Справа №4-с/489/6/16
УХВАЛА

13 квітня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал банк» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби головного територіального юстиції у Миколаївській області (далі скорочено відділ ПВР) ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ::

У грудні 2015 р. ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду зі скаргою, якою просило визнати бездіяльність вказаного державного виконавця протиправною.

Скарга обґрунтована тим, що виконавчий лист у цивільній справі №2-1023 виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва 05 липня 2011 р. про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» солідарно із ОСОБА_3 боргу 119808,55 грн., судових витрат 1318,08 грн. було повернуто державним виконавцем стягувачеві постановою від 29 вересня 2015 р. у виконавчому провадженні №40229230 на підставі пунктів 2, 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». З вказаним процесуальним рішенням стягував не згоден з таких підстав: державний виконавець не вирішив питання про звернення стягнення на заробітну плату боржника; державний виконавець не викликав боржника для дачі пояснень з приводу виконання, не звернувся до суду з клопотання про встановлення обмежень боржнику у виїзді за межі України до виконання ним зобовязань за виконавчим документом, не звернувся з поданням про розшук боржника, його майна та цінностей, які можуть знаходитися у боржника або іншої особи, не вирішив питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, а також не зясував місце проживання боржника, не виїхав та не описав майно, яке там зберігається.

Одночасно стягував подав заяву про поновлення процесуального строку подання скарги пропущеного з тих причин, що про існування оскаржуваної постанови стягував дізнався 30 листопада 2015 р. із відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

В судовому засіданні представник стягувача просив скаргу задовольнити. Відзначив, що прийнявши скаргу до розгляду при наявності обставин пропуску строку для подання скарги та подання клопотання про поновлення такого строку суд автоматично позитивно вирішив питання про поновлення процесуального троку, а тому повторне його вирішення не може мати місце. Крім того, просив суд врахувати порушення прав стягувача зазначене у ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постанова від 29 вересня 2015 р. була направлена стягувачеві відповідно до змісту поштового повідомлення про вручення лише 03 листопада 2015 р. Пояснив також, що не виключає надходження листа від відділу ПВР, про що є повідомлення про вручення і підпис працівника банку, проте надходження самої постанови з оригіналом виконавчого документу у ПАТ «Універсал банк» системою діловодства банку не обліковано. В оригіналі стягувач виконавчим листом не володіє.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Постановою головного державного виконавця відділу ПВР ОСОБА_1 від 29 вересня 2015 р. у виконавчому провадженні №40229230 було повернуто стягувачеві - ПАТ «Універсал банк» виконавчого листа №2-1023 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 05 липня 2011 р. про стягнення з боржника ОСОБА_2 солідарно із ОСОБА_3 боргу 119808,55 грн., судових витрат 1318,08 грн. Підставою цьому державний виконавець зазначив приписи пунктів 2, 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч. 1 ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Встановлено, що винесена головним державним виконавцем відділу ПВР ОСОБА_1 постанова про повернення виконавчого документу була направлена стягувану на юридичну адресу супровідним листом від 29 вересня 2015 р. за вих. №021-26/6492 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідно до поштового повідомлення про вручення наданого державним виконавцем для огляду і відповідно до його пояснень в одному конверті на адресу ПАТ «Універсал банк» окрім даної постанови була направлена постанова про повернення іншого виконавчого листа.

Згідно витягу з веб-сайту ДП «Укрпошта» поштове відправлення з ідентифікатором 055, яким промарковане поштове повідомлення про вручення було відправлено 03 листопада 2015 р. з відділення звязку у м. Миколаєві і вручене за довіреністю 06 листопада 2015 р. в м. Києві (а.с.141). На поштовому повідомленні про вручення мається прізвище державного виконавця та останні 4 цифри, які співпадають з останніми 4-ма цифрами супровідного листа до постанови державного виконавця від 29 вересня 2015 р.

Зміст довідки ПАТ «Універсал банк» від 12 квітня 2016 р. наданою на пропозицію суду щодо надходжень 06 листопада 2015 р. кореспонденції від відділу ПВР, вичерпної відповіді не надає, окрім зазначення про не надходження на адресу банку постанови від 29 вересня 2015 р. і виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_2 в часовий проміжок (з 29 вересня по 29 жовтня 2015 р.) відмінний від терміну вручення поштового відправлення представнику банку 06 листопада 2015 р. (а.с.139).

Вимоги скарги щодо визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця відділу ПВР ОСОБА_1 нерозривно повязані і є наслідком його процесуального рішення викладеного в постанові від 29 вересня 2015 р., оскільки через прийняття рішення про повернення виконавчого лист стягувачеві той вважав свої права порушеними.

Оскільки належними доказами скаржник не спростував доведення до його відома постанови державного виконавця від 29 вересня 2015 р. саме 06 листопада 2015 р., то 10 денний строк зі звернення з даною скаргою лише 10 грудня 2015 р. (відповідно до відбитку поштового штемпелю є пропущеним). Поважності причин пропуску строку подання скарги юридичною особою судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за потрібне залишити клопотання представника скаржника про поновлення строку залишити без задоволення, як таке, що наведеному в ньому обставинами суперечить обставинами справи, а саму скаргу без розгляду.

Доводи представника скаржника про автоматичне поновлення процесуального строку через прийняття скарги до розгляду суд відхиляє. Вказані твердження є субєктивним тлумаченням процесуального закону оскільки суд не звязаний стадією судового розгляду для вирішення цього питання до ухвалення судового рішення по суті.

Порушення строку відправлення постанови від 29 вересня 2015 р. на адресу стягувача передбаченого ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» само по собі не впливає на вирішення питання про залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст.72, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника скаржника про поновлення строку на подачу скарги залишити без задоволення.

Скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький