Справа № 202/4276/16-ц
Провадження 2/202/2228/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, третя особа комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради про скасування рішення, визнання права на приватизацію та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської міської ради, третя особа комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради про скасування рішення, визнання права на приватизацію та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначила, що проживає та зареєстрована в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ордеру №95 від 08 грудня 2010 року. 26 травня 2016 року вона звернулась до департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради із заявою про передачу їй та членам її сім'ї житлового приміщення у приватну власність у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Однак рішенням №3/4-1175 від 13 червня 2016 року їй було відмовлено у передачі в приватну власність вищезазначеного житлового приміщення у зв'язку з тим, що позивач фактично проживає та зареєстрована у гуртожитку на законних підставах менше п'яти років. Означені дії та рішення відповідача вважає неправомірними, такими, що не відповідають діючому законодавству України. Зазначає, що на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» має право на приватизацію житлового приміщення в якому вона мешкає. На підставі викладеного просить суд скасувати рішення департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської №3/4-1175 від 13 червня 2016 щодо відмови в переданні в приватну власність ОСОБА_3 житлового приміщення АДРЕСА_2; визнати право на приватизацію ОСОБА_3 вищезазначеного житлового приміщення; зобов'язати департамент житлового господарства Дніпропетровської міської, як орган приватизації, вжити заходи щодо приватизації житлового приміщення АДРЕСА_2 згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджено наказом міністра з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16 грудня 2009 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що відповідно до ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» право на приватизацію приміщень у гуртожитках мають громадяни, які більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 зареєстрована у приміщенні АДРЕСА_2 менше п'яти років, департамент житлового господарства Дніпропетровської міської правомірно відмовив позивачу у виготовленні проекту рішення виконавчого комітету дніпропетровської міської ради щодо передачі у власність заявнику житлового приміщення у гуртожитку за вищезазначеною адресою.

Представник КП «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Суд, вислухавши сторін, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Згідно ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.

Згідно ст.4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно доЗакону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади.

Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, і більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Згідно п.14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 26.12.2009 року, передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Громадяни, які проживають у гуртожитках, що перебувають у власності підприємств, установ, організацій, утворених у процесі корпоратизації чи приватизації, набувають право на приватизацію займаних жилих приміщень після передачі таких гуртожитків у комунальну власність за умови, що вони фактично проживають у таких гуртожитках правомірно і тривалий час (не менше п'яти років).

В судовому засіданні встановлено, що згідно ордеру №95 від 08 грудня 2010 року позивач отримала право на зайняття жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1

Згідно довідки КП «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради у кімнаті (кімнатах) гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 - з 11 червня 2013 року; ОСОБА_4 - з 02 лютого 2015 року.

Згідно копії свідоцтва про право власності приміщення АДРЕСА_2 в особі Дніпропетровської міської ради.

В травні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради із заявою про передачу їй та членам її сім'ї житлове приміщення у приватну власність у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Листом №3/4-1175 від 13 червня 2016 року їй було відмовлено у передачі в приватну власність вищезазначеного житлового приміщення, в зв'язку з тим, що позивач фактично проживає та зареєстрована у гуртожитку на законних підставах менше п'яти років.

Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_3 проживає у гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 з моменту отримання ордера в судовому засіданні свого підтвердження не знайшло.

Крім того, твердження представника позивача про те, що реєстрація позивача у вищезазначеному приміщенні лише 11 червня 2013 року не є підставою для відмови в передачі цього приміщення у власність ОСОБА_3 є безпідставним, оскільки згідно ст.1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках .

Таким чином, враховуючи, що позивач фактично зареєстрована в гуртожитку менше ніж п'ять років, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасувати рішення департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської №3/4-1175 від 13 червня 2016 щодо відмови в переданні в приватну власність ОСОБА_3 житлового приміщення АДРЕСА_2; визнання за позивачем права на приватизацію житлового приміщення АДРЕСА_2 та зобов'язання департамент житлового господарства Дніпропетровської міської, як орган приватизації, вжити заходи щодо приватизації житлового приміщення АДРЕСА_2 згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджено наказом міністра з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16 грудня 2009 року

На підставі викладеного, керуючись ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.1,4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», п.14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 26.12.2009 року, ст.ст.1, 3, 6, 10, 11, 60, 61, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, третя особа комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради про скасування рішення, визнання права на приватизацію та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлений до 22 серпня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.