22-ц/775/315/2016(м)
Головуючий у І інстанції Козлов Д.О.
Категорія 43 Доповідач Ткаченко Т.Б.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Песоцької Л.І., Мальцевої Є.Є.,

cекретар - Брежнєв Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні нерухомим майном, вселення та визначення порядку користування жилим приміщенням, треті особи: Четверта маріупольська державна нотаріальна контора, Маріупольська міська рада, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Четверта маріупольська державна нотаріальна контора, Маріупольська міська рада, про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року до суду з даним позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив визначити між ним та відповідачами порядок користування жилим приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1, усунути перешкоди в користуванні та вселити його в належну йому на праві власності частку вказаного будинку.

ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину від 17 вересня 2003 року, видане Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою Льовочкіну В.А. та свідоцтво про право на спадщину від 10 лютого 2006 року, видане Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1, в частині прийняття у спадщину житлової прибудови літ. А-1-1 недійсними, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане маріупольською міською радою 15 грудня 2005 року Льовочкіну В.А.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні нерухомим майном, вселення та визначення порядку користування жилим приміщенням залишено без розгляду.

З ухвалою суду не погодився ОСОБА_1 і посилаючись в апеляційні скарзі на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу за його позовом повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі посилається на те, що він і його представник були присутніми в судовому засіданні, яке відбулося 28 січня 2016 року, після закінчення якого судом було повідомлено про те, що дату наступного судового засідання їм повідомлять додатково.

Про час і місце судового засідання, призначеного на 11 лютого 2016 року йому відомо не було.

Посилається на те, що справа тривалий час розглядається в суді і замість того, щоб вирішити спір, судом з незрозумілих причин постановлена оскаржувана ухвала.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 та представників Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, Маріупольської міської ради, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про що свідчать записи в книзі телефонограм апеляційного суду за № 628, 929 (а.с.28,29 т.2). Відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_4 та третя особа: Четверта маріупольська державна нотаріальна контора звернулись із заявами про розгляд справи без їх участі (т.1 а.с. 244, 245 ,т. 2 а.с.41).

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_6, які просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду про залишення позову без розгляду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, заперечення представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_3, які просили апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхили, ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд виходив з того, що позивач та його представник були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судові засідання, призначені на 28 січня 2016 року і 11 лютого 2016 року, повторно не з'явилися з невідомих причин, не надавши при цьому суду заяв про розгляд вказаної справи у їх відсутність.

Проте до такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України заява залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За вимогами ст. 1 ЦПК України загальними засадами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 10 ЦПК України зобов'язує суд сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, зокрема, щодо обов'язку довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, попереджувати про наслідки вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 169 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

За змістом вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений в разі повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв'язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунені в майбутньому.

Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та у разі повторної неявки позивача.

Отже, підстава залишення заяви без розгляду, передбачена п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, свідчить про неможливість подальшого її розгляду.

Встановлено, що підставою для залишення заяви без розгляду стали неявки позивача та його представника в судові засідання 28 січня 2016 року та 11 лютого 2016 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що справа знаходиться на розгляді суду з серпня 2015 року.

На час вирішення питання про залишення заяви без розгляду, протягом п'яти судових засідань, які відбулися 29 жовтня 2015 року, 05 листопада 2015 року, 03 грудня 2015 року, 17 грудня 2015 року, 29 грудня 2015 року, судом були заслухані пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи - Маріупольської міської ради, дослідженні матеріали справи, матеріали інвентарної справи № 25180 на спірний будинок, заслухані пояснення спеціаліста - працівника Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» (т.1 а.с. 81, 108, 123, 142, 155).

В судовому засіданні 11 лютого 2016 року, судом дослідженні дві правові справи на спірний будинок (т.1 а.с.193) та безпідставно постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, за наявності можливості її розгляду по суті.

Ухвали суду про обов'язкову явку позивача або його представника до суду для дачі додаткових пояснень, матеріали справи не містять.

Тому, суд неправильно вважав, що неявка позивача та його представника в судове засідання, в такому випадку, є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи, що ухвала суду постановлена з порушенням вимог ЦПК України, колегія суддів вважає, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 304, 307, п.4 ч.1 ст.311, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.Б.Ткаченко

Судді: Л.І.Песоцька

Є.Є.Мальцева