Справа № 758/8152/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 16.12.2009 р. шлюбу, в якому вони мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_4, та малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з 2013 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, оскільки сторони мають між собою взаєморозуміння, відповідач не приділяє належної уваги сім'ї, дітям, сторони мають різні погляди на життя, крім того відповідач має іншу жінку вже тривалий час. З наведених підстав просила розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що подружнє життя в них не склалося через відсутність взаєморозуміння та подружню зраду відповідача. З березня 2012 р. вона з дітьми проживає окремо від відповідача, спільного бюджету вони не мають, відповідач багато років обманював її, оскільки проживав з іншою жінкою, дітьми відповідач не цікавиться, тільки влаштовує скандали кожного разу, як приїжджає. Їх сумісна малолітня дочка буде проживати разом з нею, аліменти на утримання стягнуті судовим рішенням. Вважає в майбутньому можливий спір стосовно поділу майна подружжя, але на час розгляду справи такого спору між ними немає. При таких обставинах вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. Проти надання строку для примирення категорично заперечує, оскільки відповідач мешкає з іншою жінкою і примирення не може бути взагалі. Просила залишити їй шлюбне прізвище.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, з наведених в ньому підстав.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що шлюбні відносини між ними припинені в березні, але вказати рік (2012 або 2013 р.) не може. З цього часу він мешкає окремо від позивачки та дітей, фактично перебуває у шлюбних відносинах з іншою жінкою та має спільну з нею дитину. Не заперечує проти проживання малолітньої дочки ОСОБА_6 із матір'ю, на час розгляду справи спору про майна подружжя не має, аліменти сплачує за виконавчим листом.

Суд, вислухавши учасників процесу, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, прийшов до наступних висновків.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із вимогами ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В силу положень ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Судом встановлено, що сторони по справі - позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 червня 1996 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 358, що підтверджено свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 23.04.2016 р. (повторне).

Від подружніх відносин сторони мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 19.02.2016 р. у цивільній справі № 758/10684/15-ц стягнуті аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1

Як вбачається зі вказаного рішення, ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, зазначила про те, що шлюбні відносини між ними припиненні з січня 2013 р. В позові про розірвання шлюбу зазначає на припинення шлюбних відносин в 20013 р., відповідач вказує в судовому засіданні визнає припинення шлюбних відносин у березні 2013 р., в зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2013 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного.

На час розгляду справи неповнолітня дитина сторін мешкає з позивачкою, проти чого не заперечує відповідач.

Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має.

Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час (майже три з половиною роки), сторони проживають окремо один від одного та категорично заперечують проти надання зазначеного терміну.

Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до ВДРАЦС Подільського РУЮ м.Києвадля внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записіпро шлюб від 15.06.1996 р. № 358, складеному відділом ДРАЦС Шевченківського РУЮ у м.Києві.

На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10,11, 60, 174, 212, 213, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 15 червня 1996 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 358, що мають одну малолітню дитину.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 15.06.1996 р. № 358, складеному відділом ДРАЦС Шевченківського РУЮ у м.Києві.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова