Справа № 589/3302/16-ц
Провадження № 2/589/996/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради,

- про зобовязання припинення дій, проведення перерахунку та стягнення моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із вказаним позовом, який мотивував тим, що він, як ветеран війни має 75 % знижку на оплату за користування комунальними послугами в межах середніх норм споживання. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» № 409 від 06.08.2014 року визначено, що на одну особу на місяць встановлена норма користування послугами з централізованого постачання гарячої води 1,6 куб. м. За квітень місяць родина позивача (він та його дружина) спожила 4 куб. м гарячої води, за які повинна сплатити 65,76 грн. Однак відповідач ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт», в порушення вказаних норм, обрахував до сплати за надані в квітні 2016 року послуги з гарячого водопостачання 138 грн 10 к. Позивач двічі звертався до відповідача з пропозицією обрахувати суму до сплати згідно діючого законодавства, однак представники відповідача не погодились. Такими діями йому була спричинена моральна шкода у вигляді душевних страждань, приниження, порушення сну.

Тому, посилаючись на зазначене, позивач просить зобовязати відповідача припинити дію, яка порушує його права, перерахувати суму до сплати за послуги з централізованого постачання гарячої води за квітень 2016 року, встановити суму, яка підлягає до сплати за цей період - 65,76 грн та стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали у повному обсязі, прохали задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, позивач зазначив, що він і телефонував, і звертався на особистий прийом до представників відповідача. Йому пояснили, що, оскільки в квітні цього року гаряча вода подавалась лише 8 днів, а 1,6 куб. м надається на місяць, то вони обрахували плату, розподіливши пільгові куби на кількість календарних днів на місяць та вирахували скільки припадає на 8 днів, а решту води, на їх думку, позивач витратив понад пільгу, тому має оплачувати в повному обсязі. Однак йому не надали чітких пояснень, чому ж саме вони вирішили, що їх обрахунок вірний. Разом з тим, водоканал за водовідведення 4 куб м гарячої води в квітні 2016 року застосував пільгу до 3,2 куб м, як і належить: з розрахунку на місяць, тобто різні організації, що надають комунальні послуги, по різному тлумачать одне і теж положення постанови КМУ № 409 від 06.08.2014 року. Все це змусило його переживати, він став гірше себе почувати. Крім того, він був змушений витрачати свій час на зустрічі з представниками відповідача, звернення до суду, судові засідання.

Представник позивача в судовому засіданні також зазначив, що обрахунок з застосуванням днів, як це зробив відповідач, був би можливий, якщо б про це було чітко зазначено в постанові КМУ № 409, однак в ній зазначено, що 1,6 куб м надається на місяць, а не на 30 днів.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що позивачу послуга з гарячого водопостачання в квітні 2016 року надавалась лише 8 днів, а згідно розяснень Міністерства регіонального розвитку, будівництва і житлово-комунального господарства України пільги на оплату послуг з водопостачання та водовідведення надаються на фактично спожитий обєм води (в рамках соціальних нормативів), і в разі перерви у наданні послуг з технічних причин здійснюється перерахунок пільг на оплату послуг з водопостачання та водовідведення згідно фактичного обєму споживання. Так як показник лічильника позивача за квітень 2016 року складав 4 куб м, а норма споживання для нарахування пільги в квітні дорівнює 0,8533 куб м (з розрахунку на 8 днів, коли подавалась гаряча вода), то сума до сплати за квітень 2016 року становить 138 грн 10 к. Також відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки жодних неправомірних дій по відношенню до позивача ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" не вчиняв. Крім того, договір про надання послуг позивачу відсутній, оскільки ОСОБА_1 в порушення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не звертався до підприємства для укладення договору на основі типового. Тобто відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди як на підставі закону, так і на підставі договору. Також зазначив, що підприємством щомісячно подаються до Управління праці і соціального захисту населення Шосткинської міської ради відомості про нараховану плату за послуги для пільгових категорій споживачів, та управління перевіряє правильність нарахування. Жодних зауважень щодо обрахунку плати за гаряче водопостачання ОСОБА_1 до підприємства від управління не надходило.

Представник Управління праці і соціального захисту населення Шосткинської міської ради в судовому засіданні також заперечила проти задоволення позову, зазначивши, що обрахунок здійснено відповідно до розяснень Міністерства регіонального розвитку, будівництва і житлово-комунального господарства України.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд прийшов до наступного:

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, дружина позивача, показала, що оплатою комунальних послуг та перевіркою правильності їх нарахування займається її чоловік. Після надходження квитанції від ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» за квітень 2016 року, чоловік здійснив свої розрахунки, і сума не збіглася з тією, що зазначена в квитанції. Він їздив на прийом до представників підприємства, повернувся з цієї зустрічі дуже знервований, сказав, що йому не змогли докладно пояснити, як вийшла така сума до сплати. Чоловік за характером не конфліктний, врівноважений, однак ця ситуація на нього вплинула, він став нервовим, навіть почав вживати заспокійливе.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що працює в. о. начальника відділу збуту ТОВ «ШП «Харківенергоремонт», нарахування за гаряче водопостачання здійснюється згідно постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630, виходячи з практики, нарахування здійснюється відповідно до кількості споживачів на звітний календарний місяць. Якщо послуга надається менш ніж місяць, пільга нараховується пропорційно кількості днів в місяці, в яких надавалась послуга. Згідно Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» нормативи споживання визначаються з обрахунку за рік, за місяць, за день, тому підприємство для обрахунку в даному випадку законно застосовувало дні. Те, що КП «Водоканал» за квітень 2016 року при обрахунку плати за гаряче водовідведення застосувало пільгу до 3,2 куб. м на місяць, а не розрахувало по дням, пояснюється, тим, що споживачі, незважаючи на припинення гарячого водопостачання, користуються гарячою водою шляхом її підігрівання за допомогою побутових приладів, а отже відводиться така ж кількість гарячої води.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є ветераном війни учасником бойових дій та згідно п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII має пільгу у виді 75-процентної знижки плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. (а.с. 3)

Пунктом 3 ч. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 6 серпня 2014 р. № 409 визначені соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії: зокрема і для користування послугами з централізованого постачання гарячої води - 1,6 куб. метра на одну особу на місяць.

Будь-яких положень щодо того, яким чином обраховується надання пільгових куб. м гарячої води у разі перерви у водопостачанні вказана постанова не містить.

Згідно квитанції ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» за квітень 2016 року ОСОБА_1 нараховано за постачання гарячої води (вартість постачання 1 куб. м гарячої води - 41 грн 10 к.) за спожиті 4 куб. м 138 грн 10 к. (а.с. 4)

З пояснень представника відповідача, матеріалів справи та наданої розрахункової таблиці вбачається, що при обрахунку суми до сплати відповідачем було визначено, що на 8 днів, в яких в квітні 2016 року подавалась гаряча вода, припадає 0,8533 куб. м (3,2 куб. м : 30 х 8), які оплачуються з застосуванням 75 % знижки, тобто лише 25 % від нарахованої суми (0,8533 х 41,1 х 0,25 = 8,77), таким чином 3,1467 куб м оплачуються за 100 % ставкою (3,1467 х 41,1 = 129,33).

Позивач зазначає, що до сплати за квітень 2016 року належить 65,76 грн, з розрахунку, що спожиті 3,2 куб м оплачуються з застосуванням 75 % знижки (3,2 х 41,1 х 0,25 = 32,88), а 0,8 куб м оплачуються за 100 % ставкою (0,8 х 41,1 = 32,88).

Таким чином, спірним є питання тлумачення положення «держава надає пільги для користування послугами з централізованого постачання гарячої води - 1,6 куб. метра на одну особу на місяць», оскільки позивач вважає, що пільга застосовується незалежно від того, скільки днів в місяці особа отримувала гаряче водопостачання, однак відповідач вважає, що пільга розраховується за фактичними днями, коли надавалась гаряча вода.

При цьому представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні посилаються на розяснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва і житлово-комунального господарства України.

З матеріалів судової справи вбачається, що на письмові звернення позивача йому надавались відповіді щодо правомірного обрахунку ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» плати за квітень 2016 також з посиланням на розяснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва і житлово-комунального господарства України, в яких зазначено, що у разі перерви у водопостачанні з технічних причин, здійснюється перерахунок пільг на оплату послуг з водопостачання і водовідведення за фактичними обсягами споживання. При цьому у письмових відповідях як відповідача, так і управління праці і соціального захисту населення не зазначено жодних реквізитів вказаних розяснень дати, номеру, посади та прізвища особи, яка надавала вказані розяснення, зазначення джерела, де оприлюднені вказані розяснення для загального доступу, що давало б можливість ознайомитись з ними будь-якій особі. (а.с. 18,19, 30-38)

В судове засідання представником третьої особи було надано текст розяснень Міністерства регіонального розвитку, будівництва і житлово-комунального господарства України від 28.10.2014 року № 7/10-12779, адресовані обласним та Київській міській державній адміністрації.

Разом з тим, постанову КМУ № 409 від 06.08.2014 року було доповнено п. 5-1 : «Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, Міністерству енергетики та вугільної промисловості надавати в межах своєї компетенції розяснення щодо застосування державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування.» постановою КМУ № 842 від 28.10.2015.

Тобто, на час надання вказаних розяснень, на які посилаються відповідач та третя особа, Міністерство регіонального розвитку, будівництва і житлово-комунального господарства України не мало повноважень щодо надання таких розяснень, а отже дані розяснення не могли і не можуть використовуватись при обрахунку плати за послуги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону споживач має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Даний перелік щодо прав споживача на отримання інформації не є вичерпним та означає також і право споживача на отримання та доступ до будь-якої інформації що стосується оплати житлово-комунальних послуг, в тому числі і ціни на послуги для осіб, які мають пільги, при наданні такої послуги неповний місяць.

В рішенні «Корецький та інші проти України» Європейський суд зазначив, що закон має бути доступний для конкретної особи і сформульований з достатньою чіткістю для того, щоб вона могла, якщо це необхідно, за допомогою кваліфікованих радників передбачити в розумних межах, виходячи з обставин справи, ті наслідки, які може спричинити означена дія. Ступінь необхідної чіткості національного законодавства яке безумовно не може передбачити всі можливі випадки значною мірою залежить від того, яке саме питання розглядається, від сфери, яку це законодавство регулює, та від числа та статусу осіб, яких воно стосується.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2013 по справі "ОСОБА_7 проти України" визначено, що якість закону, означає, що він має бути доступний для зацікавленої особи, яка, окрім того, повинна мати можливість передбачити наслідки його дії щодо себе, та відповідав принципові верховенства права.

В справі «Сєрков проти України» Європейський суд дійшов висновку про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, по-перше, у зв'язку з тим, що відповідне національне законодавство не було чітким та узгодженим та, відповідно, не відповідало вимозі "якості" закону, що мало наслідком його суперечливе тлумачення Верховним Судом, та, по-друге, у зв'язку з тим, що судами всупереч національного законодавства не було застосовано підхід, який був би сприятливішим для заявника, коли у його справі законодавство припускало неоднозначне тлумачення.

Поняття «закон» у практиці Європейського суду значно ширше від розуміння законодавчого акта. Так, виходячи з практики ЄСПЛ, закон може включати і підзаконні нормативні акти, і навіть за певних обставин сталу судову практику, якщо така практика за законом чи в силу традицій є обовязковою.

Як вже зазначалось, положення постанови КМУ № 409 про «1,6 куб м на одну особу на місяць» є неоднозначним, нечітким, що допускає різне тлумачення, тобто не сформульовані з достатньою чіткістю. Крім того, вказана постанова не містить порядку застосування пільги у разі перерви у наданні послуг.

Розяснення, на які посилаються відповідач та третя особа, також не відповідають вимогам «якості закону», оскільки не оприлюднювалися, не є доступними для споживачів послуг, враховуючи, що вказані розяснення стосуються не тільки позивача, а значного кола споживачів, які мають право на пільги.

Отже, положення як вказаної постанови, так і розяснень не відповідають принципу верховенства права.

Відповідач, здійснюючи розрахунок плати за квітень 2016 року та керуючись при цьому зазначеними розясненнями, не перевірив чи надані вказані розяснення уповноваженою на це особою та чи можуть вони застосовуватись при обрахуванні плати за послуги.

Посилання відповідача на відсутність укладеного з позивачем договору про надання послуг значення для вирішення спору не має, оскільки в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем склались фактичні договірні відносини: відповідач надає послуги з гарячого водопостачання, а позивач здійснює їх оплату.

Крім того, обовязок по укладенню договору покладено як на споживача згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», так і на виробника послуг згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Таким чином, з пропозицією укласти договір може звернутись як споживач до виробника (виконавця) послуг, так і навпаки.

Зважаючи на вказане, суд вважає вимогу позивача про зобовязання відповідача здійснити перерахунок нарахованої йому суми до сплати за послуги з централізованого постачання гарячої води за квітень 2016 року зі встановленням суми, яка підлягає сплаті у розмірі 65 грн 76 к. такою, що підлягає задоволенню.

Заявляючи вимогу про зобовязання відповідача припинити дію, яка порушує його права, позивач та його представник не зазначили ні в позові, ні в судовому засіданні, яку саме дію має припинити відповідач, не надали суд належних доказів, а тому вказана вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Європейський суд з прав людини в Рішенні від 3 травня 2007 року, справа "Бочан проти України" при вирішенні вимоги про відшкодування моральної шкоди відзначив, що заявниця мала зазнати певних незручностей та переживань у звязку з непевністю і безнадією, а тому, здійснюючи свою оцінку на засадах справедливості, частково задовольнив вимоги заявниці щодо стягнення моральної шкоди.

Крім того, в Рішенні від 26 липня 2005 року справа «Сокур проти України» ЄСПЛ вказав, що моральна шкода, яку заявник зазнав в результаті виявлених порушень, не може бути виправленою шляхом лише констатації факту порушення.

Виходячи з вищезазначеного, зважаючи, що позивач в будь-якому разі зазнавав незручностей та переживань у звязку з невизначеністю та необхідністю доводити свою правоту, суд знаходить обґрунтованим та відповідаючим обставинам справи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, в сумі 1 000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 606,32 грн (551,2 грн за задоволену вимогу про здійснення перерахунку та 55,12 грн - за частково (10 %) задоволену вимогу про стягнення моральної шкоди).

Керуючись 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» здійснити перерахунок нарахованої ОСОБА_1 суми до сплати за послуги з централізованого постачання гарячої води за квітень 2016 року, встановивши суму, яка підлягає сплаті ОСОБА_1 за квітень 2016 року, у розмірі 65 грн 76 к.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 1 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» на користь держави судовий збір у сумі 606 грн 32 к.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_8