Справа № 504/375/16-ц
Комінтернівський районний суд Одеської області
12.05.2016смт. Комінтернівське
Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
судді Рідник І.Ю.
при секретарі Сокурцової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Комінтернівське цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У лютому 2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 436 895,28 (чотириста тридцять шість тисяч вісімсот девяносто пять) гривень 28 коп., по Кредитному договору №CL-500/012/2008, зі всіма змінами, доповненнями та додатками до нього, за умовами якого відповідачеві ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 18 213,12 (вісімнадцять тисяч двісті тринадцять) доларів США 12 центів зі сплатою відсотків в розмірі 12,49 % на рік зі вказаною датою остаточного повернення кредиту 28.01.2014 року.
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 28.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №CL-500/012/2008
В якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №SR-500/012/2008 від 28.01.2008, згідно умов якого відповідачка ОСОБА_2 поручилася перед банком за належне виконання позичальницею ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань, які витікають з вищезазначеного кредитного договору.
Відповідачка ОСОБА_1 отримавши грошові кошти, умови кредитного договору щодо повернення щомісячно суми мінімально необхідного платежу не виконує, у звязку з чим банком на її адресу та на адресу поручителя ОСОБА_2, неодноразово направлялися досудові вимоги про погашення заборгованості, але ці вимоги залишилися без задоволення, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує /а. с. 75/.
Відповідачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином /а.с.68,69,73,77/, причину неявки суду не повідомили. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.
За зазначених вище обставин, суд зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.
Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів.
Слід зазначити, що позовна заява подається ТОВ «ОТП Факторинг Україна», якому перейшло право вимоги за Кредитним договором від ПАТ «ОТП Банк», у звязку з укладанням договору купівлі продажу кредитного портфелю за кредитним договором №CL-500/012/2008 від 28.01.2008 року. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за вище вказаним кредитним договором.
Банк свої зобовязання за кредитним договором щодо видачі кредиту у сумі 18 213,12 (вісімнадцять тисяч двісті тринадцять) доларів США 12 центів, виконав у повному обсязі, що підтверджується копією кредитної заявки на видачу готівки за номером трансакції №463854 від 28.01.2008 року /а. с. 20/.
Підпунктом 9 пункту 5 кредитного договору передбачено, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх боргових зобовязань укладається договір поруки між банком та третьої особою.
28.01.2008 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2, укладено договір поруки №SR-500/012/2008, згідно з пунктом 3.2. якого поручитель ОСОБА_2 прийняла на себе зобовязання, у випадку невиконання боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання зобовязань в обсязі, заявленому кредитором протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора /а. с. 31/.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.
Згідно статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.
Статтею 554 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою та закріплено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи суму основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до вимог закону та умов договору поруки № SR-500/012/2008 від 28.01.2008 року несуть відповідальність як солідарні боржники за усіма зобовязаннями, що витікають з кредитного договору № CL-500/012/2008 від 28.01.2008 року.
Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Судом встановлено, що в порушення умов вищезазначеного кредитного договору відповідачка ОСОБА_1 свої зобовязання щодо сплати мінімально необхідного платежу не виконує, у звязку з чим станом на 05.01.2016 року в неї існує прострочена заборгованість за кредитом, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 2 016 218,27 гривень, із яких заборгованість по тілу кредиту 15 861,73 доларів США, що еквівалентно 380 692,09 гривень; заборгованість по відсоткам 2 204,24 доларів США, що еквівалентно 52 903,23 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту 1 582 622,94 гривень /а. с. 32/.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором овердрафта № 500/152/08/1 від 28.01.2008 станом на 05.01.2016 року у ОСОБА_1 існує заборгованість в розмірі 2 999,96 гривень, з них: залишок заборгованості за овердрафтом 1 721,46 гривень; за відсотками за користування овердрафтом 1 278,50 гривень /а.с. 35/.
Згідно п.1.9.1. Частини №2 кредитного договору ОСОБА_1 зобовязана достроково у випадках визначених в даному договорі, а також у договорах, згідно з якими позичальник передає в забезпечення виконання зобовязань певне майно, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання вимоги банку про дострокове повне виконання зобовязань по цьому договору, виконати зобовязання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, передбачених цим договором та можливих штрафних санкцій.
Відповідно до п.3.4 договору поруки обовязок поручителя виконати боргові зобовязання виникає при отриманні відповідної вимоги.
Отже, виходячи з вимог закону, та положень кредитного договору та договору позики позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом щодо стягнення у солідарному порядку заборгованості з відповідачів і правомірно вимагає достроково повернути йому надані кредитні кошти й сплати нараховані відсотки та інші платежі, передбачені кредитним договором № CL-500/012/2008 від 28.01.2008 року.
Відповідачами в свою чергу не надано суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві.
Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачами зобовязань по кредитному договору, суд прийшов до висновку, що предявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в кредитному договорі № CL-500/012/2008 від 28.01.2008 року, договорі поруки №SR-500/012/2008 від 28.01.2008 року та договору про кредитування поточного рахунку (овердрафту) №500/152/08/1 від 28.01.2008 року і підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно платіжного доручення № 188 від 19.01.2016 року вбачається, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 6 548,93 гривень /а. с. 9/.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 553, 554, 559, 610, 611, 1048-1050, 1054 ЦК України та ст.ст.10, 11, 79, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя: