуватись з подальшим вирішенням спору про право. Тобто, відсутні сторони з протилежними юридичними інтересами.

У своїй апеляційній скарзі апелянт наголошує на тому, що бездіяльність голови СТ змусила звернутись з даною заявою.

Відмовляючи в задоволені заяви суд першої інстанції, виходив з того, що порядок виходу членів із товариства врегульований Статутом товариства та не можу бути здійснений у спосіб судового рішення про встановлення юридичного факту.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,1000 га для індивідуального садівництва, що розташована за адресою Київська область, Броварський район, Калитянська селищна рада.

Відповідно до членської книжки ОСОБА_2 03.02.2013 року прийнята у члени садового товариства «Орхідея».

26.02.2016 року ОСОБА_2 написала заяву про припинення її членства у товаристві у зв'язку із добровільним виходом.

Відповідно до вимог ст. 100 ЦК України право участі у товаристві є особистим немайновим правом.

Згідно ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом.

Згідно ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту особистого немайнового права фізичної особи, у разі порушення якого ця фізична особа може звернутися до суду, яким згідно ч.2 ст. 16 є зокрема: 4) відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 ЦК України учасники товариства мають право вийти з товариства, якщо установчими документами не встановлений обов'язок учасника письмово попередити про свій вихід з товариства у визначений строк, який не може перевищувати одного року.

Відповідно до Закону України «Про громадські об'єднання» громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про громадські об'єднання», - статут громадського об'єднання має містити відомості про порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об'єднанні, права та обов'язки його членів (учасників).

У п. 4.5 Статуту СТ «Орхідея» визначено, що членство у товаристві припиняється при добровільному виході із товариства відповідно до поданої у правління заяви; при примусовому виключенні із членів товариства за погодженням зборів уповноважених; у разі втрати членом товариства підстав, що наведені у п. 4.3 Статуту він вважається виключеним з членів товариства автоматично з моменту настання таких підстав; у разі смерті члена товариства; у разі реорганізації або ліквідації товариства.

Як вбачається з матеріалів справи 26.02.2016 року заявниця надала до правління товариства заяву про припинення членства у товаристві.

Враховуючи вищенаведене, - право участі у товаристві є особистим немайновим правом.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що встановлення вищенаведеного юридичного факту необхідно для подальшого вирішення питання про право участі у товаристві, яке є особистим немайновим правом. А такі спори розглядаються в порядку позовного провадження.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду у зв'язку з тим, що за даними правовідносинами вбачається спір про право.

Керуючись ч.6 ст. 235. ст.ст..307,310, 313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Садове товариство «Орхідея» про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз'яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: