Справа № 263/7152/16-ц
Провадження № 2/263/1841/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

05 серпня 2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, вказуючи, що 13.12.2013 року уклав зі ОСОБА_1 кредитний договір №500439167, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 23663,96 грн., у строк з 13.12.2013 року по 16.12.2018 року, при цьому відповідач зобовязався повертати кредит, виплачувати проценти за його користуванням, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строках та на умовах, що передбачені договором. Свої зобовязання відповідач по укладеній угоді не виконав, у звязку з чим станом на 18.05.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 28900,44 грн., з яких: 22 435,40 грн. заборгованість за кредитом, 1806,49 грн. заборгованість за відсотками, 3 258,55 грн. заборгованість за комісією, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 1378,00 грн., який був сплачений позивачем при поданні до суду даного позову.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляд справи вести в його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.12.2013 року ПАТ КБ «Альфа-Банк» уклав зі ОСОБА_1 договір №500439167, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 23663,96 грн., у строк з 13.12.2013 року по 16.12.2018 року, при цьому відповідач зобовязався повертати кредит, виплачувати проценти за його користуванням, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строках та на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до умов Розділу 1 вказаного договору сума кредиту: 23663,96 грн. (п.2.1.). Номінальна процентна ставка: 11,99 річних (п.2.2.). Дата остаточного повернення кредиту: 16.12.2018 р. (п.2.3.). Комісійна винагорода за управління кредитом 1,70 %, виконання операцій 1,8 %, прийняття готівкових коштів 35 грн., переказ коштів за допомогою програмно-технічного комплексу 10 грн. (п.п.2.8).

Письмові докази по справі, а саме: анкета-заява про отримання кредиту, кредитний договір, графік платежів та розрахунок вартості кредиту, розрахунок заборгованості, вимога про дострокове повернення кредиту, свідчать про отримання кредиту відповідачем та порушення умов щодо його повернення та сплати відсотків по кредиту.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказ на спростування позовних вимог.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором станом на 18.05.2016 року в розмірі 28900,44 грн., з яких: 22 435,40 грн. заборгованість за кредитом, 1806,49 грн. заборгованість за відсотками, 3 258,55 грн. заборгованість за комісією.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 умови вказаного кредитного договору не виконує, підлягає стягненню з останнього на користь позивача вказана сума заборгованості за договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1378 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 11, 57-60, 88, 197 ч.2, 212-215, 224-226 ЦПК 526, 610, 629, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», Законом України «Про Національний банк України», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500439167 від 13.12.2013 року в розмірі 28900,44 грн., з яких: 22 435,40 грн. заборгованість за кредитом, 1806,49 грн. заборгованість за відсотками, 3 258,55 грн. заборгованість за комісією.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови судом першої інстанції в перегляді судового рішення воно може бути оскаржене відповідачем до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Н.В. Хараджа