Справа №592/3463/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Алфьоров А. М.
Номер провадження 22-ц/788/1366/16 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_3 просив суд визнати недійсним кредитний договір № 0121/08/17-1fv від 11.08.2008 року, укладений з відповідачем по справі, та вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.08.2008 року між ним та акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») був укладений кредитний договір № 0121/08/17-1fv, за умовами якого він отримав кредит у сумі 103 232,00 доларів США на придбання нежитлового приміщення, з подальшим укладанням додаткових угод та додаткових договорів до даного кредитного договору. За умовами кредитного договору кошти були надані йому в споживчих цілях для купівлі приміщення, яке він планував використовувати для власних, особистих потреб, а тому кредитний договір являється споживчим кредитом та регулюється Законом України «Про захист прав споживачів». Під час укладення кредитного договору, так і додаткових договорів, якими вносилися зміни до кредитного договору, а також під час узгодження графіків повернення кредитних коштів (тіла кредиту) відповідач не надав повної та достовірної інформації, щодо сукупної вартості кредиту в абсолютному та відносному значенні, не проінформував про наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача, зазначивши переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, що призвело до неможливості оцінити усі існуючі форми та схеми кредитування, їх переваги і недоліки і відповідально усвідомити характер та обсяг зобов'язань, які виникають внаслідок укладення кредитного договору з послідуючими внесеними змінами до кредитного договору. Про дійсну вартість кредитної послуги дізнався лише при отриманні розрахунку суми боргу. Всупереч вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» він не отримав необхідну, достатню, достовірну інформацію про продукцію (послуги), що мала забезпечити можливість свідомого і правильного вибору, що свідчить про нечесну підприємницьку діяльність, тому такий правочин є недійсним.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Форум» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення, постановивши нове по суті позовних вимог, та судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідача.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що під час укладання додаткових договорів до кредитного договору та під час узгодження графіків повернення кредитних коштів відповідач не надав повної та достовірної інформації щодо сукупної вартості кредиту.

Зазначає, що умови кредитного договору від 11.08.2008 року, додаткової угоди № 4 від 13.02.2012 року «Графік повернення кредиту за кредитним договором» не містять усіх інформаційних елементів, які визначені законом як обов'язкові. Крім того, додатковою угодою № 4, якою був змінений графік повернення кредиту, не визначено в які саме строки сплачуються проценти та їх сума, а тому графік не відповідає та суперечить вимогам ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п.п. 2.1, 2.4, 3.4 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Також вказує, що п. 2.5 кредитного договору та п. 2.6 додаткового договору від 15.12.2011 року одночасно передбачають два різні методи нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не відповідає діючому законодавству та є несправедливими та непрозорими відносно позивача.

В судому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги і просив задовольнити.

Представник банку вважає рішення законним, просив скаргу відхилити, надавши на неї свої заперечення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що 11.08.2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Форум» було укладено кредитний договір № 0121/08/17-1fv, за умовами якого позивач отримав кредит у сумі 103 232,00 доларів США на придбання нерухомості: нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, з кінцевим терміном повернення кредиту по 10.08.2018 року, зі сплатою 13,5 % річних за користування коштами (а.с.10-11).

Додатковою угодою № 1 від 11.08.2008 року до даного кредитного договору узгоджений графік повернення кредиту та сплата відсотків за кредитним договором, з визначеними щомісячними платежами (а.с.12-13).

14.10.2010 року сторони по справі уклали додаткову угоду до кредитного договору від 11.08.2008 року, якою, зокрема, було змінено умови кредитного договору щодо порядку повернення кредитних коштів та процентів за їх користування (а.с. 14).

15.12.2011 року між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір № 3, яким сторони домовились провести реструктуризацію кредитної заборгованості позичальника та змінити валюту зобов'язання за кредитним договором від 11.08.2008 року з долара США на гривню за курсом міжбанківського валютного ринку України. Тому були внесені зміни до вищевказаного кредитного договору, а саме залишок кредитної заборгованості у сумі 90492,78 доларів США, конвертовано за курсом 8,035 грн. за 1 долар США, що становитиме 727109,49 грн. Згідно викладених в новій редакції пунктів кредитного договору: п. 1.1 - сума кредиту становить 727109,49 грн.; п. 1.2 - кредитні кошти надаються строком по 10.08.2033 року; п. 1.3 - за користування кредитними коштами встановлена плата у розмірі 14,50 % річних. Крім того, викладені у новій редакції пункти 2.3 і 2.6 кредитного договору від 11.08.2008 року. Також, сторони, під час укладення додаткового договору № 3, підписали додаток № 1 до кредитного договору, яким визначений графік сплати позичальником платежів в погашення основної заборгованості по кредиту з визначеними щомісячними платежами (а.с.15-18).

Відповідно до нової редакції, п. 2.3 передбачено, що «Позичальник здійснює повернення основної заборгованості по кредиту частинами, протягом кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше, ніж сума, зазначена в додатку № 1 до кредитного договору № 0121/08/17-1fv від 11.08.2008 року, що є невід'ємною частиною договору, на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та процентів № 6880 в Сумській дирекції ПАТ «Банк Форум»… Якщо останній день місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то останнім днем платежу вважається перший банківський день після вихідних, святкових або неробочих днів. Датою повернення кредиту вважається дата зарахування коштів на рахунок № 6880, якщо зарахування відбулося протягом операційного часу та дата наступного робочого дня, якщо зарахування відбулося у післяопераційний час.».

Пункт 2.6 викладено у такій редакції - «Сплата процентів позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. Нарахування процентів здійснюється щомісячно в останній робочий день місяця, при цьому за перший місяць користування кредитними коштами проценти нараховуються з дня отримання кредитних коштів до останнього календарного дня місяця, в подальшому - з першого по останній календарний день кожного місяця, в останній місяць користування кредитними коштами - з першого календарного дня місяця до дня, що передує дню повернення кредиту. При розрахунку плати за користування кредитом приймається рік і місяць, рівні календарній кількості днів.».

13.02.2012 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Форум» укладена додаткова угода № 4, якою був змінений графік повернення кредиту за кредитним договором (а.с.19-21).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вірно зазначив, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, договір укладено у письмовій формі, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Таким чином, істотними умовами даного договору, відповідно до чинного законодавства, являються лише ті, які сторони визначили за взаємною згодою укладаючи договір. Крім того, банком було видано кредит у повному обсязі у строки, зазначені в договорі, тобто свої обов'язки банк виконав належним чином. Факт підписання ОСОБА_3 як кредитного договору, так і наступних додаткових договорів та подальше його виконання також свідчить про згоду останнього з його умовами, які йому в момент укладення договору були зрозумілі.

Окрім того, при проведенні реструктуризації кредитної заборгованості та зміні валюти кредитного зобов'язання відбулись за згодою позичальника зміни раніше укладених істотних умов погашення як кредиту, так і процентів за користування, внаслідок чого додатковою угодою № 4 був змінений графік повернення кредиту, а тому доводи апеляційної скарги щодо суперечності умов сплати кредиту та процентів за користування кредитом визначені п.п. 2.3, 2.6 в редакції договору від 11.08.2008 року з новими редакціями цих пунктів, викладених у додатковій угоді від 15.12.2011 року з подальшою зміною графіку сплати платежів в погашення основної заборгованості по кредиту, не можуть свідчити про не поінформування позивача в письмовій формі про кредитні умови, а саме про наявні форми кредитування визначені споживчим кредитним договором, та не дотримання банком при укладенні додаткової угоди 15.12.2011 року вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і п.п. 2.1, 2.4, 3.4 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року (далі Правила).

Суд вірно дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість посилання позивача на те, що оскільки відповідачем не було надано необхідно, доступної, достовірної інформації про всі умови кредитування, то такий договір є недійсним, на підставі того, що умови кредитного договору не відповідають загальним засадам цивільного законодавства, виходячи з наступного.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (яким відповідно до ст. 4 цього Закону є договір про надання споживчого кредиту) повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.

За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: установлюються обов'язкові для споживача умови, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надаються продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Крім того, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає різні взаємовиключні підстави визнання угод недійсними.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», тобто умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Таким чином, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності (ч. 3 ст. 509 ЦК України); умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 1.2 Правил встановлено, що вони регулюють порядок надання банками споживачу повної, необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або кредитного договору про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 3.1 Правил банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача.

В апеляційній скарзі представник позивача вказує, що банк не надав позичальнику повної та достовірної інформації щодо сукупної вартості кредиту.

Але такі посилання є безпідставними, оскільки в цивільній справі містяться: додаткова угода № 1 до кредитного договору від 11.08.2008 року, якою затверджено графік повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором; додаток № 1 до кредитного договору «Графік сплати позичальником платежів в погашення основної заборгованості по кредиту»; додаткова угода № 4 до кредитного договору від 13.02.2012 року, якою погоджено графік повернення кредиту за кредитним договором, в яких зазначена повна інформація стосовно умов кредитування, з якими позивач ознайомився та прийняв умови кредитування, підписавши вказані додаткові угоди та договори, під час укладення кредитного договору та при подальшій зміні його умов.

Доводи апеляційної скарги про те, що додатковою угодою № 4 не визначено в які саме строки сплачуються проценти та їх сума спростовуються наступним.

Додатковою угодою № 4 від 13.02.2012 року було викладено у новій редакції Додаток № 1 до кредитного договору, що був підписаний сторонами під час укладання додаткового договору № 3 від 15.12.2011 року, тобто було змінено «Графік сплати позичальником платежів в погашення основної заборгованості по кредиту», строки сплати відсотків та їх суми за користування кредитними коштами визначені додатковою угодою № 1 до кредитного договору.

Доводи скарги про розбіжності п. 2.5 кредитного договору та п. 2.6. додаткового договору від 15.12.2011 року щодо методики нарахування процентів за користування кредитом не свідчать про несправедливість чи непрозорість, оскільки конкретні строки сплати відсотків та їх суми за користування кредитними коштами визначені додатковою угодою № 1 до кредитного договору, яку було підписано ОСОБА_3

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому до уваги не приймаються.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: