Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/636/16-ц
провадження: 2/614/227/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

17.08.2016 року суддя Борівського районного суду Харківської області Федченко В. М.

розглянувши в письмовому провадженні в смт. Борова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Борівського районного суду з позовом, в якому вказав, що він та його дружина - ОСОБА_3 є власниками квартири, розташованої за адресою: пров. Миру, б. 7 АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності № б/н від 12.12.2006 р. зареєстрованого Борівською селищною радою по рішенню виконкому № 358 від 12.12.2006 р.

ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі за вищевказаною адресою з 17.11.2011 р., але фактично там ніколи не проживав. Позивач зазначає, що неодноразово просив відповідача виписатися з їхньої квартири, на що відповідач погодився, пообіцяв виконати, але так і не виписався, що заважає ОСОБА_1 з дружиною продати дану квартиру.

В своїй позовній заяві позивач просить визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: вищевказаною квартирою.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін, що відповідає положенням ст.ст.158, 224 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В ході дослідження доказів у судовому засіданні судом було встановлено, що квартира, розташована за адресою: пров. Миру, б. 7 АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та членам його сімї: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності № б/н від 12.12.2006 р. зареєстрованим Борівською селищною радою по рішенню виконкому № 358 від 12.12.2006 р.(а.с.15) та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13202166 від 12.01.2007 р. (а.с.16). З домової книги на вказану квартиру (а.с.17) вбачається, що в б. 7 АДРЕСА_2 в смт. Борова дійсно зареєстрований ОСОБА_2 на постійному місці проживання, але фактично за вказаною адресою проживають ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, натомість ОСОБА_2 не проживає там близько пяти років, тобто взагалі з моменту реєстрації, що підтверджується актами обстеження домоволодіння за адресою: пров. Миру, б. 7 АДРЕСА_1 від 27.07.2016 р., 26.05.2016 р., 22.03.2016 р. (а.с.18 -20).

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідач фактично не проживав у вказаній квартирі з моменту реєстрації 17.11.2011 р., нехтує проханням позивача знятися з реєстраційного обліку, чим порушує законні права та інтереси останнього як власника квартири, суд керуючись ст. ст. 3,10, 11, 15, 57-60, 158, 197, 212-215, 223, 224 ЦПК України, на підставі статей 71, 72, 150, 155 ЖК України, 321, 391 ЦК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: пров. Миру, б. 7 АДРЕСА_1, що являється підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за адресою: пров. Миру, б. 7 АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Федченко В. М.