У Х В А Л А

Справа №2-137/2009р

15.04.2016 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани справу за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

встановив :

Головний державний виконавець відділу ДВС Богородчанського районного управління юстиції ОСОБА_2 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, який є боржником за виконавчим провадженням №11972554, яке відкрито за рішенням Богородчанського районного суду від 20.02.2009 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В судове засідання на розгляд подання головний державний виконавець відділу ДВС Богородчанського районного упраління юстиції ОСОБА_2 не зявилася, подала суду заяву із клопотанням про розгляд подання у її відсутності.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні просив у задоволенні подання відмовити.

Стягувач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила, що не наполягає на обмеженні ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Заслухавши стягувача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду від 20 лютого 2009 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та постановлено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на у тримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У поданні державний виконавець зазначає, що ОСОБА_1 не належно виконує рішення суду і станом на 28.03.2016 року у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 30234 гривні. Остання проплата аліментів відбулася 12.08.2015 року в сумі 3000 гривень.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п.1-9 ч.1 цієї статті. П.5 ч.1 ст.6 Закону встановлено, що обмеження у праві виїзду громадян України за кордон можуть бути встановлені, крім іншого, також у разі ухилення від виконання зобовязань, покладених на особу судовим рішенням до виконання цих зобовязань.

Тимчасове обмеження права боржника на пересування є винятковим засобом впливу на нього, що може бути застосовано судом після вичерпання усіх передбачених законом засобів примусового виконання.

Відповідно до п.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів /посадових осіб/ вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно ухилявся від виконання рішення суду, але в судовому засіданні заявив, що заробітки за межами держави на сезонних роботах у Росії є його єдиним вагомим заробітком, за рахунок якого можуть бути виконані його зобов"язання. Вказав, що вирішив змінити своє ставлення до виконання аліментних зобов"язань і за рахунок коштів, які планує заробити у травні-липні 2016 року має намір погасити існуючий борг. Тому просив у задоволенні подання відмовити.

Стягувач погодилась з тим, щоб в даний час не приймати рішення про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Виходячи з того, що обмеження у виїзді боржника на даний час недоцільне і не сприятиме виконанню судового рішення, то у поданні слід відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України,

ухвалив :

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя