Справа № 308/3334/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатськоїобласті

у складі головуючого судді Леміш О.М

з участю секретаря Химинець О.Я

позивача ОСОБА_1В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1В звернулася з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - ОСОБА_1Ф та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 30% від заробітку, щомісячно до повноліття дітей. Свій позов позивачка мотивувала тим, що 28 вересня 1996 року між стороонами було укладено шлюб, що стверджується, актовим записом № 12 від 28.09.1996 року та свідоцтвом про шлюб, виданим Сторожницькою сільською радою від 28.09.1996 року. За час перебування у шлюбі у сторін є спільні діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони у шлюбі прожили тривалий час, однак останнім часом стосунки погіршилися, а згодом - припинились зовсім. Причиною такого розладу стало різне ставлення до життя, втрата у сімейних відносинах почуттів взаємної любові, порозуміння, дружби, взаємодопомоги. У зв'язку з цим весь цей час шлюб існує формально.Питання майна, набутого в період перебування мене та відповідача в шлюбі, будуть вирішуватись поки що в позасудовому порядку шляхом взаємних поступок та інтересів кожного з подружжя.

Також на час звернення до суду між сторонами не врегульовано питання щодо утримання дітей, тому оскільки відповідач офіційно працює, позивачка просить суд стягнути на її користь заявлені аліменти.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд такий задовільнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Так як, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши позивачку, яка погодилась на розгляд справи у відсутності відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши допустимість та належність кожного доказу, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено , що 28 вересня 1996 року між ОСОБА_1В та ОСОБА_2Ф було укладено шлюб, що стверджується, актовим записом № 12 від 28.09.1996 року та свідоцтвом про шлюб, виданим Сторожницькою сільською радою від 28.09.1996 року. За час перебування у шлюбі у сторін є спільні діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно викладених позивачем обставин, які визнані відповідачем, сім'я фактично розпалася внаслідок різних поглядів на життя, відсутність спільних інтересів та бажання зберігати шлюб.

Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушуванн жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, без згоди подружжя подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін.

За таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Належними доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджується, що від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3Р, який є повнолітнім та сина ОСОБА_4Р .

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Разом з тим, обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 180 СК України.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу - в сумі 551,60 грн., а також необхідно стягнути з відповідача судовий збір за вимогу про стягнення аліментів в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду з позовною вимогою про стягненн аліментів була звільнена від його сплати.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 180 СК України, ст.ст. 10, 60, 79, 88, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 (89421, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Ужанська. буд. 60, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (89421, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Ужанська, буд. 60, ідентифікаційний код: НОМЕР_2) , зареєстрований Сторожницькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 12 від 28.09.1996 року - розірвати.

Встановити місце проживання дитини ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2) з ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (89421, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Ужанська, буд. 60, ідентифікаційний код: НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, у розмірі 30% від заробітку (доходу) ОСОБА_2.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище «Костик».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, судовий збір в розмірі 551 грн. 60 копійок , а також 551, 60 грн. в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення .

СУДДЯ: Леміш О.М