Номер провадження: 22-ц/785/2190/16
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

Парапана В.Ф.,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11 січня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до Управління капітального будівництва Одеської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Одеська міська рада про визнаня інвестиційних прав на індивідуальні об'єкти інвестування,-

В С Т А Н О В И Л А:

02 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, який у подальшому був ним уточнений та доповнений, до Управління капітального будівництва Одеської міської ради, ТОВ «Златоград», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Одеська міська рада про визнаня інвестиційних прав на індивідуальні об'єкти інвестування.

Посилаючись на те, що 18.03.2005 року та 21.07.2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Златоград» були укладені інвестиційні договори №18/03 ИМ та №21/07/1 ИМ, згідно пункту 1, інвестор здійснює внесок інвестицій у вигляді особистих (позичених) коштів, а підприємство (ТОВ «Златоград») здійснює будівництво житлового комплексу «Золоте Руно» по АДРЕСА_1.

Індивідуальними об'єктами інвестування згідно: інвестиційного договору № 18/03 ИМ від 18.03.2005 року є однокімнатна квартира, буд. АДРЕСА_2 на 12-му загальному, 9-му житловому поверсі, загальною площею 39,65 кв.м. та однокімнатна квартира, буд. АДРЕСА_3, на 15-му загальному, 12-му житловому поверсі, загальною площею 47,30 кв.м., 18-ти поверхового будинку, секція «А» в житловому комплексі «Золоте Руно», МН «Д», житлового кварталу 1-6, «Ближні млини», АДРЕСА_1, а також інвестиційного договору № 21/07/1 ИМ від 21.07.2005 року є однокімнатна квартира, на 17-му загальному, 14-му житловому поверсі, секція «Б», буд. № 2, в житловому комплексі «Золоте Руно», МН «Д», житлового кварталу 1-6, «Ближні млини», АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 1 додатку до Інвестиційного договору №18/03 ИМ від 18.03.2005 року, сума договору інвестування на момент його укладення, з урахуванням НДС, складає 193 186 гривень, що еквівалентно 36 519 доларів США.

Відповідно до пункту 1 додатку до Інвестиційного договору №21/07/1 ИМ від 21.07.2005 року, сума договору інвестування на момент його укладення, з урахуванням НДС, складає 141 625 гривень, що еквівалентно 28 020 доларів США.

Позивач виконав умови Інвестиційних договорів №18/03 ИМ від 18.03.2005 року, №21/07/1 ИМ від 21.07.2005 року, щодо внесення інвестицій, передавши ТОВ «Златоград» 193 186 гривень та 141 625 гривень відповідно.

Пунктом 8.1 вищевказаних Інвестиційних договорів визначені строки початку та закінчення будівництва, а саме, орієнтовним початком будівництва є травень 2005 року, закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію другий квартал 2010 року.

На теперішній час будівництво житлового комплексу «Золоте Руно» не закінчено, будівництво знаходиться на стадії котловану. Земельна ділянка, на якій повинен розташовуватися житловий комплекс належить територіальній громаді міста Одеси.

Позивач ОСОБА_3 зазначає, що він як Голова правління асоціації інвесторів «Золоте Руно» звертався в TOB «Златоград» з приводу будівництва та йому повідомили, що будівництво буде продовжено відразу після залучення необхідних інвестицій достатніх для завершення будівництва.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Златоград» позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що надав відповідну письмову заяву.

Представник управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та представник Одеської міської ради в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11 січня 2016 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційної інстанції представники відповідачів Управління капітального будівництва Одеської міської ради та ТОВ «Златоград», а також представник третьої особи Одеської міської ради не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином неодноразово, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судових повісток. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка зазначених осіб не перешкоджає подальшому розглядові справи та доступі їх до апеляційного суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Інвестиційні права, що є предметом спірних інвестиційних договорів, це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Захист інвестиційних прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Положеннями статті 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи, що набуття права власності згідно зі статтею 328 ЦК України - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на окремі об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

В данному випадку, ОСОБА_3 виконав свої грошові зобов'язання за інвестиційними договорами, повністю сплативши вартість об'єктів будівництва, установлену цим договором, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання права інвестиційних прав на об'єкти інвестування, оскільки таке право у позивача виникло на підставі інвестиційних договорів № 18/03 ИМ від 18.03.2005 року та № 21/07/1 ИМ від 21.07.2005 року, які на час розгляду цієї справи є чинними та ні ким не оскаржені. У зв'язку з чим підстав для визнання цього права у судовому порядку за позивачем немає.

Також слід зазначити, що право позивача може бути захищено в інший, передбачений законом, спосіб, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про визнання недійсним чи розірвання спірних інвестиційних договорів та відшкодування переданих забудовнику коштів.

Отже, розглядаючи спір, місцевий суд вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами.

Суд перевірив усі докази, які навів позивач ОСОБА_3 у підтвердження своїх вимог, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив вірний висновок про залишення позовних вимог без задоволення.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі, не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303,307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак вона може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан