Справа № 163/2046/16-ц
Провадження № 2/163/318/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_2 до Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно за законом в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом в своїх інтересах та, як законний представник, в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2, який обґрунтувала тим, що 03.01.2016 року помер її чоловік, а неповнолітнього ОСОБА_2 батько, - ОСОБА_3. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул.Лугова, 3, в с.Масловець Любомльського району Волинської області. Спадкодавець за життя заповіту не укладав та єдиними спадкоємцями після його смерті є позивач і неповнолітній ОСОБА_2, як дружина та син останнього. ОСОБА_1 після смерті чоловіка прийняла спадщину у встановленому порядку, оскільки на день відкриття спадщини разом з ним проживала, здійснювала за ним догляд та провела обряд поховання. Окрім цього, ОСОБА_1 у встановлений законом строк також звернулась в нотаріальну контору з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок їй було відмовлено через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, про що їй було видано постанову про відмову у вчиненні даної нотаріальної дії. З викладених підстав та з метою реалізації своїх спадкових прав ОСОБА_1 просила визнати за нею та її неповнолітнім сином право власності по ? за кожним на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул.Лугова, 3, в с.Масловець Любомльського району Волинської області.

В судове засідання сторони не зявились.

Позивач у позовній заяві та доповненні до позовної заяви одночасно просила справу розглядати у її відсутності, у звязку з незадовільним станом здоровя.

Представник відповідача Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, однак від селищної ради в канцелярію суду 16.09.2016 року надійшло повідомлення, датоване 13.09.2016 року за вих.№138/2.13, у якому селищний голова вказав, що селищна рада позовну заяву ОСОБА_1 підтримує та просить справу розглядати у відсутності представника ради.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №181778, виданого виконавчим комітетом Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області 05.01.2016 року, встановлено, що ОСОБА_3 помер 03.01.2016 в с.Масловець Любомльського району Волинської області (а.с.6).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з копії довідки виконавчого комітету Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області від 29.02.2016 за №841, копії витягу з погосподарської книги №3 за 2011-2016 роки Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області та копії облікової картки обєкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки за формою №1, затвердженої наказом Держкомстату від 11.10.2010 р. №418, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, 1982 року побудови, який знаходиться в селі Масловець Любомльського району Волинської області по вулиці Лугова, 3, по особовому рахунку №0104-1, належить ОСОБА_3, який помер 03.01.2016 року (а.с.8, 53, 57-60).

Копією довідки цієї ж селищної ради від 04.08.2016 року за вих.№1965 стверджено, що ОСОБА_3 за вищевказаною адресою користувався присадибною ділянкою, площею 0,60 га (а.с.10).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як встановлено з довідки виконавчого комітету Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області від 29.02.2016 за №841, заповіт від імені ОСОБА_3 даною селищною радою не посвідчувався.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України, першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, ....той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №105599, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції у Волинській області 15.03.2016 року, та копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ №101792, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції 10.08.2009 року (а.с.5, 7).

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 прийняла з дотриманням вимог ст.ст.1269, 1270 ЦК України шляхом подання 02.03.2016 року до Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області заяви про прийняття спадщини (а.с.37).

Згідно ч.ч.4, 5 ст.1268 ЦК України, малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З копіїсвідоцтва про народження серії І-ЕГ №101792, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції 10.08.2009 року, встановлено, що син спадкодавця ОСОБА_2, на момент стерті останнього, був малолітнім (а.с.7).

Отже, спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 прийняли дружина та син останнього: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Крім цього, належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи №17/2016 року до майна померлого 03.01.2016 року ОСОБА_3 свідчить також про те, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, в тому числі на обовязкову частку у спадщині після смерті останнього, немає (а.с.36-53).

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 спадкують по ? частки у приналежному останньому домоволодінні, що по вул.Лугова, 3, в с.Масловець Любомльського району Волинської області.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину за законом (заповітом) на майно, яке підлягає реєстрації, здійснюється нотаріусом після подання правовстановлюючого документа та інформації про реєстрацію в електронному реєстрі житлового будинку. Якщо не подані такі відомості (інформація) та документи, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії.

Постановою Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 03.08.2016 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі їй та її сину ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: с.Масловець, вул.Лугова, 3, Любомльського району Волинської області, після смерті ОСОБА_3, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.13).

Приналежність спадкодавцю ОСОБА_3 вказаного нерухомого майна підтверджується вищенаведеними доказами, а саме, копією довідки виконавчого комітету Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області від 29.02.2016 за №841, копією витягу з погосподарської книги №3 за 2011-2016 роки Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області та копією облікової картки обєкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки за формою №1, затвердженою наказом Держкомстату від 11.10.2010 р. №418 (а.с.8, 53, 57-60).

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 19.09.2016 року за №68371325, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Масловець, вул.Лугова, 3, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, літньої кухні, колодязя, огорожі, хвіртки, які знаходяться в с.Масловець по вул.Лугова, 3, Любомльського району Волинської області, та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії позивачу ОСОБА_1 рекомендовано узаконити вказане спадкове нерухоме майно (а.с.21-25).

Статтею 392 ЦК України установлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням відповідачем позову, суд вважає доведеними.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що за ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_2 слід визнати право власності за кожним по ? частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: с.Масловець, вул.Лугова, 3, Любомльського району Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 15, 60, ч.4 ст.174, ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 328, 368, 370, 392, 1217, 1222, 1261, 1267, 1269, 1270, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/2 частки нерухомого майна, яке знаходиться по вул.Лугова, 3, в с.Масловець Любомльського району Волинської області, та відповідно до технічного паспорта, виданого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» 05.08.2016 року, складається з: житлового будинку А-1, літньої кухні Б-1, колодязя К, огорожі 1, хвіртки 2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 03 січня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук