АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/3732/13-ц Номер провадження 22-ц/786/1265/16Головуючий у 1-й інстанції Куц Т.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Панченка О.О.

При секретарі : Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 2 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 2 грудня 2014 рокув позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено повністю за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ПАТ «Приватбанк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, 11 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник ПАТ «Приватбанк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №PLRLG2, відповідно до умов якого позичальник отримав кошти в сумі 6976,58 грн. на споживчі цілі.

В жовтні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до банку з заявою про зміну валюти кредиту та просив заборгованість в розмірі 6124 грн. 50 коп. конвертувати в долари США.

В додатковій угоді до кредитного договору, в розділі 8 сторони визначили, що станом на 20 жовтня 2008 року заборгованість по кредитному договору №PLRLG2 складає 6124,5 грн., що еквівалентно 1173,28 долари США.

В звязку з неналежним виконанням умов договору, станом на 22 жовтня 2013 року утворилася заборгованість в сумі 4696 доларів США, яка складається з:

2192,29 долари США заборгованість за кредитом,

712,3 долари США заборгованість по процентам за користування кредитом,

148,28 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом,

1389,59 долари США пеня,

31,29 долари США штраф (фіксована частина),

222,16 долари США штраф (процентна складова).

Ухвалою судді Комсомольського міського суду від 5 грудня 2013 року по справі було відкрито провадження, а 20 грудня 2013 року Комсомольський МС УДМС України в Полтавській області повідомив суд про те, що ОСОБА_2 помер (актовий запис про смерть №385 від 6 вересня 2013 року).

Як вбачається з відповіді Комсомольської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа на майно померлого, спадщину після якого прийняла його дружина ОСОБА_3 Діти померлого відмовилися від спадщини на користь матері.

Ухвалою Комсомольського міського суду від 27 березня 2014 року ОСОБА_3 була залучена до участі у справі в якості відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позову суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення кредитної заборгованості з спадкодавця внаслідок порушення спадкодавцем договірних зобовязань є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Так, підстави для звернення до суду банк обґрунтовував невиконанням позичальником умов кредитного договору, тобто порушенням договірних зобовязань, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просив стягнути з останнього.

Між тим, у відповідності до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

З наданих позивачем документів не вбачається, що сторони при укладанні кредитного договору погодили виконання іншою особою обовязків позичальника в разі його смерті, а отже правових підстав вважати, що такі зобовязання мають виконуватись будь-якою іншою, крім боржника, особою немає.

Місцевий суд вірно встановив, що зобовязання за кредитним договором припинились 6 вересня 2013 року внаслідок смерті позичальника ОСОБА_2

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_3, яка фактично притягнута до участі в справі якості процесуального правонаступника відповідача в порядку ст. 37 ЦПК України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість по кредитному договору виникла в 2008 році, проте банк звернувся до суду з позовом про її стягнення лише після смерті боржника в грудні 2013 року.

До нотаріальної контори з заявою (претензією) до спадкоємців, банк, як кредитор спадкодавця, не звертався.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3, як особа, що прийняла спадщину, не є стороною кредитного договору, а відтак не може нести відповідальність в межах заявлених банком вимог, позаяк між нею та банком не існує зобовязальних правовідносин, порушенням яких обґрунтовані вимоги банку, стягнення з останньої кредитної заборгованості на користь банку в межах даного позову не ґрунтується на законі.

Між тим, предявлення кредитором спадкодавця вимог до його спадкоємців законодавчо визначено зовсім інший порядок, яким наразі банк не скористався, а відтак не підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором з спадкодавця по справі за позовом, предявленим до позичальника.

Апеляційна скарга не містить посилань на нові факти чи докази, які-б спростували висновки суду першої інстанції та свідчили про наявність підстав для задоволення позову.

Фактично доводи апеляційної скарги умотивовані положеннями ст. 1282 ЦК України, яка в даному випадку не поширюється на спірні правовідносини, оскільки останні є договірними відносинами і випливають з умов кредитного договору.

Враховуючи, що правовідносини між кредиторами спадкодавця та спадкоємцями врегульовані положеннями книги шостої ЦК України, зокрема положеннями ст.ст 1281-1282 даного Кодексу, проте банк з січня 2014 року знаючи про смерть позичальника, не скористався наданими йому положеннями ст.1281 ЦК України правами.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення місцевого суду, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Заочне рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 2 грудня 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді:

З оригіналом згідно,