1Справа № 335/7006/15-ц 2/335/857/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Кудряшовій Ю.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

У позовній заяві зазначав, що у звязку з робою на шахтах довгий час отримав інвалідність і на цей час визнаний інвалідом 2ї групи загального захворювання. Чергове обстеження здійснено 26.11.2013 року і інвалідність встановлено безстроково. На цей час отримує пенсію в сумі 1439,38 грн. і є непрацездатним. При цьому із пенсії здійснюються відрахування по 20 відсотків щомісяця на погашення боргу в сумі 3891,18 за поставлене тепло в квартиру за судовим наказом на користь Концерну «Міські теплові мережі». Зазначений борг виник у звязку з тим , що відповідач не виконує свої обовязки щодо утримання квартири та сплати платежів за надання послуг. Таким чином, за отримані доходи не в змозі сплачувати витрати на лікування , проживання , утримання житла, з дочкою про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушений звернутися до суду. В звязку з чим, просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісяця.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначаючи, що дочка належним чином не виконує своїх обовязків по утриманню непрацездатного батька, а позивач потребує утримання від дочки, оскільки отриманої пенсії не вистачає на лікування та придбання необхідних речей, і на оплату комунальних послуг, внаслідок чого утворилися великі борги.

Відповідач у судовому засіданні проте позову заперечує, зазначаючи, що на теперішній час вона не працює, має на утриманні дитину, у позивача є також інший син, до якого позов не предявлено, дохід позивача перевищує прожитковий мінімум, просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії І І І ЕД № 439410 виданого 02.04.1985 року Боково-Платовською селищною радою м.Антрацит ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2 (прізвище до шлюбу) ОСОБА_5, вказані обставини не заперечені і відповідачем у судовому засіданні.

В квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані та мешкають постійно позивач ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_2 (прізвище до шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_5, донька відповідача ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджуються довідкою ЦОА МКП «Основаніє» від 01.07.2015 року № 9085 (а.с. 4).

ОСОБА_4 є інвалідом 2ї групи загального захворювання, інвалідність встановлена безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 26.11.2013 року (а.с.5) та індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 621 від. 27.11.2013 року( а.с.6).

Згідно до довідки до акту огляду МСЕК від 6.11.2013 року та індивідуальною програмою реабілітації інваліда ОСОБА_4 рекомендовано лікування в умовах стаціонару (в лікарні )1-2 рази на рік, диспансерний облік та лікування амбулаторно у пульманолога за місцем проживання, санаторно-курортне лікування тощо. (а.с.6-11)

ОСОБА_4 отримує пенсію в УПФУ в Орджонікідзевському районі, розмір пені згідно довідки становить 1439,38 грн.

При цьому з пенсії ОСОБА_4 здійснюється відрахування по 20% щомісячно на погашення боргу в сумі 3891, 18 грн. за поставлене тепло в квартиру за адресою АДРЕСА_2 за судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 року.(а.с.13).

Як вбачається із довідки УПФУ в Орджонікідзевському районі від 25.02.2016 року фактично розмір отриманої ОСОБА_4 пенсії за вирахуванням утриманих грошових коштів становить 1151,80 грн.

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

Стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків передбачено главою 17 розділу ІІІ СК України, яка містить ст.ст. 202-206.

Відповідно до ст. 202 СК України, на підставі якої був заявлений позов, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Такий обов'язок дітей закріплений в ст. 51 Конституції України.

За вимогами ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до вимог п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є непрацездатною особою за віком, інвалідом другої групи, має хронічні хвороби, за медичними показниками для підтримки здоровя рекомендовано приймання ліків. Джерелом доходу позивача є пенсія в розмірі 1439,38 грн. (фактично 1151,80 грн). Доказів того, що позивач окрім пенсії має інший дохід відповідачем суду не надано.

Встановлення групи інвалідності передбачає високий ступінь втрати здоров'я та необхідність витрат, які виходять за межі вартісної величини для забезпечення функціонування організму здорової людини. ОСОБА_4 є непрацездатним, це свідчить про його нездатність до праці та неспроможність отримання доходу у вигляді заробітної плати.

Розмір пенсії недостатній для забезпечення життєво-необхідних потреб та явно недостатній для забезпечення реалізації права на достатній життєвий рівень, гарантований ст. 48 Конституції України.

Обмеження задоволення потреб позивача прожитковим мінімумом не відповідає вимогам ст.ст. 48,51 Конституції та Закону України «Про прожитковий мінімум».

Закон «Про прожитковий мінімум» дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою соціальних гарантій громадян, встановлених ст.46 Конституції України.

Проте ст.ст.1,2 Закону України "Про прожитковий мінімум" не визначено розмір прожиткового мінімуму, який необхідно застосовувати при вирішенні питання про права на отримання аліментів непрацездатними батьками від своїх повнолітніх дітей.

Отже, нарахування ОСОБА_4 пенсії в розмірі, хоча і з перевищенням прожиткового мінімуму, за вищенаведених обставин не позбавляє його права отримання аліментів від повнолітньої дочки.

При цьому, законодавець пов'язує обов'язок дітей утримувати батьків за двох обставин: коли батьки є непрацездатними та якщо вони потребують матеріальної допомоги, і законодавством не визначено обмеження в отриманні аліментів у разі, якщо отримуваний дохід батьків, на користь яких стягуються аліменти, перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили, а тому ці посилання відповідача є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач потребує догляду за станом здоров'я, придбання ліків, несе витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги, придбанні побутових предметів першої необхідності та харчів, інших доходів, крім пенсії, не має, тобто є непрацездатною особою та потребує матеріальної допомоги.

При цьому, у судовому засідання також встановлено, що ОСОБА_4 має іншу дитину сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження а.с. 46).

У судовому засіданні представник позивача не заперечує зазначеного факту, зазначив, що до сина позивач позов не предявив з тих підстав, що син мешкає у Донецькій області і звязку з ним немає.

Разом з тим, те, що позивач має іншу дитину, враховується судом при визначенні розміру аліментів відповідно до ч.2 ст.205 СК України .

Як встановлено у процесі розгляду справи, відповідач працювала у ПОП ОСОБА_8 (довідка про доходи з 27.10.2014 року по грудень 2015 року), однак згідно до трудової книжки (оригінал якої оглянуто в судовому засіданні) ОСОБА_2 31.03.2016 року була звільнена з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Дані про наявність у ОСОБА_2 на час розгляду справи доходів у матеріалах справи відсутні.

Отже на час розгляду справи матеріальний стан відповідача є гіршим, ніж у позивача, судячи з розміру доходів кожного з них.

Однак, вказана обставина не звільняє відповідача від обов'язку утримувати непрацездатного батька, проте враховується судом при визначенні розміру щомісячного аліментного платежу.

До того ж, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: відсутність у відповідача постійних доходів, наявність на утриманні відповідача дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.48), стан здоров'я ОСОБА_4, розмір його доходів та наявність у нього іншої дитини сина, до якого позов не предявлено, суд визначає розмір аліментного платежу з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін у твердій грошовій сумі розміром 300 грн., а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Слід зазначити, що ст.ст. 202-206 СК України, якими передбачено порядок стягнення аліментів на утримання батьків, не передбачається стягнення вказаних сум з моменту пред'явлення позовної заяви до суду, тому, на користь позивача підлягають стягненню аліменти на його утримання у розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, довічно.

Дане рішення відповідатиме визначеним у ч.9 ст.7 СК України загальним засадам регулювання сімейних відносин таким як справедливість, добросовісність і розумність.

Варто зазначити, що відповідно до вимог ст. 51 Конституції України та ст. ст. 201, 202, 205, ч. ч. 1, 3 ст. 172 СК України, з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", належних доказів на підтвердження того, що відповідач має бути звільнена від обов'язку утримувати непрацездатного батька не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Також в силу ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який був звільнений від сплати судового збору у розмірі 243,60 грн. при подачі вищезазначеного позову до суду у цій справі, судовий збір слід стягнути з відповідача у дохід держави за рішенням суду.

У позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України).

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на дату подання позову), за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654 грн.).

У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки на підставі Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_4 звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви з ОСОБА_4 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 10-11, 57-61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,ІПН НОМЕР_1 яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3, аліменти у розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, довічно.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 у дохід держави судовий збір 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.В.Апаллонова