ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/910/15-ц
Провадження № 2/210/150/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"29" липня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді Костенко В.В.

з участю секретаря Севанян М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів , розірвання договору та відшкодування збитків , суд, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, в якій просила суд розірвати договір № 491 укладений 02 листопада 2014 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , та стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплачену за договором у розмірі 13 000,00 грн., та пеню у розмірі 45 240,00 грн. У процесі розгляду справи заявлені позовні вимоги позивачем були уточнені , та позивач також просила суд : розглядати справу за первісними позовними вимогами , але з урахуванням і з додаткової позовної заяви , а саме : стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму втрат від інфляції у розмірі 6288,1 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 листопада 2014 року між позивачем по справі ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір № 491 . Відповідно до умов даного Договору виконавець (відповідач) зобовязується організувати роботи по виготовленню, доставці та встановленню конструкцій ПВХ (надалі - ОСОБА_4) за адресою зазначеною замовником , а саме: м. Кривий Ріг, Центрально-Міський ринок, 18 ряд, 65 місце, а замовник (позивач) зобовязується сплатити та прийняти готовий ОСОБА_4 та роботи відповідно до умов Договору. ОСОБА_4 по даному Договору виступала конструкція (розсувні двері із стекло пакетом) загальною площею 12,78 м.кв., профіль алюмінієвий «Aluplast» білого кольору, заповнення конструкції: 4-16-4 (двокамерне скло). Пункт 2 Договору передбачає, що загальна сума договору складає 13 000.00 (тринадцять тисяч) грн., з якої 10 400.00 (десять тисяч чотириста) грн. - задаток, який сплачується разом із підписанням договору, а 2 600,00 (дві тисячі шістсот) грн. сплачується до передачі у власність ОСОБА_4. Пункт 1.9 Договору передбачає, що у вартість ОСОБА_4 включена вартість доставки та встановлення ОСОБА_4. Відповідно до пункту 3.2 строк виготовлення та доставки ОСОБА_4 складає у терміни 10 робочих днів з моменту укладання Договору. Тобто, останній день поставки ОСОБА_4 припадав на 14 листопада 2014 року включно.

Виконавши умови Договору, а саме: сплативши вартість ОСОБА_4, позивач зателефонувала напередодні дня доставки ОСОБА_4 до відповідача для узгодження часу та дати доставки, остання повідомила, що в неї виникли якісь труднощі і в строк обумовлений Договором вона не встигає його доставити, і що дату доставки вона повідомить додатково і завчасно.

В звязку із затримкою доставки ОСОБА_4, позивач повідомила відповідачу про те, що вона в період з 15 листопада 2014 року до 19 листопада 2014 року включно не буде на території України, так як я виїжджала до Туреччини, а тому доставку та встановлення ОСОБА_4 просила не робити за її відсутності.

Але, в порушення умов Договору та домовленостей, відповідач не попередивши позивача за добу до доставки ОСОБА_4 (пункт 3.5 Договору), вирішила скористатися її відсутністю в межах України, і доставити та встановити ОСОБА_4 за її відсутністю 18 листопада 2014 року, при цьому Акт прийому - передачі ОСОБА_4 підписаний ніким не був і взагалі відсутній.

Так, відповідачем було доставлено та встановлено ОСОБА_4, який не відповідає замовленню та умовам Договору, має інші характеристики, ознаки, асортимент та розмір, а саме: конструкція виготовлена із іншого профілю та іншого виробника , який використовується лише для встановлення внутрішньо будівельного використання не потребуючого термоізоляції, а договором передбачався профіль «Aluplast» який має підвищену термоізоляцію, теплоізоляцію та герметичність. Так, коли позивач повернулась в Україну і виявила всі ці невідповідності за Договором , вона одразу склала претензію до відповідача, в якій просила замінити на належний ОСОБА_4 або повернути сплачені кошти, дану претензію було отримано відповідачем 21 листопада 2014 року

Після цього, відповідач приїжджала на місце встановлення даної конструкції, погоджувалась з тим, що конструкцію дійсно необхідно замінювати , так як вона не відповідає замовленню по Договору, але через декілька днів повідомила позивача про те, що відмовляється будь-що замінювати чи повертати кошти.

В звязку з чим, позивач вважає , що своїми діями відповідач порушив умови Договору, завдав їй матеріальних збитків, а тим самим порушив вимоги Закон України «Про захист прав споживачів» та норми Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності .

Відповідач заперечував проти позову і подала до суду зустрічну позовну заяву .

Відповідач та її представник 29 липня 2016 року до судового засідання повторно не зявився , 28 липня 2016 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про перенесення розгляду справи , у звязку з тим, що представник ОСОБА_5 перебуває в м. Києві у службових справах , але доказів на підтвердження вищевказаних обставин не надав. У звязку з вищеназваними обставинами судом було винесено ухвалу про проведення розгляду справи за відсутності відповідача та залишення зустрічного позову без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з відсутністю сторін у судовому засіданні, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 02 листопада 2014 року між сторонами , а саме ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 укладено договір № 491 , на умовах та в порядку, що визначені цим договором. (а.с. 7)

Відповідно до умов даного Договору виконавець (відповідач) зобовязується організувати роботи по виготовленню, доставці та встановленню конструкцій ПВХ (надалі - ОСОБА_4) за адресою , зазначеною замовником , а саме: м. Кривий Ріг, Центрально-Міський ринок, 18 ряд, 65 місце, а замовник (позивач) зобовязується сплатити та прийняти дані готовий ОСОБА_4 та роботи відповідно до умов Договору. ОСОБА_4 по даному Договору виступала конструкція (розсувні двері із стекло пакетом) загальною площею 12,78 м.кв., профіль алюмінієвий «Aluplast» білого кольору, заповнення конструкції: 4-16-4 (двокамерне скло). Пункт 2 Договору передбачає, що загальна сума договору складає 13 000.00 (тринадцять тисяч) грн., з якої 10 400.00 (десять тисяч чотириста) грн. - задаток, який сплачується разом із підписанням договору, а 2 600,00 (дві тисячі шістсот) грн. сплачується до передачі у власність ОСОБА_4. Пункт 1.9 Договору передбачає, що у вартість ОСОБА_4 включена вартість доставки та встановлення ОСОБА_4. Відповідно до пункту 3.2 строк виготовлення та доставки ОСОБА_4 складає у терміни 10 робочих днів з моменту укладання Договору. Тобто, останній день поставки ОСОБА_4 припадав на 14 листопада 2014 року включно.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами визнаються будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Україна як соціальна, правова держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом; держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів (стаття 1, частина четверта статті 13, частини перша, четверта статті 42 Конституції України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. , відповідно по п.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так , відповідно до вимог ст. 664 ЦК України , передбачено обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. ОСОБА_4 вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Частина 1 ст. 671 ЦК України передбачає, якщо за договором переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов'язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Вимоги ст. 672 ЦК України визначають, що якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу. покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений. - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. У разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, або пред'явлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Стаття 688 ЦК України передбачає, що покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. Якщо продавець знав або міг знати про те. що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу. він не має права посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов договору, та на наслідки невиконання покупцем цього обов'язку, встановлені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

У відповідності до вимог ст.666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Так, товаром по даному Договору виступає конструкція (розсувні двері із стеклопакетом) загальне площею 12,78 м.кв., профіль алюмінієвий «Aluplast» білого кольору, заповнені конструкції: 4-16-4 (двокамерне скло). Відповідно до пункту 3.2 Договору строк виготовлення та доставки ОСОБА_4 складає у терміни 10 робочих днів з моменту укладання Договору. Тобто, останній день поставки ОСОБА_4 припадав на 14 листопада 2014 року включно. Відповідно до п. 3.5 Договору замовник сповіщається про передачу ОСОБА_4 за добу.

На виконання умов п.2 даного Договору позивач сплатила всю суму вартість товару у сумі 1З 000,00 грн., з якої 10 400,00 грн. - задаток, які і в момент підписання договору (02 листопада 2014 р.), а 2 600.00 гр до передачі у власність ОСОБА_4 (17 листопада 2014 р.)., про що є відповідний запис на Договорі закріплений підписами сторін. Сплату всієї вартості ОСОБА_4 підтверджує і той факт, що відповідач ОСОБА_4 виготовила та поставила позивачу, в інакшому б випадку у відповідності до п.4.1 Договору, він вважався би розірваним, товар не поставлявся, а задаток би не повертався.

Але, в порушення умов Договору та домовленостей, відповідач не попередивши позивача за добу до доставки ОСОБА_4 (пункт 3.5 Договору) і доставила та встановила ОСОБА_4 за її відсутністю 17 листопада 2014 року. Таким чином , відповідачем було доставлено та встановлено ОСОБА_4 без узгодження із позивачем дати, часу та особи , яка буде представляти інтереси замовника при отриманні ОСОБА_4 та повноваження цієї особи, передавши ОСОБА_4 чоловіку позивача - ОСОБА_7, який в цей час був присутнім на місці встановлення ОСОБА_4, не маючи на це жодних повноважень від позивача, та не знаючи про умови укладеного Договоре та характеристики замовленого ОСОБА_4, а його підпис був лише підтвердженням того , що якийсь товар було поставлений та встановлений за певною адресою , акт приймання - передачі , на який посилається відповідач , від 12 грудня 2014 року не може прийматися судом як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 57-59 ЦПК України, оскільки продавець ОСОБА_3 не повідомлена про те, що товар готовий для передачі , при передачі товару не були надані належні документи , якими підтверджується ідентифікація товару , його якість і відповідність умовам договору.

Так , коли позивач повернулась в Україну до м. Кривого Рогу (20 листопада 2014 року), виявила що поставлений ОСОБА_4 відповідачем не відповідає замовленню та умовам Договору, має інші характеристики, ознаки, асортимент та розмір, а саме конструкція виготовлена із іншого профілю «Solur» іншого виробника «Alpri» який використовується лише для встановлення внутрішньо будівельного використання не потребуючого термоізоляції, а Договором передбачався профіль «Aluplast» який має підвищену термоізоляцію, теплоізоляцію та герметичність. Крім того, заповнення конструкції мало бути двокамерним склом, а встановили конструкцію лише із одного скла, розмір конструкції набагато менший за дверний пройм, на дверях взагалі відсутні будь які ручки чи отвори за які можна було б відкривати двері. Всі ці обставини підтверджуються Актом за підписом свідків та фотографіями встановленого ОСОБА_4 до цього Акту. Одразу після виявлення всіх цих невідповідностей до Договору, позивач склала претензію до відповідача, в якій просила замінити на належний ОСОБА_4 або повернута сплачені кошти, дану претензію було прийнято 21 листопада 2014 року (пре що є відповідний підпис), але належні заходи на виконання претензії відповідачем не були вжиті . В звязку з чим, було подано позов до суду.

Крім того, в процесі судового розгляду позивачем було заявлено клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування у відповідачки технічних паспортів або інших наявних у неї документів, які містять характеризуючи ознаки на конструкції ПВХ із профілю «Aluplast» (який замовлявся по Договору) та із профілю «Solur» (який було фактично встановлено) , ухвалою суду клопотання про витребування доказів було задоволено . Але, відповідач так і не надала документи які витребував суд, надавши документи , які відношення до справи не мають , пояснень стосовно не виконання Ухвали суду також не надала, крім того, жодних документів не було надано стосовно профілю «Aluplast» який був предметом Договору і який повинен був бути поставлений у відповідності за його умовами , тобто підставі ст. 60 ЦПК України не довела свої заперечення .

Відповідно до визначення термінів у ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач у разі виявлення протягом установленого гарантійного строку недоліків у порядку та в строки, встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У відповідності до ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних справ та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що починаючи з моменту направлення претензії 21.11.2014 року і по день ухвалення рішення, відповідачем вищезазначена сума за договором в добровільному порядку погашена не була.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність наявності порушення права позивача у при виконанні відповідачем умов договору , у зв'язку з чим, вважає її вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 сплачена за договором купівлі-продажу вартості товару та робіт доведеними.

Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а у разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість посилань позивача про необхідність стягнення з відповідача суми сплаченої за Договором в розмірі 13 000,00 грн. із врахуванням пені 45 240,00 грн., а також суму втрат від інфляції у розмірі 6 288,10 грн. , у зв'язку з чим суд вважає зазначені вимоги позивача також доведеними та такими, що підлягають задоволенню, а тому загальна сума заборгованості за договором з урахуванням пені за весь час прострочення, а також інфляційних втрат , яка підлягає стягненню з відповідача складає 64 528,10 грн.

Крім того, згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статті 546, 548 ЦК України визначають, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття одинадцята ЦПК України визначає, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 645,81 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 615 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 4,10,18,22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів , розірвання договору та відшкодування збитків - задовольнити .

Договір № 491 укладений 02 листопада 2014 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 розірвати.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплачену за договором у розмірі 13 000,00 ( тринадцять тисяч ) грн., пеню у розмірі 45 240,00 ( сорок пять тисяч двісті сорок ) грн. та суму втрат від інфляції у розмірі 6288,1 ( шість тисяч двісті вісімдесят вісім гривень десять копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у сумі 645,81 (шістсот сорок пять гривень вісімдесят одну копійку ) гривень

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Костенко