АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року в справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання протиправними дій головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Падалки О.С. та скасування постанов, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит»,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою про

- визнання протиправними дії головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. щодо відкриття виконавчого провадження (винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 48345634 від 07.08.2015) на підставі виконавчого листа № 753/8191/14, провадження № 2/753/292/14 від 22.06.2015, виданого Дарницьким районним судом м. Києва щодо звернення стягнення заборгованості із ОСОБА_2;

- скасувати постанову головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. про відкриття виконавчого провадження ВП№ 48345634 від 07.08.2015;

Справа № 753/1687/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5500/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Вовк Є.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. щодо відкриття виконавчого провадження (винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 48345634 від 14.08.2015) на підставі виконавчого листа № 753/8191/14, провадження № 2/753/292/14 від 22.06.2015, виданого Дарницьким районним судом м. Києва щодо звернення стягнення заборгованості із ОСОБА_2;

- скасувати постанову Головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. про стягнення виконавчого збору ВП № 48345634 від 14.08.2015;

- визнати протиправними дії Головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. щодо відкриття виконавчого провадження (винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 48345634 від 01.09.2015) на підставі виконавчого листа № 753/8191/14, провадження № 2/753/292/14 від 22.06.2015, виданого Дарницьким районним судом м. Києва щодо звернення стягнення заборгованості із ОСОБА_2;

- скасувати постанову Головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 48345634 від 01.09.2015;

- визнати протиправними дії Головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. щодо відкриття виконавчого провадження (винесення постанови про розшук майна боржника ВП№ 48345634 від 02.09.2015) на підставі виконавчого листа № 753/8191/14, провадження № 2/753/292/14 від 22.06.2015, виданого Дарницьким районним судом міста Києва щодо звернення стягнення заборгованості із ОСОБА_2;

- скасувати постанову Головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. про розшук майна боржника ВП№ 48345634 від 02.09.2015.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2016 у задоволенні вимог скарги відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення скарги в повному обсязі. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що при розгляді справи по суті суд першої інстанції не врахував, що стягувачем пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для її задоволення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вище стоячої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження»рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до частини першої статті 12 цього Закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2014 Апеляційним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі № 22-ц/796/6185/2014, яким скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2014, задоволено позов АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 ОСОБА_7 та солідарно стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором (а. с. 8-12). Вказане рішення в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_2 залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014 (а. с. 13-19). На виконання вказаного рішення судом першої інстанції видано Виконавчий лист №753/8191/14 2/753/292/14 по справі №753/8191/13-ц від 22.06.2014 про стягнення заборгованості із ОСОБА_2, із зазначенням строку пред'явлення до 05.08.2015 (а. с. 6-7). 04.08.2015 ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» звернувся до Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження та примусове звернення стягнення на предмет іпотеки за Виконавчим листом №753/8191/14 2/753/292/14 від 22.06.2015. Головний державний виконавець Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції ПадалкаО.С. постановою від 07.08.2015 ВП №48345634 відкрив виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа (а. с. 5). 14.08.2016 державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору, 01.09.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та 02.08.2015 про розшук майна боржника (а. с. 34-36). Ухвалою від 18.09.2015 Дарницького районного суду м. Києва за заявою ОСОБА_1 представника ОСОБА_7 виправлена описка у виконавчому листі №753/8191/14 2/753/292/14 виданому 22.06.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором, а саме вказано, що у даному виконавчому листі рішення набрало законної чинності 26.06.2014, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання 26.06.2015 (а. с. 37). Заявник вважаючи, що вищевказана постанова державного виконавця про відкриття провадження порушує його законні права та інтереси, оскільки строк пред'явлення виконавчого листа до виконання був пропущений, тому звернувся із відповідною скаргою до суду.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, державний виконавець зобов'язаний здійснити всі необхідні дії для виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За змістом положень частин першої, другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Аналіз вищевказаних норм права дає можливість дійти до висновку про те, що державний виконавець відкриває виконавче провадження лише на підставі виконавчого документа, який може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Матеріали справи свідчать, що 04.08.2015 ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» (стягував) звернувся до Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження та примусове звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим листом №753/8191/14; 2/753/292/14 від 22.06.2015, в якому зазначено, що рішення суду набрало чинності 05.08.2014 та строк пред'явлення до виконання до 05.08.2015 (а. с. 6), у зв'язку з чим Головним державним виконавець Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. постановою від 07.08.2015 ВП №48345634 було правомірно відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа (а. с. 5).

Враховуючи, що при розгляді справи в суді першої інстанції не було доведено, що при відкритті зазначеного вище виконавчого провадження державний виконавець порушив вимоги діючого законодавства колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні скарги правильними.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягувачем пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.09.2015 виправлена описка у виконавчому листі та вказано, що рішення набрало законної чинності 26.06.2014, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання 26.06.2015 є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред'явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом (Правова позиція зазначена у Постанові ВСУ від 20.01.2016 у справі № 6-711цс15).

Разом з тим, у виконавчому листі №753/8191/14; 2/753/292/14 від 22.06.2015 виданого стягувачу зазначено, що рішення суду набрало чинності 05.08.2014 та строк пред'явлення до виконання до 05.08.2015, тобто в межах одного року, що відповідає положенням ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, вищевказана ухвала про виправлення описки не надходила до державного виконавця, а заявником не надано доказів на підтвердження даної обставини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені обставини та вимоги п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк