Справа № 371/373/16-ц Головуючий у І інстанції Гаврищук А. В.
Провадження № 22-ц/780/3810/16 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Миронівського районного суду Київської області від 04 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом, який мотивувало тим, що 20 серпня 2012 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання щодо повернення кредитних коштів за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом 29 лютого 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 18 753,18 грн. Зважаючи на наведене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2на користь банку заборгованість у розмірі 18 753,18 грн., з яких: 2183,86 грн. - заборгованість за кредитом, 12 350,12 грн. - заборгованість за процентами, 2850,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 869,20 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 1378 грн.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 04.05.2016 р. позовні вимоги ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 14 533,98 грн., яка складається з наступного: 2 183,86 грн. - заборгованість за кредитом; 12 350,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, атакож судовий збір в розмірі 1378,00 грн. В решті позову відмовлено.

Частково не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині незадоволених вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Обґрунтував скаргу тим, що судом першої інстанції незаконно застосовано строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за процентами та пенею. Вказує, що згідно до пункту 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності щодо стягнення неустойки - пені, штрафів становить 50 років. Враховуючи, що відповідачем здійснено останній платіж 26 вересня 2013 року, такий строк спливає 26 вересня 2063 року. За таких умов заборгованість за пенею та штрафам підлягає стягненню в повному розмірі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в повній мірі відповідає наведеним вимогам, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

При вирішенні спору судом першої інстанції були застосовані спеціальні строки позовної давності, передбачені ст. 258 ЦК України. З такою позицією суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, вважаючи її виваженою та обґрунтованою. При цьому колегія суддів не може погодитися з позицією апелянта на необхідність застосування до даних правовідносин збільшеного терміну позовної давності, встановленого п. 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з правового аналізу вказаних норм, Умови та правила надання банківських послуг, пунктом 1.1.7.31 яких встановлено позовну давність тривалістю у 50 років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки такі Умови не містять підпису позичальника, не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались. У самій же заяві позичальника домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності відсутні. Зазначена позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-16цс15.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а його рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких умов передбачені законом підстави для скасування рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: М.В. Мережко

А.С. Сержанюк