Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 335/5041/15 Головуючий у 1 інстанції: Соболєва І.П.
№ провадження 22-ц778/1365/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М.С.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в особі представника ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в особі філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в м. Запоріжжя про стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в особі філії ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в м. Запоріжжя про стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що він є власником автомобіля марки «ACURA MDX», 2007 року випуску, номерний знак ТО 161ВО.

Вказаний транспортний засіб застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на підставі договору добровільного комплексного автострахування № 06/0657561/1002/12 від 20.12.2012 року.

Зазначає, що у період часу з 02.07.2013 року по 03.07.2013 року з автомобілем стався страховий випадок, а тому 03.07.2013 року він звернувся до Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також із заявою до відповідача про настання страхового випадку.

Згідно звіту № 75/455 вартість відновлювального ремонту автомобілю складає 281 979 грн. 72 коп., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 88 323 грн. 57 коп.

ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» виплатило йому страхове відшкодування, однак в розмірі 46 689 грн. 74 коп. та лише 29.08.2014 року.

Оскільки відповідач відмовляється виплачувати належну йому суму страхового відшкодування, тому заявлені вимоги про стягнення завданої матеріальної шкоди, що складає різницю між необхідною сумою для проведення відновлювального ремонту і вже виплаченою страховою сумою.

Крім того, зазначає у позові, що діями відповідача йому завдано моральну

шкоду, яка полягає у несвоєчасному відшкодуванні страхового відшкодування, необхідності

збирання ряд документів для отримання страхового відшкодування, відстоювання правової

позиції, а також відновлення транспортного засобу тощо, такі дії принизили його честь та гідність.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 501 580 грн. 61 коп.. з яких: 235 289 грн. 91 коп. - несплачена частина страхового відшкодування. 112 222 грн. 48 коп. - пеня за прострочення виплати страхового відшкодування, 139 877 грн. 38 коп. - розмір витрат інфляції та 14 190 грн. 77 коп. розмір трьох відсотків річних та 50 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2015 року позов задоволено частково

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в особі філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в м. Запоріжжя на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 501 580 грн. 61 коп. з яких: 235 289 грн. 91 коп. - несплачена частина страхового відшкодування. 112 222 грн. 48 коп. - пеня за прострочення виплати страхового відшкодування, 139 877 грн. 38 коп. - розмір витрат інфляції, 14 190 грн. 77 коп. розмір трьох відсотків річних.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в особі філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в м. Запоріжжя на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. 00 коп.

В задоволені інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в особі філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в м. Запоріжжя на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 3 987 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 20 грудня 2012 року між Позивачем та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було укладено договір добровільного комплексного авто страхування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/0657561/1002/12

Відповідно до договору страхування було застраховано майнові інтереси позивача, пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «ACURA MDX», реєстраційний номер ТО 16 ВО.

Позивачем на підставі Договору були застраховані слідуючи ризики: «ДТП», «Стихійні лиха», «Пожежа», «Протиправні дії третіх осіб -ПДТО», «Викрадення».

Договір страхування передбачає виникнення цивільно-правових відносин, порядок здійснення яких визначається Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування" і іншими нормативно - правовими актами, що регулюють такий вид відносин.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальникові, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з статтею 979 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За правилами статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування", передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника.

Відповідно до статей 627, 629 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обовязковим для виконання.

Пунктом 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, підписавши договір, який укладався на підставі Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 20601 від 20.10.2006 року, ОСОБА_4 підтвердив свою обізнаність щодо їх змісту і дав згоду на їх застосування, не висловивши будь-яких заперечень щодо передбачених цими правилами прав та обов'язків страховика і страхувальника, а також щодо інших умов страхування, а також щодо порядку визначення розміру збитку та страхового відшкодування, про що свідчить його підпис в договорі.

Судом встановлено, що в ніч з 02.07.2013 року на 03.07.2013 року в м. Запоріжжя по вул. Студентський, 31, застрахований ТЗ був пошкоджений невстановленими особами, внаслідок чого автомобіль «ACURA MDX», реєстраційний номер ТО 16 ВО було розкомплектовано, тобто було викрадено внутрішні електронні прилади ТЗ.

