Справа № 266/2586/16-ц
Провадження№ 2/266/838/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 серпня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Сараєва І.А., при секретарі Сологуб Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Сулікоєвича про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 19.05.1989 року у Виконкомі Вадул-луй-Воде селищної ради м. Кишинева, актовий запис № 13. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З червня 2013 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини з причини відсутності взаємоповаги та порозуміння, втрачено почуття любові та довіри між подружжям. Просить розірвати шлюб, вважає, що сімя розпалась остаточно, на примирення не згодна.

Позивач у судове засідання не зявилась, до суду надала заяву з клопотанням справу розглянути у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти внесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, визнавши причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, ухвалив справу розглянути заочно, у відсутність відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 19.05.1989 року у Виконкомі Вадул-луй-Воде селищної ради м. Кишинева, актовий запис № 13. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд приймає рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, дитини, які мають суттєве значення.

Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з червня 2013 р., родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження сімї є неможливим, оскільки стосунки, що склалися між сторонами, суперечать нормам моралі, інтересам сторін та неповнолітніх дітей, свідчать про втрату подружжям тих почуттів, які є визначальними при утворенні сімї та необхідними для її існування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 224-226 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Сулікоєвича про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, дошлюбне прізвище «Перепелиця», та ОСОБА_2 Сулікоєвичем, зареєстрований 19.05.1989 року у Виконкомі Вадул-луй-Воде селищної ради м. Кишинева, актовий запис № 13 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Перепелиця».

Рішення може бути переглянуто суддею, яким воно було винесено, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути поданим в перебігу десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя: Сараєв І. А.