Номер провадження: 22-ц/785/6617/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: Ващенко Л. Г., Вадовська Л. М.

при секретарі Лісник Н. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_3 на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 18 липня 2016 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 10.12.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № ODXRFO02460538. Відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмірі 11250,16 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.06.2010 року. При отриманні кредиту позичальник брав на себе зобов'язання погашати кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, передбачені «Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам». Позивач є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_4 не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого позивач двічі звертався до суду з відповідними позовами та отримав судові рішення від 27.11.2008 року та від 10.09.2013 року про стягнення заборгованості за кредитом. У позові ставить питання про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за кредитом станом на 22.02.2016 року в розмірі 39321,29 грн., поклавши на відповідача судові витрати.

Справа розглянута в заочному порядку.

Заочним рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 18 липня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 18 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку у повному обсязі. Вирішити питання щодо судових витрат. Посилається на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково та відмовляючи позивачу в задоволенні позову в частині стягнення солідарно з позичальника та поручителів заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що договори поруки є припиненими оскільки кредитор не звернувся з позовом до поручителів протягом шести місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № ODXRFO02460538 від 10.12.2007 року, шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), про що свідчить Заява позичальника про приєднання до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 11250,16 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 10.06.2010 року. При порушенні відповідачем зобов'язань із погашення кредиту, він сплачує банку пеню розмір якої зазначений у п. 5.1 Умов за кожний день просрочки. В п. 5.1 Умов зазначено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,5% від суми просроченної заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не меньше 1 гривні. При цьому відсотки за користування кредитом на суму просроченної заборгованості додатково до вищезазначеної пені Банком не нараховується. Згідно з п. 5.3. Умов при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, відповідач ОСОБА_4 не виконав зобов'язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору.

Із доданої до справи копії судового наказу від 27.11.2008 року, виданого Великомихайлівським районним судом Одеської області за заявою ЗАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що з ОСОБА_4 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №ODXRFO02460538 від 10.12.2007 року в сумі 11406,74 грн., з яких 10241,67 грн. заборгованість за кредитом, 6,24 грн. заборгованість за процентами, 1158,83 грн. пеня за неналежне виконання умов договору. Судовий наказ набув чинності 23.12.2008 року.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 10.09.2013 року в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом, з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача була стягнута заборгованість за кредитним договором № ODXRFO02460538 від 10.12.2007 року станом на 23.04.2013 року в розмірі 88636,91 грн., з яких 10241,67 грн. заборгованість за кредитом, 14,63 грн. заборгованість по процентам, 73683,61 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, 4697,00 грн. штраф за неналежне виконання зобов'язань. Рішення суду набуло законної сили 24.09.2013 року.

Вказані судові рішення відповідачем ОСОБА_4 не виконані.

В даному позові позивач ставить питання про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором № ODXRFO02460538 від 10.12.2007 року станом на 22.02.2016 року в розмірі 39321,29 грн., яка розрахована наступним чином. Відповідач станом на 22.02.2016 року має заборгованість - 137016,31 грн., яка складається з наступного: - 10241,67 грн. - заборгованість за кредитом; - 14,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 126760,01 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від загальної суми заборгованості віднімається сума у розмірі 11406,74 грн, яка була задоволена судовим наказом Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27.11.2008 р. та сума, у розмірі 88636,91 грн, яка була задоволена рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 10.09.2013 р. з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", різниця складає 36972,66 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 1848,63 грн. - штраф (процентна складова). В апеляційній скарзі позивач наголошує, що заборгованість у розмірі 39321,29 грн. складається з пені та штрафів.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За правилами частин першої, третьої статті 549 ЦК України)статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Таким чином, пеня це санкція, яка нараховується від першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконане.

Аналізуючи письмові докази які знаходяться в матеріалах справи, зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконує, грошові кошти не сплачує, у зв'язку з зазначеним, колегія судів вважає, що банк має право нараховувати та одержувати неустойку, у вигляді штрафу та пені.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є такими, що заслуговують на увагу, а рішення суду як таке, що ухвалено без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір сплачений при подачі позову у розмірі 1378 грн. 00 коп. та при подачі апеляційної скарги в розмір 1515 грн. 80 коп., в загальному розмірі 2893 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 88, 307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», по довіреності, задовольнити, заочне рішення Велико- Михайлівського районного суду Одеської області від 18.07.2016р. по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, судового збору скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 39321,29грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 1515,80грн.

Рішення набуває чинності негайно після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

ОСОБА_5

ОСОБА_6