03 липня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд виходив із того, що звіт автотоварознавчого дослідження № 455 від 08.11.2013 року проведений автотоварознавцем ОСОБА_5 на замовлення ПрАТ «СК»ПРОВІДНА» є неналежним доказом в зв'язку з тим, що Страховик відступив від умов договору страхування та звернувся до СПД ОСОБА_5 лише 11.10.2013 року, що є поза межами положень розділу 29 договору, в зв'язку з чим, суд вказаний звіт, поставив під сумнів та зазначив, що судом надається перевага звіту авто товарознавчого дослідження №75/455 від 09.02.2015 року проведеного тим же автотоварознавцем ОСОБА_5, але на замовлення ОСОБА_4

Проте такий висновок суду не узгоджується з умовами укладеного між сторонами договору страхування та Правилами страхування на підставі яких було укладено договір, а саме суд не звернув уваги на те, що за результатами огляду пошкодженого ТЗ, проведеного 05.03.2013 року страховиком у присутності страхувальника було встановлено, що крім пошкоджень скла та карти двері в салоні застрахованого ТЗ відсутні будь-які сліди зламу частин салону автомобіля, при цьому відсутні сліди пошкодження електропроводки, незважаючи на те, що в ТЗ були викрадені виключно внутрішні електронні прилади.

Відповідно до п. 29.1. договору страхування, страхове відшкодування (страхова виплата) підлягає виплаті після повного встановлення обставин, причин та розмірів заподіяної шкоди та (або) заявлених збитків внаслідок настання страхового випадку на підставі письмової заяви страхувальника та страхового акту, складеного страховиком.

Згідно п. 29.2. договору страхування, з метою прийняття рішення про здійснення виплати або відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування (страхової виплати), у випадках, якщо на підставі наданих страхувальником або одержувачем страхового відшкодування документів неможливо встановити факт, обставини, причини настання страхового випадку та розмір завданого збитку (шкоди), страховик робить запити до компетентних органів, підприємств, установ та організацій про відомості пов'язані з настанням цього випадку та має право призначити незалежну експертизу. Протягом 10 робочих днів з моменту одержання страховиком від одержувача страхового відшкодування останнього з документів, передбачених розділом 28 договору на запити страховика до компетентних органів, підприємств, установ, організацій, страховик приймає рішення про здійснення виплати страхового відшкодування та складає страховий акт і протягом 15 робочих днів з дня складання страхового акту здійснює виплату страхового відшкодування. Днем здійснення виплати вважається дата списання коштів з поточного рахунку страховика(п.29.2.1. Договору).

Відповідно до п. 12.7.1. п. 12.7. Розділу 12 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) №20601 від 20.10.2006 року, Страховик має право відстрочити прийняття рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті страхового відшкодування на строк, що не перевищує 12 місяців з моменту отримання заяви про факт настання страхового випадку.

Пунктом. 37.2. договору страхування передбачено, що при пошкодженні застрахованого ТЗ розмір прямого реального (матеріального) збитку складається з вартості витрат на відновлювальний ремонт застрахованого ТЗ та (або) ДО згідно з рахунком СТО або висновком експерта (в тому числі на придбання запасних частин та матеріалів) відповідно до варіанта, зазначеного в п. 11 договору.

Відповідно до п.11 договору страхування, при укладанні договору страхування позивач (страхувальник) особисто обрав порядок визначення вартості відновлювального ремонту, а саме за Варіантом 2 (п.11.2. договору) - згідно з висновком спеціаліста експертної організації.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції не звернув уваги на те, що страховик відповідно до обраного страхувальником порядку визначення вартості відновлювального ремонту (п.11.2. договору) з метою з'ясування вартості матеріального збитку та розміру заподіяних збитків, в межах строків передбачених в договорі страхування та Правилах (п.29.1., п.29.2., п. 29.3. Договору) використав право передбачене договором та замовив автототоварознавче дослідження.

На виконання замовлення ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» оцінювачем ОСОБА_6 08.11.2013 року виготовлено Звіт № 455 про проведення оцінки колісного транспортного засобу. «ACURA MDX», державний номер НОМЕР_1, відповідно до якого: вартість відновлювального ремонту складає 130138,64 грн.;вартість відновлювального ремонту без врахування ПДВ складає 45368,61 грн.

Відповідно до п. 37.5. Договору, при пошкодженні застрахованого ТЗ, крім випадків конструктивної загибелі, розмір страхового відшкодування визначається у розмірі витрат на відновлювальний ремонт з вирахуванням розміру ПДВ (п. 37.5.2. договору), крім випадків перерахування страхового відшкодування на СТО, що є платником податків (п.37.5.3. Договору) та надання страхувальником документів, що підтверджують факт виконання відновлювального ремонту СТО, яка є платником ПДВ, та факт оплати таких робіт. (п.37.5.4. Договору), а також розміру франшизи (п.37.5.5. договору).

На підтвердження вартості відновлювального ремонту, ОСОБА_4, в процесі врегулювання збитку на підставі п. 36.1.1. Договору страхування, було надано ПрАТ «СК «Провідна» рахунок ПП Артеменко (не платник ПДВ) № 63 від 31.07.2013 року на суму 165 964, 00 гривень. Документів на підтвердження факту проведення відновлювального ремонту та його оплати у ПП Артеменко, ОСОБА_4 ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції не надав.

Як видно з матеріалів справи 28.08.2014 року, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 у розмірі 45 368,61 грн. (з вирахуванням ПДВ на підставі п.37.5.2. Договору), що підтверджується страховим актом № НОМЕР_2.

Відповідно до п.26.4.5. Договору страхування, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нарахована пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до п.26.4.5. Договору страхування, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати неустойки ( штрафу, пені) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нарахована пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

З матеріалів справи вбачається і не заперечується відповідачем, що ними виплата страхового відшкодування прострочена на 56 днів, у звязку з чим 28.04.2014 прийнято рішення про виплату страхувальникові пені у розмірі 1321,13 грн., що підтверджується страховим актом № НОМЕР_2.

Задовольняючи позов в частині стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 235 289,98 грн., суд першої інстанції не навів мотивів в рішенні з яких виходив приймаючи вказане рішення, не послався на норми закону та умови договору страхування

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не дослідив матеріали справи в повному обємі, а обмежився лише Звітом № 75/455 від 09.02.2015 та не перевірив де знаходиться автомобіль, чи він ремонтувався, ким ремонтувався, чи мала особа яка ремонтувала застрахований автомобіль право на здійснення такої діяльності, а також спеціальні знання та навики з виконання таких робіт, також; судом не встановлено які саме автозапчастини купувались для ремонту, де купувались та за яку вартість.

В матеріалах справи відсутні докази, тому, що позивачем для здійснення відновлювального ремонту автомобіля ACURA MDX державний номер ТО16ВО, внаслідок його пошкодження 02.07.2013 року, було витрачено більше коштів, ніж виплаченого відшкодування в розмірі 46368,61 грн.

Стягуючи з ПрАТ «СК «Провідна» моральну шкоду на користь позивача суд не враховує, що відповідно до п. 31.4. договору страхування сторони домовились, що крім випадків, коли інше передбачено частиною 2 «Нові можливості КАСКО», не підлягають відшкодуванню непрямі збитки, зокрема моральна шкода, упущена вигода, втрачений (неотриманий) прибуток, витрати на реєстрацію або зняття з обліку ТЗ в уповноважених органах МВС тощо.

Таким чином, стягнення з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» моральної шкоди суперечить укладеному між сторонами договору.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними вимоги ОСОБА_4 про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, оскільки до правовідносин, що виникли між сторонами, не можуть застосовуватися положення статті 625 ЦК України.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не врахував, що обставини на підтвердження позову позивачем доведені не були. Висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням вищевказаних норм процесуального і матеріального права, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення в справі про відмову в задоволенні позову відносно ПАТ "Страхова Компанія «ПОВІДНА».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені відповідачем витрати по сплаті судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанцій підлягають стягненню з ОСОБА_4 у сумі 4019 грн.40 коп.

Керуючись ст. ст. 307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в особі представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2015 року в цій справі скасувати, та ухвалити нове рішення наступного змісту:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» про відшкодування шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» ЕДРПОУ 23510137 судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 4019 грн.40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: