Справа № 463/4476/15 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/1542/16 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Ванівського О.М.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю Гаман В.В. - представника ПАТ „Ідея Банк",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 01 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство „Ідея Банк" (в подальшому - „Банк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль GEELY FE-1, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 реєстраційний № НОМЕР_1 в рахунок погашення кредитних зобов'язань відповідача перед Банком за кредитним договором №910.16530 від 18.07.2012 року, укладеним між Банком та відповідачем ОСОБА_4 (в подальшому - «Кредитний договір»), шляхом продажу заставлено автомобіля, а також стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором внаслідок невиконання договору поруки відповідачем ОСОБА_5 в розмірі 50 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що відповідно до умов Кредитного договору Банком було надано ОСОБА_4 кредит на купівлю автомобіля із сплатою річної процентної ставки та визначенням строку користування коштами у відповідності до графіку. Позивач кошти відповідачу надав, чим свої обов'язки за договором виконав. Проте, всупереч умовам договору та положенням законодавства, відповідач ОСОБА_4 свої обов'язки не виконує, не забезпечив своєчасне повернення коштів у відповідності до графіку повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 між Банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки від 11.02.2015 року, відповідно до умов якого поручитель солідарно відповідає перед Банком в межах суми 50 грн. у випадку прострочення позичальником сплати чергових платежів більше ніж на 30 днів.

Окрім цього, в забезпечення виконання зобов'язань між Банком та відповідачем ОСОБА_4 також було укладено договір застави транспортного засобу - вище згаданого автомобіля GEELY FE-1. У зв'язку із порушенням зобов'язань, забезпечених заставою, позивач надіслав ОСОБА_4 повідомлення про виникнення заборгованості, проте таке було залишене останнім без належного реагування. Оскільки зобов'язання відповідачів перед Банком не виконанні, заборгованість не погашена, позивач просив вказаний автомобіль вилучити у ОСОБА_4, звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу його будь-якій особі-покупцю за ціною не нижче ринкової, яка буде визначена суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати позивачу всі права та повноваження на відчудження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно, проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі і їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо). Також просив стягнути з обох відповідачів солідарно частину заборгованості за Кредитним договором внаслідок невиконання договору поручителем в сумі 50 грн. та судові витрати (а.с. 2-6).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Вилучено у ОСОБА_4 транспортний засіб GEELY FE-1, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 реєстраційний № НОМЕР_1 та звернуто стягнення на цей предмет застави в рахунок погашення кредитних зобов'язань відповідача перед ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.16530 від 18.07.2012 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_4, в розмірі 31 420 грн. 17 коп. шляхом продажу даного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій іншій третій особі-покупцю від імені власника за ціною не нижчою ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності. Для чого надано позивачу всі права та повноваження на відчудження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно, проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі і їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №910.16530 від 18.07.2012 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_4, внаслідок невиконання договору поруки, укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ «Ідея Банк», в розмірі 50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ідея Банк» судові витрати у розмірі 1 343 грн. 20 коп.(а.с. 57-58).

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_4

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що Банк не звертався до нього з вимогою про сплату всієї суми кредиту, сума заборгованості не відповідає дійсності, він жодного разу не отримував повідомлення про час і місце розгляду справи і до цього часу не отримав копії позовної заяви.

Також стверджує, що посилання Банку на те, що ним останній платіж по кредиту було здійснено ще 07.07.2014 року, не відповідає дійсності, оскільки ним після 07.07.2014 року було сплачено ще сумарно 33 350 грн., що стверджується копіями квитанцій, які долучено до апеляційної скарги.

Вважає, що вилучення автомобіля, як предмету застави, та його подальша реалізація третім особам з метою погашення заборгованості за Кредитним договором є крайньою мірою, оскільки сума заборгованості «у десятки разів менше суми отриманого кредиту».

Звертає увагу на те, що він постійно сплачує суму кредиту, проживає за адресою реєстрації, яка є у Банку, від сплати кредиту не відмовляється, предмет застави утримує у задовільному стані (а.с. 64-66).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту Кредитного договору, його положеннями встановлено, що всі повідомлення за даним Договором (а відтак - і вимоги про дострокове повернення кредиту, повідомлення про розірвання Договору тощо, які передбачені п.1 параграфу 8) повинні бути складені у письмовій формі і такі здійснюються Банком шляхом направлення листів за адресою Позичальника, вказаною в Договорі, або на іншу адресу вказану Позичальником (п.6 параграфу 10; а.с. 17-18).

В той же час, у матеріалах справи відсутні будь-які докази про надіслання позивачем вище згаданих вимог, повідомлень, претензій чи попереджень відповідачу (а тим більше - про їх вручення) з приводу неналежного виконання останнім умов Кредитного договору.

Так само, як у матеріалах справи відсутні будь-які докази про вручення відповідачу судових повісток та позовної заяви з долученими до неї документами, хоча у матеріалах справи є наявною довідка Добропільського МВ ГУДМС України в Донецькій області від 02.10.2015 року про реєстрацію відповідача за адресою, шо зазначена у Кредитному договорі, Договорі застави транспортного засобу, Довіреності ОСОБА_4 та позові (а.с. 2, 15-16, 17-18, 22, 41).

Долученими до апеляційної скарги доказами стверджується, що в ході судового розгляду даної справи (вже після подачі Банком позову до суду і до ухвалення судом оскаржуваного рішення) відповідачем в рахунок погашення боргу перед Банком 09.11.2015 року було сплачено 2 100 грн. (а.с. 73): дана обставина Банком у поданих ним Запереченнях на апеляційну скаргу визнається.

Однак, Банк про часткове погашення відповідачем заборгованості (в сумі 2 100 грн.) суд не повідомив, а відтак судом в оскаржуваному рішенні неправомірно було визначено таку заборгованість у розмірі 31 420 грн. 17 коп. (а не 29 320 грн. 17 коп. = 31 420 грн. 17 коп. - 2 100 грн.).

Крім цього, судом не було дано належної оцінки співмірності суми заборгованості за кредитом (станом на час ухвалення оскаржуваного рішення - 29 320 грн. 17 коп.) та вартості автомобіля, як предмету застави (яку сторони у Договорі застави транспортного засобу визначили у розмірі 114 750 грн.): з урахуванням загальних засад цивільного законодавства - справедливості, добросовісності та розумності (п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин").

Вище наведені обставини у їх сукупності у відповідності до частини 1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

В ході апеляційного розгляду справи представники Банку визнали, що станом на час апеляційного розгляду справи відповідач свою заборгованість перед Банком по Кредитному договору погасив у повному обсязі і така заборгованість на даний час у нього відсутня.

Відтак, за наявності вище наведених обставин в їх сукупності (а саме: 1) необхідності скасування або зміни оскаржуваного рішення та 2) відсутності у відповідача заборгованості перед Банком на час ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення), колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 1-4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 01 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити Публічному акціонерному товариству „Ідея Банк" у задоволенні позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: