АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5166/16 Головуючий 1-ї інстанції - Марченко О.М.
Справа № 643/9811/15-ц Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: спір, що виникає із договорів
позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Костенко Т.М., Зазулинської Т.П.,

при секретарі: Щербань Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Сбербанк» - Гурєва Максима Васильовича на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 червня 2016 року за позовом публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

16 червня 2015 року публічне акціонерне товариство «Сбербанк Росії» звернулося з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21 серпня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 154-В/08/12/ФО/А, відповідно до умов якого останній, з метою придбання автомобіля, отримав кредит в розмірі 22 860,00 доларів США з відсотковою ставкою 0,01 відсотка річних, платою за управління кредитом в розмірі 0,28 відсотка від суми кредиту. Відповідно до графіку погашення заборгованості кінцевий термін повернення кредитних коштів - 21 серпня 2015 року (далі - кредитний договір).

Також, 21 серпня 2008 року, з метою забезпечення виконання кредитного договору, між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов'язується відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, станом на 02 червня 2015 року, виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 125,48 доларів США та 23 375,65 грн., з яких заборгованість за кредитом - 1 264,42 долари США, відсотки за користування кредитом - 0,10 доларів США, комісія за управління кредитом - 10 631,49 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 2 860,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 60 323,02 грн.

Загальна сума заборгованості за офіційним курсом НБУ, станом на 02 червня 2015 року, становить 110 360,93 грн.

Позивачем було направлено письмові вимоги до обох відповідачів щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором, проте дані вимоги останніми виконані не були.

Зважаючи на зазначене, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь суму боргу за кредитним договором в розмірі 4 125,48 доларів США та 23 375,65 грн., що за офіційним курсом НБУ, станом на 02 червня 2015 року (1 долар США дорівнює 21,084888 грн.), становить 110 360,93 грн., та судовий збір в сумі 551,80 грн.

Під час розгляду справи судом першої інстанції представником ОСОБА_2 неодноразово були подані заперечення на позов, в яких просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначав, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року, що набрало законної сили, позов публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто на корить публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно суму боргу за кредитним договором в розмірі 55 258,61 грн. та судовий збір в розмірі 232,10 грн. з кожного. Зазначене рішення охоплювало всю заборгованість, що виникла за кредитним договором.

25 вересня 2014 року ОСОБА_2, за вказаними позивачем реквізитами, було перераховано грошові кошти в розмірі 55 258,61 грн., що підтверджується квитанцією від 25 вересня 2014 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року, що набрало законної сили, позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про захист прав споживачів, визнання зобов'язання виконаним та визнання кредитного договору таким, що припинив свою дію, задоволено. Визнано зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним договором № 154-В/08/12/ФО/А від 21 серпня 2008 року виконаним ним у повному обсязі, відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року по справі № 643/4547/14-ц. Визнано кредитний договір № 154-В/08/12/ФО/А від 21 серпня 2008 року, укладений між ЗАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_2, таким, що припинив свою дію з моменту його виконання - 25 вересня 2014 року. Стягнуто з ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

За таких обставин, він вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При розгляді справи в суді першої інстанції було змінено найменування юридичної особи з ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» на ПАТ «Сбербанк», у зв'язку з чим позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сбербанк» суму боргу за кредитним договором та суму сплаченого судового збору.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 січня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Сбербанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сбербанк» суму боргу за кредитним договором в розмірі 4 125,48 доларів США та 23 375,65 грн., що за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 02 червня 2015 року (1 долар США дорівнює 21,084888 грн.) складає суму 110 360,93 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1 264,42 долари США (з них прострочено - 1 264,42 долари США); проценти за користування кредитом - 0,10 доларів США (з них прострочено 0,10 доларів США); комісія за управління кредитом - 10 631,49 грн. (з них прострочено 10 631,49 грн.); пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 2 860,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку (1 долар США дорівнює 21,084888 грн.) становить 60 323,02 грн.; пеня за прострочення сплати комісії за управління кредитом 12 744,16 грн. Також стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сбербанк» судовий збір в розмірі 551,80 грн. з кожного.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16 травня 2016 року заяву представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 січня 2016 року, справу призначено до розгляду.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 червня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Сбербанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору. При цьому посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права. Зазначав, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам по справі та є необґрунтованими. Судом під час розгляду справи неповно з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи. А саме, судом не був досліджений період, за який стягується заборгованість за кредитним договором, яка утворилась після 06 лютого 2014 року. Також керуючись тим, що кредитний договір припинив свою дію з моменту виконання - 25 вересня 2014 року, суд не врахував та не дослідив заборгованість, що утворилась з моменту набрання рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року законної сили та до моменту його фактичного виконання. Відповідачем на підтвердження посилань щодо неодноразового звернення до відділення банку з метою надання відомостей щодо рахунку, на який необхідно перерахувати стягнуті за судовим рішенням грошові кошти, будь-яких доказів не надано. Судом не було взято до уваги того факту, що з моменту звернення позивача до суду та до моменту виконання ОСОБА_2 зазначеного рішення суду відбулось значне коливання курсу національної валюти по відношенню до долару США.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Сбербанк» апеляційну скаргу підтримував.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені (а.с. 193, 195, 201, 217, 218, 220, том 1). В поданих до суду запереченнях на апеляційну скаргу просять суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Сбербанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 110 360,93 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до рішення Московського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2015 року, яке набрало законної сили, кредитний договір, укладений між сторонами, визнаний таким, що припинив свою дію з моменту виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року - 25 вересня 2014 року, а зобов'язання за кредитним договором виконаними у повному обсязі.

Оскільки позивачем була нарахована заборгованість за цим кредитним договором станом на 02 червня 2015 року , то правові підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що 21 серпня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі - ЗАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії»), правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 154-В/08/12/ФО/А, відповідно до якого банк надав, а позичальник отримав грошові кошти в загальній сумі 22 860, 00 доларів США під 0, 01 процент річних (а. с. 11-15, том 1).

Пунктом 1.4 зазначеного договору передбачено, що кредитні кошти позичальник зобов'язався сплачувати в рахунок погашення заборгованості відповідно до графіку, який є невід'ємною частиною договору з кінцевим терміном повернення не пізніше 21 серпня 2015 року ( а. с. 11, 16-17, том 1).

Із пункту 5.1 даного договору вбачається, що позичальник зобов'язаний сплачувати банку інші комісійні винагороди за інші супутні послуги, а саме, плату за управління кредитом в розмірі 0,28 процентів від суми кредиту.

Плата за управління кредитом сплачується позичальником щомісячно не пізніше 10 числа місяця ( а. с. 12-13, том 1).

Згідно з пунктом 6.11 зазначеного договору позикодавець має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей договір та /або вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості у разі затримання ним щомісячних платежів на один календарний місяць (а. с. 12, том 1).

21 серпня 2008 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ЗАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_3 укладено договір поруки (а.с. 17, том 1).

Відповідно до п. 2.1 договору поруки ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання по забезпеченню виконання умов кредитного договору ( а. с. 18).

Зважаючи на те, що відповідач не в повному обсязі виконував обов'язки, покладені на нього за кредитним договором, позивач в березні 2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка була визначена станом на 06 лютого 2014 року та складала 66 009, 19 грн., де заборгованість за тілом кредиту - 5 912, 31 доларів США,. проценти за користування кредитом - 1, 28 грн., комісія за управління кредитом - 10 231, 16 грн., пені за прострочення сплати комісії за управління кредитом - 5 033, 43 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року у справі №643/4547/14-ц з відповідачів на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 55 258, 61 грн. Встановлено, що ОСОБА_2 в рахунок погашення кредиту до ухвалення рішення було сплачено 1 345, 00 доларів США, що еквівалентно 15 593, 75 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції було виконано 25 вересня 2014 року (а.с. 21, 22, 59).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. Визнано зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним договором № 154-В/08/12/ФО/А від 21.08.2008 року виконаними у повному обсязі, на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року. Визнано кредитний договір № 154-В/08/12/ФО/А від 21.08.2008 року, укладений між ЗАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» і ОСОБА_2, таким, що припинив свою дію з моменту його виконання - 25 вересня 2014 року. Стягнуто з ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 74, 75, том 1).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що після 25 вересня 2014 року кредитний договір, а отже і договір поруки, припинили свою дію, у зв'язку з чим суд обґрунтовано відмовив позивачу в стягненні заборгованості за кредитним договором за період з 26 вересня 2014 року по 02 червня 2015 року.

