Провадження № 2-о/554/281/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2016 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В.,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1; заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту окремого проживання чоловіка та дружини,-

встановив:

05.12.2016 року заявник звернулася до суду із вказаною заявою, в якій прохала встановити юридичний факт - факт окремого проживання ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 з серпня 1999 року по 2010 рік.Визнати квартиру АДРЕСА_1, придбану за договором купівлі - продажу від 19 жовтня 1999 року , посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В. І., ОСОБА_1 особистою приватною власністю.

Мотивую тим, що 26 лютого 1993 року у Полтавському міському Палаці шлюбів між нею та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. Однак подружні стосунки не склалися та ОСОБА_3 перейшов проживати до жінки, з якою у нього склались в подальшому фактичні шлюбні відносини. При цьому він сплатив ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості майна в сумі 10 тис. грн., за які ОСОБА_1 придбала за договором купівлі-продажу від 19 жовтня 1999 року квартиру АДРЕСА_1, а тому вважає її особистою приватною власністю.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не розірвано.

ОСОБА_3 виїхав у 2000 році спочатку тимчасово, а потім і постійно на роботу та проживання до Португалії та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Заявник зазначає, що має намір продати належне їй нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1.

Однак, враховуючи те, що вказана квартира була придбана в період зареєстрованого шлюбу з покійним чоловіком ОСОБА_3, тому нотаріус не може оформити її відчуження без визначення правого статусу майна.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даною заявою.

Від заявника, її представника та заінтересованої особи надійшли заяви про розгляд справ без їх участі, вимоги прохали задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви.

Судом встановлено, що 26 лютого 1993 року у Полтавському міському Палаці шлюбів зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Від вказаного шлюбу є донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки не склалися, тому ОСОБА_3 та ОСОБА_1 прийшли до взаємної згоди про припинення подружніх стосунків, спільного проживання та добровільно поділили майно, набуте нами в період шлюбу.

ОСОБА_3 залишив житло, в якому проживав із заявницею - квартиру діда останньої -ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1, забрав частину спільного майна подружжя та перейшов проживати до жінки, з якою у нього склались в подальшому фактичні шлюбні відносини. При цьому він сплатив ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості майна в сумі 10 тис. грн.

За вказані кошти ОСОБА_1 придбала за договором купівлі-продажу від 19 жовтня 1999 року квартиру АДРЕСА_1.

Право власності зареєстроване у КП ПБТІ «Інвентаризатор» за реєстровим № 16038 19 жовтня 1999 року.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не розірвано.

ОСОБА_3 виїхав у 2000 році спочатку тимчасово, а потім і постійно на роботу та проживання до Португалії.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

У квартирі АДРЕСА_1 з 3 листопада 1999 року були постійно зареєстровані заявник та її донька ОСОБА_2, ОСОБА_3 у вказаній кваритрі ніколи не проживав.

27 серпня 2015 року ОСОБА_1 знялась з реєстраційного обліку, оскільки має намір продати належне їй нерухоме майно, але в укладенні відповідної угоди останній перешкоджала наявність реєстрації в квартирі доньки ОСОБА_2. Крім того, квартира була придбана в період зареєстрованого шлюбу з покійним чоловіком ОСОБА_3 і нотаріус не може оформити її відчуження без визначення правого статусу майна.

Згідно зі ст. 21 Кодексу про шлюб та сім'ю України кожен із подружжя вільний у виборі занять, професій і місця проживання. Аналогічна норма міститься і у ст. 56 Сімейного кодексу України.

Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, якщо джерелом його придбання були спільна праця, спільні кошти. При цьому кожен з подружжя має право на частину лише того майна, яке було наявним на час припинення спільного ведення господарства ( п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 21. 12. 2007 р. « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Відповідно до зазначених правових норм майно, яке набуте подружжям за час окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин за його особисті кошти , не може бути віднесене до спільної сумісної власності ( ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст. 57 СК України).

Доказами заявленої вимоги є :

-договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 від 19 жовтня 1999 року , посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В. І., згідно з яким вказана квартира придбана ОСОБА_1 особисто;

-рішення Київського райсуду м. Полтави від 23 листопада 2015 року , яким визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в тексті якого зазначено, що власником квартири є ОСОБА_1 і лише остання та її донька в ній були зареєстровані;

-договір про добровільний розподіл майна подружжя та вирішення інших спірних питань щодо користування житлом, розірвання шлюбу тощо від 27 липня - 5 серпня 199 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, згідно з яким остання отримала грошову компенсацію в сумі 10 тис. грн.

З огляду зазначеного, оскільки квартира АДРЕСА_1 придбана ОСОБА_1 під час припинення подружніх стосунків із ОСОБА_3, за рахунок її особистих коштів, то вона є особистою приватною власністю ОСОБА_1

Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 2-5, 58-61, 208, 209, 212-215, 218, 256 - 259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1; заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту окремого проживання чоловіка та дружини - задовольнити.

Встановити юридичний факт - факт окремого проживання ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 з серпня 1999 року по 2010 рік.

Визнати квартиру АДРЕСА_1, придбану за договором купівлі - продажу від 19 жовтня 1999 року , посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В. І. особистою приватною власністю ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.В.Тімошенко