ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/8357/16-ц
провадження № 2/753/4803/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі КУБІВ С.І.

за участю

позивача ОСОБА_1;

відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає коштів на утримання малолітньої доньки, а тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) позивач має право на стягнення аліментів у розмірі 1 000 грн. щомісяця, починаючи з 24 липня 2015 року і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 01 червня 2016 року відкрито провадження у даній справі та її розгляд призначено у судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що на даний час знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2.

Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на її утримання та виховання.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Оскільки малолітня дитина проживає з матір'ю, батько - відповідач по справі зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи, відсутність домовленостей між батьками щодо утримання дитини та невиконанням відповідачем цього обов'язку, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З наданих відповідачем у судовому засіданні пояснень вбачається, що він не працює та отримує нерегулярний, мінливий дохід, а тому суд дійшов висновку про необхідність визначити розмір аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Частиною першою ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з викладеного вище, відсутності будь-яких доказів з боку позивача про вжиття нею заходів до стягнення аліментів починаючи з 24 липня 2015 року та ухилення відповідача від їх сплати, а перешкод позивачу для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів не було, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення її вимог в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів за минулий період, а відтак, врахувавши те, що відповідну позовну заяву позивачем подано лише 27 квітня 2016 року, що підтверджується відміткою загальної канцелярії суду (а.с. 1), відповідно до ст. 191 СК України саме від дня пред'явлення позову підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх дитини.

Враховуючи вищевикладене та стан здоров'я дитини, її матері, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який має нерегулярний, мінливий дохід, відсутність у відповідача аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з 27 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись стст. 7, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, стст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 218, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3) аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з 27.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.