Не погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року було стягнуто з відповідачів заборгованість ОСОБА_2 по кредитному договору, станом на 06 лютого 2014 року, оскільки із зазначеного рішення суду вбачається, що на 06 лютого 2014 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складала 66 009, 19 грн.

В період розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 в рахунок погашення кредитного договору сплачено 1 345, 00 доларів США, що еквівалентно 15 593,71 грн. (а. с. 54 - 56, том 1).

Судом стягнено з відповідачів на користь банку 55 258, 61 грн. (а. с. 54-56, том 1).

Таким чином, окрім частини заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2, яка була визначена банком, станом на 06 лютого 2014 року, ним було сплачено ще 4 842, 13 грн. (55 258,61 грн. + 15 593, 71 грн. - 66 009,19 грн.), тобто заборгованість по процентах, комісії та пенї за період з 06 лютого до 08 травня 2014 року, що також вбачається з ухвали апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2016 року, яка набрала законної сили та якою рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року залишено без змін (а.с. 172, 173, том 1).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що і в даній частині доводи апеляційної скарги ПАТ «Сбербанк» є необґрунтованими.

Крім того, з позовної заяви та наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за кредитним договором ОСОБА_2 обчислюється починаючи з 01 вересня 2014 року, тобто фактично після виконання рішення суду ( а. с. 1-2, 19-20, 31-32, том 1).

Посилання представника позивача на ті обставини, що відповідно до протоколу Роздрібного кредитного комітету від 23 липня 2014 року грошова сума в розмірі 55 258, 61 грн., отримана ними на виконання рішення суду, була конвертована за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 26 вересня 2014 року, а саме, 1 долар - 12, 95057 грн., у зв'язку з чим виникла заборгованість по тілу кредиту, процентах, комісійним та пені, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки у зазначеному судовому рішенні, яким з відповідачів на користь позивача стягнено заборгованість за кредитним договором, сума заборгованості визначена в гривні (а. с. 56, том 1).

Позивачем дане рішення в установленому законом порядку не оскаржувалось.

За таких обставин, правових підстав для конвертації валюти на день виконання рішення у позивача не було.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незастосування до періоду з 13 травня 2014 року по 25 вересня 2014 року, тобто з дня ухвалення рішення до дня його виконання, вимог ст. 625 ЦК України, то зазначені позовні вимоги не були заявлені позивачем та не були предметом судового розгляду ( а. с. 1-2, том 1).

Доводи позивача щодо стягнення процентів, пені, комісії за вказаний період, є необґрунтованими, оскільки вступившим в законну силу рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року та ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2016 року, було визнано факт виконання у повному обсязі зобов'язання за кредитним договором від 21 серпня 2008 року відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року, а також встановлено, що затримка виконання рішення суду була не з вини відповідачів ( а. с. 135 - 137, 172- 173, том 1).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У зв'язку з чим, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для стягнення заборгованості з відповідачів по процентах, комісії, пені за кредитним договором в період з 13 травня по 25 вересня 2014 року.

Доводи представника позивача стосовно того, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року оскаржується в касаційному порядку не можуть бути визнані правовою підставою для скасування рішення суду або зупинення провадження у справі.

Скасування у касаційному порядку рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року буде підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, 313, п. 1 ч.1 ст. 314, ст. 315, ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Сбербанк» - Гурєва Максима Васильовича - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: Т.П. Зазулинська

Т.М. Костенко