Справа № 457/1035/16-ц
провадження №2/457/400/16
УХВАЛА

21 грудня 2016 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої-судді Василюк Т.В.,

секретар судового засідання Болонна І.І.,

розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Здоров'я», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Трускавецького міського суду знаходить цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Здоров'я», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позивач через канцелярію суду подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зобов'язання відповідач ОСОБА_3 вчиняти певні дії, а саме: повернутися в Україну та забороною виїзду за кордон до прийняття та виконання рішення суду по позовних вимогах, заявлених в позовній заяві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свою заяву мотивує тим, що 23 вересня 2016 року її квартиру було залито водою з вини відповідача ОСОБА_3 як власника квартири АДРЕСА_1, яка розташована поверхом вище над її квартирою. Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні заявила, що про залиття її квартири ОСОБА_3 стало відомо в день залиття 23 вересня 2016 року. 24 вересня 2016 року відповідач в присутності ОСОБА_5, ОСОБА_4 та позивача по телефону обіцяла приїхати, однак, дізнавшись про масштаб матеріальних та моральних збитків, вирішила не повертатись в Україну. В даний час проживає у своїх доньок в Ізраїлі.

У судовому засіданні позивач підтримала свою заяву та просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Представники відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення заяви та вжиття таких заходів забезпечення позову заперечили, вважаючи таку заяву безпідставною, неаргументованою та такою, що порушує право на свободу пересування відповідачки.

Представник третьої особи Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Здоров'я» у судове засідання не з'явився.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Статтею 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому Протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов'язання ОСОБА_3 вчиняти певні дії, а саме: повернутися в Україну та забороною виїзду за кордон до прийняття та виконання рішення суду по позовних вимогах, заявлених в позовній заяві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди порушить гарантовані їй Конституцією України та міжнародними нормативно-правовими актами права людини.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань.

Інститут заборони виїзду боржника за кордон передбачений цивільним процесуальним правом України, однак реалізовується виключно в порядку вконання рішення суду, а не на стадії судового розгляду. Цей порядок регламентується ст. 377-1 ЦПК України, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Інтереси відповідача ОСОБА_3 у суді на підставі належно оформлених довіреностей представляють ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Слід зазначити, що відповідно до ухвали Трускавецького міського суду від 21 жовтня 2016 року вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти певні дії, а саме: відчужувати квартири АДРЕСА_1 на користь інших осіб до прийняття рішення суду по справі № 457/1035/16-ц, що є гарантією виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову слід залишити без задоволення, оскільки вжиття такого заходу забезпечення позову порушить гарантовані Конституцією України права та свободи відповідачки.

На підставі наведеного та керуючись статтями 151, 152, 153 ЦПК України, с у д -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд протягом п'яти днів з дня проголошення.

Головуюча Т.В. Василюк