АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Супрун Г.Б.
№ 22-ц/796/5684/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Ящук Т.І., Крижанівської Г.В.,

секретар: Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договорів про навчання виконаними,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» (далі - ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна»), треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договорів про навчання виконаними.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_2 Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що обраний ОСОБА_2 спосіб захисту порушеного права не передбачений ст. 16 ЦК України. Право на судовий захист визначено ст.124 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до абз.2 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В апеляційній інстанції представники ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення представників ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 28 липня 2010 року між ОСОБА_2 (замовник), ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» (виконавець) та ОСОБА_3 (студент) було укладено договір про навчання №30485. Відповідно до умов договору виконавець за рахунок коштів замовника здійснює навчання студента ОСОБА_3, 1 курс денної форми навчання, спеціальність «фізична реабілітація», бакалавр (а. с. 7-8).

16 серпня 2010 року між ОСОБА_2 (замовник), ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» (виконавець) та ОСОБА_5 (студент) було укладено договір про навчання №31182. Відповідно до умов договору виконавець за рахунок коштів замовника здійснює навчання студента ОСОБА_5, 1 курс денної форми навчання, спеціальність «правознавство», молодший спеціаліст (а. с. 9-10).

Наказом ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» №1532-с від 28 серпня 2009 року зараховано ОСОБА_5 студентом першого курсу денної форми навчання (а. с. 15).

Наказом ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» №1435-с від 20 серпня 2010 року ОСОБА_3 зараховано студентом 1 курсу денної форми навчання університету (а. с. 14).

З 2012 по 2013 рік ОСОБА_4 перебував у академвідпустці (а. с. 17).

17 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 (замовник), ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» (виконавець) та ОСОБА_5 (студент) було укладено договір про навчання №40398, відповідно до якого виконавець за рахунок коштів замовника здійснює навчання студента ОСОБА_5, форма навчання: заочна, спеціальність «правознавство», 4 курс (а. с. 11-12).

Наказом ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» №1262-с від 02 липня 2014 року ОСОБА_3 присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавра та відраховано з університету як таку, що закінчила навчання (а. с. 16).

Згідно з наказу ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» №1046-с від 20 червня 2014 року ОСОБА_5 присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень молодшого спеціаліста, відраховано його з університету як такого, що закінчив навчання (а. с. 18).

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 Просить визнати виконаними договори про навчання № 30485 від 28 липня 2010 року, № 31182 від 16 серпня 2010 року, № 40398 від 17 жовтня 2013 року, а також видати диплом бакалавра ОСОБА_3 зі спеціальності «здоров'я людини» на підставі наказу № 1262-с від 02 липня 2014 року.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 з тих підстав, що обораний нею спосіб захисту - визнання договорів про навчання виконаними - не передбачений ст. 16 ЦК України. Суд також дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині видачі диплому безпідставними, оскільки за повідомленням представника ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» перешкод в отриманні диплома позивачці ніхто не чинить.

Погодитись з висновками суду першої інстанції в повній мірі колегія суддів погодитись не може.

Спірні правовідносини за позовом ОСОБА_2 виникають з умов укладених з ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» договорів про навчання. Посилаючись на порушення відповідачем її права, яке виникають з умов договору про навчання, ОСОБА_2 порушила питання про визнання договорів виконаними, а також видачу відповідачем диплому про освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавра ОСОБА_3

Вирішуючи спірні договірні правовідносини, суд має встановити факт виконання його учасниками умов укладених договорів про навчання - надання освітної послуги ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» (п.2.1 договору), а також своєчасну і повну оплату освітної послуги ОСОБА_2 (п.3.1.)

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» виконало взяті на себе зобов'язання щодо надання освітної послуги. 02.07.2014 року відповідачем виданий наказ № 1262-С, згідно якого ОСОБА_3 присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавра за напрямом підготовки «фізичне виховання та спорт, здоров'я людини, прийняте рішення про видачу диплому встановленого зразка і відраховано ОСОБА_3 з університету як таку, що закінчила навчання.

Також 20 червня 2014 року ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» був виданий наказ № 1046-С, згідно якого ОСОБА_4 присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень молодшого спеціаліста, видано диплом встановленого зразка за напрямом «правознавство» і відраховано ОСОБА_4 з університету як такого, що закінчив навчання.

Посилаючись на те, що відповідач не скористався передбаченим п.8.4. договорів правом розірвати в односторонньому порядку договір про навчання та відрахувати студентів у зв'язку з наявною заборгованістю по оплаті освітної послуги, ОСОБА_2 просила визнати договори про навчання виконаними.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

ОСОБА_2 не довела виконання взятих перед ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» зобов'язань за договорами про навчання. Як убачається з матеріалів справи, 11 лютого 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено заочне рішення про часткове задоволення позову ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за навчання. Ухвалою цього ж суду від 14 липня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київо-Святошинського районного суду м.Києва від 11 лютого 2015 року, а справу призначено до розгляду.

Як пояснили в суді апеляційної інстанції представники ОСОБА_2, рішення про визнання договорів про навчання виконаними необхідні позивачу для пред'явлення суду, в провадженні якого знаходиться позов ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення нового рішення за позовними вимогами ОСОБА_2 про визнання договорів про навчання виконаними за недоведеністю законності та обґрунтованості вимог, а не з підстав неправильного обраного способу захисту порушеного права.

Колегія суддів також не убачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про видачу відповідачем диплома ОСОБА_3

Як убачається з наказу № 1262-С від 02 липня 2014 року ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» прийняте рішення про присвоєння ОСОБА_3 освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра на напрямом підготовки «Фізичне виховання та спорт, здоров'я людини» зі спеціальності «здоров'я людини» на підставі виконання навчальних планів студентами, які закінчили повний курс теоретичного і практичного навчання , а також рішень державних кваліфікаційних комісій про оцінку знань, виявлених при складанні студентами державних іспитів. Цим же наказом вирішено видати ОСОБА_3 диплом встановленого зразка. ОСОБА_2 порушила питання про видачу відповідачем ОСОБА_3 диплома бакалавра відповідно до умов укладеного договору про навчання. Оскільки відповідач видав наказ № 1262-С від 02 липня 2014 року про видачу такого диплома ОСОБА_3, у суду відсутні підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у вказаній частині.

Питання про визнання неправомірними дій відповідача у зв'язку з невиконанням наказу № 1262-С від 02 липня 2014 року ОСОБА_2 не порушує.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договорів про навчання виконаними.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді