РІШЕННЯ

іменем України

28 квітня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Іванової О.В.

представника позивача ОСОБА_1

прокурора Колот Н.М.

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Зміївської районної державної адміністрації Харківської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягування аліментів, третя особа: Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації,

в с т а н о в и в:

03.03.2016 року Зміївська районна державна адміністрація Харківської області, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, звернулася до суду з позовною заявою з вимогою: позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 400 грн.; стягнути з відповідачки судовий збір.

В обґрунтування позову голова Зміївської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_5 зазначив, що відповідачка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово мешкає за адресою: Харківська область, Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Ковтуна, б. 15, має малолітнього сина ОСОБА_3, 08.12.2014 народження.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №7 від 06.01.2015 року, батько дитини записаний зі слів матері, згідно частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

06.01.2015 року ОСОБА_4 написала заяву про тимчасове влаштування дитини до державного закладу. Розпорядженням голови Зміївської районної державної адміністрації від 28.01.2015 року №33 малолітню дитину ОСОБА_3 було влаштовано до державного дитячого закладу на повне державне утримання.

За час перебування дитини в державному закладі мати не відвідувала дитину та не цікавилась станом здоровя та розвитку свого сина. З заявою про повернення їй сина також не зверталася, що свідчить про відсутність з боку матері турботи про виховання дитини, піклування про фізичний, духовний та моральний стан, що порушує права дитини.

Згідно з висновком від 19.02.2016 року, комісія з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки через вік малолітній ОСОБА_3 не в змозі захистити свої порушені права та реалізувати процесуальні повноваження, орган опіки та піклування звернувся до суду в його інтересах з позовом про позбавлення батьківських прав згідно із статтею 165 СК України.

Представник позивача ОСОБА_1, прокурор Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 та представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовну заяву з підстав, викладених у ній, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу за її відсутністю.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно копій свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження вбачається, що ОСОБА_4 є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про батька зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. (а. с. 3, 7).

За розпорядженням голови Зміївської районної державної адміністрації №33 від 28.01.2016 року, на підставі заяви ОСОБА_4 про влаштування її сина до державного закладу на повне державне утримання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, влаштований до державного закладу на повне державне утримання. (а. с. 13).

З інформації головного лікаря КЗОЗ Обласного Будинку дитини №2 ОСОБА_7 та акту, складеного 03.07.2015 року працівниками КЗОЗ Обласного Будинку дитини №2, вбачається, що за весь час перебування в закладі дитину ОСОБА_3 ні мати, ні близькі родичі не відвідували та не цікавились станом його здоров'я та розвитку, не телефонували до закладу. (а. с. 5, 6).

19.02.2016 року Комісією з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації Харківської області надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2. (а. с. 8-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідністю зі ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

У відповідністю зі ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обовязковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Зазначеними вище, дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, і це, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку по утриманню дитини, тому належить стягнути з відповідачки, яка не має постійного заробітку, аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 400 грн.

За таких обставин, позовна заява Зміївської районної державної адміністрації Харківської області є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Зміївської районної державної адміністрації Харківської області задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., аліменти на його утримання в розмірі 400 (чотириста) грн., що підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 03.03.2016 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні, - в той самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: