Р І Ш Е Н Н Я№ 127/2213/16-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Чорна Т.П.,

за участі позивача ОСОБА_1, його представника і позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, мотивуючи його тим, що 22.07.2015 р. близько 22-00 год. на перехресті вулиць Свердлова-Козицького м. Вінниці з вини водія автомобіля ВАЗ 2107, р/н 38950ХМ, під керуванням ОСОБА_4 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був знищений автомобіль ОСОБА_1 марки ВАЗ 21213, р/н НОМЕР_1, а ОСОБА_2, який був за кермом автомобіля ВАЗ 21213, отримав легкі тілесні ушкодження. З приводу отриманих травм ОСОБА_2 проходив обстеження у КП «Міський лікувально-діагностичний центр», вартість якого складає 460,08 грн., були витрачені кошти на медичні препарати в розмірі 174,72 грн. Крім того, понесено витрати на транспортування автомобіля ВАЗ 21213 зі штрафмайданчика до себе додому в розмірі 734,40 грн. Страхова компанія виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування за шкоду, завдану знищенням автомобіля, за мінусом франшизи в розмірі 1000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Протиправними діями відповідача їм завдано моральної шкоди. ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких зазнав фізичних та моральних страждань. ОСОБА_1 пережив глибокий психологічний стрес, турбуючись за здоровя свого сина ОСОБА_2 Крім того, дана дорожньо-транспортна пригода залишила сім'ю ОСОБА_1 без транспортного засобу, який був необхідним, оскільки ОСОБА_1 і його дружина є інвалідами II групи загального захворювання, мають необхідність у періодичному відвідуванні лікарні. Завдану моральну шкоду позивачі оцінили в 30000,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1, його представник і представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин. На користь ОСОБА_1 просять стягнути 1000,00 грн. франшизи та 15000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, на користь позивача ОСОБА_2 - 734,40 грн. витрат на транспортування автомобіля, 634,76 грн. витрат на діагностування та купівлю ліків, 15000,00 грн. - у відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 позов визнав частково, а саме в частині стягнення з відповідача 1000,00 грн. франшизи та по 500,00 грн. у відшкодування моральної шкоди кожному позивачу. В задоволенні решти позовних вимог просить відмовити, оскільки вони не доведені.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2015 р. (справа №127/23488/15-п) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, призначено адміністративне стягнення. (а.с. 161) За постановою 27.07.2015 р. о 22-00 год. по вул. Козицького м. Вінниці водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, р/н 38950ХМ, під час зміни напрямку руху не врахував дорожню обстановку та безпечну швидкість, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався в зустрічній смузі руху, після чого допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_6 313, р/н НОМЕР_3, який стояв в нерухомому стані в третій смузі руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів. (а.с. 6)

З протоколу обстеження ОСОБА_2 від 31.07.2015 р., проведеного КП «Міський лікувально-діагностичний центр», вбачається, що у ОСОБА_2 діагностовано закриту черепно-мозкову травму, забій мяких тканин лівої лобно-тімяно-скронево-скулової області з геморагічною імбібіцією, помірно вираженого двобічного гемісферного набряку. (а.с. 9) За проведення діагностування ОСОБА_2 сплатив 460,08 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 31.07.2015 р. (а.с. 10)

Згідно фіскальних чеків від 30.07.2015 р. на суму 102,34 грн., від 05.08.2015 р. на суму 72,34 грн. придбано ОСОБА_2 лікарські засоби. (а.с. 10)

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль НОМЕР_4, належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 145)

Згідно з полісом №АЕ/3062519 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 2107, р/н 38950ХМ, застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» на період з 27.04.2015 р. по 26.04.2016 р., розмір франшизи - 1000,00 грн. (а.с. 154)

Відповідно до страхового акта №712-2946/1 від 09.11.2015 р. страхове відшкодування потерпілому ОСОБА_1 (вартість ремонтних робіт транспортного засобу) визначено в розмірі 40000,00 грн. (а.с. 198)

Згідно з платіжним дорученням №9014 від 24.11.2015 р. ПрАТ «Київський страховий дім» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 40000,00 грн. (а.с. 200)

З заяви на переказ готівки №98 від 22.08.2015 р. вбачається, що ОСОБА_2 сплатив на рахунок ФОП «Боровської» 720,00 грн. за доставку транспортного засобу. (а.с. 10)

Відповідно до ст. 22 ч. 1, 2 п. 1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем ОСОБА_2 доведено відповідними письмовими доказами майнову шкоду, повязану з витратами на медобстеження та на придбання лікарських засобів в загальному розмірі 634,76 грн.

ОСОБА_2 не доведено належними і допустимими доказами його витрати на транспортування транспортного засобу в розмірі 734,40 грн., оскільки не надано акту виконаних робіт, з якого б вбачалося, що йому надано відповідну послугу, повязану з транспортуванням автомобіля ВАЗ 21213 з місця стоянки до місця проживання. З наданої ОСОБА_2 заяви на переказ готівки в сумі 734,40 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_7 не можливо встановити, який транспортний засіб був предметом доставки, звідки і куди саме він був доставлений, а також не надано відповідних документів, які б посвідчували право ФОП ОСОБА_7 займатись даним видом господарської діяльності. Отже, вимога про відшкодування витрат на транспортування транспортного засобу в розмірі 734,40 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі ст. 36 п. 36.6. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Отже, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути 1000,00 грн. франшизи.

Суд вважає, що позивачу ОСОБА_2 неправомірними діями відповідача спричинено моральну шкоду, яка полягала у фізичних стражданнях позивача від отриманих легких тілесних ушкоджень. Позивачу ОСОБА_1 неправомірними діями відповідача також спричинено моральну шкоду у зв'язку з пошкодженням його автомобіля та його переживаннями за здоровя сина, травмованого внаслідок ДТП. Відшкодуання моральної шкоди передбачено ст. ст. 1167 ч. 1, 23 ЦК України.

Згідно абзацу другого ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом.

Враховуючи глибину душевних страждань позивачів, стан їх здоровя, тяжкість вимушених змін в житті, при цьому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 в сумі 1500,00 грн., ОСОБА_2 в сумі 2500,00 грн., тому позов в цій частині вимог потрібно задоволити частково.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в розмірі 380,33 грн. і 73,31 грн.

Стороною позивачів надано:

- квитанцію №30 від 14.09.2016 р. на суму 3000,00 грн., які прийнято від ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_3 (а.с. 210а), в якій не зазначено, у якій справі сплачено кошти,

-акт виконаних робіт №21 від 14.09.2016 р. (не зазначено, у якій справі) (а.с. 211), який не містить розрахунку розміру компенсації витрат на правову допомогу відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", в якій йдеться про те, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб"єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Оскільки витрати на правову допомогу у справі документально не підтверджені і не доведені, крім того, заяви про допуск адвоката як особи, яка надає праову допомогу (крім представництва інтересів сторони), не було, ці витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 12, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України,

ст.ст. 10, 11, 60, 88, 84, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4:

- на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 1000,00 (одну тисячу) грн. (розмір франшизи), 1500,00 (одну тисячу п"ятсот) грн. - у відшкодування моральної шкоди,

- на користь ОСОБА_2 634 (шістсот тридцять чотири) грн. 76 коп. (вартість медобстеження і лікування), 2500,00 (дві тисячі п"ятсот ) грн. - у відшкодування моральної шкоди,

- на користь держави - 380,33 грн. і 73,31 грн. судового збору.

В решті позову і у стягненні витрат на правову допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Венгрин