Справа № 361/202/16-ц Головуючий у І інстанції Білик Г. О.
Провадження № 22-ц/780/2342/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 08.08.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії суддів Журби С.О., Мережко М.В., із участю секретаря Тимошевської С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 08 січня 1991 року виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На обґрунтування ухваленого рішення суд першої інстанції зазначив, що продовжувати спільне життя позивач не бажає, від застосування заходів щодо примирення категорично відмовляється, а тому збереження шлюбу буде суперечити його інтересам.

Із з'ясованих під час розгляду справи взаємин подружжя та із наданих у судовому засіданні пояснень позивача встановлено, що подружжя через сварки, втрату почуттів поваги та любові, різні погляди на сімейне життя, перестали вести спільне господарство.

Відтак, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 08 січня 1991 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний запис в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №1 ( а.с. 8 ).

В шлюбі народилося двоє дітей, які досягли повноліття.

Також судом встановлено, що подружжя через сварки, втрати почуттів поваги та любові, різні погляди на сімейне життя перестали вести спільне господарство, проживають роздільно, унаслідок чого ОСОБА_3 15 січня 2016 року звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Таким чином, суд першої інстанції, обґрунтовано прийшов до переконання про те, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача.

Тим паче, наданий судом апеляційної інстанції строк для примирення сторін позитивних результатів не дав, відношення позивача до розірвання шлюбу не змінилось.

За таких обставин, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 213-215, ЦПК України, правильно прийшов до висновку про задоволення заявлених позовних вимог та ухвалив, в інтересах сторін, законне і обґрунтоване рішення на підставі доказів по справі.

При цьому, дав відповідну оцінку належних і допустимих доказів у справі згідно положень ст. 212 ЦПК України.

А тому, доводи ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст. 111, 112 СК України, ст.ст. 1, 10, 213 ЦПК України, при його ухваленні, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, про неправильне вирішення розподілу судових витрат не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та мстеріалах справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, судом першої інстанції питання про розподіл судових витрат вирішено правильно.

Доводи, про невирішення судом першої інстанції питання про вжиття відповідних заходів щодо примирення подружжя були вирішені апеляційним судом, 04 квітня 2016 року в судовому засіданні був наданий строк на примирення, однак, після закінчення строку на примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Інші доводи, викладені в апеляції, зокрема, про передчасне ухвалення рішення по справі, на переконання апеляційного суду, у даному випадку, правового значення не мають та не спростовують висновки суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог та не є законною підставою, самі по собі, для задоволення апеляційних вимог.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

ОСОБА_4