Справа № 226/1111/16-ц
Провадження № 2-о/226/98/2016
і м е н е м У к р а ї н и
3 серпня 2016 року м. Мирноград
Димитровський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Трифонової І.О,
учасники судового провадження:
заявник ОСОБА_1,
заінтересована особа приватний нотаріус ОСОБА_2 (відсутній),
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,
Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення і в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 13 грудня 2015 року помер її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно на день смерті проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті сина вона звернулась до приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_3, де отримала список необхідних документів для отримання свідоцтва про право на спадщину, у тому числі і свідоцтва про народження сина. Оскільки такого не виявилось, вона звернулась до Димитровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, де отримала відповідь, що свідоцтво про народження вона отримати не може через наявність розбіжностей в заяві та в актовому записі. Також повідомлено про наявність актового запису про народження № 220 від 5 квітня 1955 року на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_1. Оскільки в актовому записі про народження сина помилково зазначено по батькові ОСОБА_6, вона не може документально підтвердити родинний з ним зв*язок і, як наслідок отримати після його смерті свідоцтво про право на спадщину за законом. У зв*язку з цим, просить суд встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 13 грудня 2015 року, був її сином.
В судовому засіданні заявник наполягала на задоволенні заяви у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у заяві. Додатково зазначила, що можливо по батькові сина було зазначено ОСОБА_6 тому, що його батька, її чоловіка всі багато років називали ОСОБА_5, щоча за паспортом він був Олексійович. Коли син отримував паспорт, у паспорті по батькові зазначили вірно Олексійович.
Заінтересована особа приватний нотаріус Димитровського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 до судового засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що заявниця це його мати, а її померлий син ОСОБА_3 доводився йому рідним братом. Після смерті брата 13 грудня 2015 року вони не змогли найти його свідоцтво про народження і він звертався до Димитровського міського відділу реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва. Йому відмовили, оскільки виявилось, що в актовому записі про народження брата його по-батькові зазначене як ОСОБА_6. Все життя мати їх батька називала ОСОБА_5. Коли вони навчались у школі і їх питали по-батькові, вони завжди називались ОСОБА_6. Навіть у свідоцтві про шлюб їх батьків, батько зазначений як ОСОБА_5, хоча при народженні його записали ОСОБА_8. Він не знав до звернення у РАЦС, що за документами про народження його брат значиться як ОСОБА_6, хоча у паспорті його по-батькові зазначене Олексійович.
Свідок ОСОБА_9 в суді показала, що вона дальня родичка сім*ї ОСОБА_3. Знала померлого сина заявниці ОСОБА_3 з дитинства, оскільки її мама була йому хрещеною матір*ю. вона завжди знала батька ОСОБА_3 як ОСОБА_5. Лише згодом вона дізналась, що батько ОСОБА_3 по документах записаний як ОСОБА_8.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 була заміжня за ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим міським ЗАГСом міста Новоекономічне 6 січня 1955 року. У свідоцтві про одруження завідуючою міським ЗАГСом внесено виправлення і ім*я чоловіка, зазначене первісно у свідоцтві як ОСОБА_5, виправлене на ОСОБА_8 (а.с. 16). Чоловік заявниці ОСОБА_8 народився 4 травня 1929 року у селі Сергіївка Красноармійського району Донецької області (а.с. 15).
13 грудня 2015 року у місті Димитрові (нині Мирноград) помер ОСОБА_3 у віці 60 років, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Причиною смерті стали множинні травми органів грудної порожнини з відкритими ранами, що проникають в грудну порожнину (а.с. 5, 10). Із штампу у копії паспорту на ім*я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що він був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8-9). У наданих суду копіях військового квитка серії НУ № 6602316, диплому серії Щ-І № 305236, свідоцтва про укладення шлюбу від 4 липня 1987 року, прізвище ім*я, по батькові та дата народження особи, стосовно якої складені ці документи збігаються і визначені як ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12-14).
За інформацією, наданою Димитровським міським відділом реєстрації актів цивільного стану від 22 червня 2016 року № 840/15.30-96, встановлено, що у даній установі є у наявності актовий запис про народження № 220, складеного 5 квітня 1955 року Димитровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 6). В судовому засіданні заявник стверджувала, що вона дійсно має двох дітей, один з яких ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але по батькові він є Олексійовичем. Іншої дитини, яка б називалась ОСОБА_4 вона не мала.
Як вбачається з листів приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу від 23 червня 2016 року № 244/02-14, 12 липня 2016 року № 282/01-16 та Димитровської державної нотаріальної контори від 13 липня 2016 року № 693/01-16, на майно померлого 13 грудня 2015 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом заведено спадкову справу за заявою ОСОБА_1, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 не може, оскільки не надала нотаріусу документи, які б підтверджували родинний зв*язок з померлим (а.с. 7, 28-34).
Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
З пояснень заявника, показів свідків, наданих суду доказів, досліджених судом у їх сукупності, в судовому засіданні встановлено в повній мірі, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 13 грудня 2015 року і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо якого в Димитровському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану є у наявності актовий запис про народження № 220, складеного цим органом 5 квітня 1955 року, є однією і тією ж особою, а також, що матір*ю цієї особи є заявниця ОСОБА_1.
Враховуючи, що заявник не має іншої можливості підтвердити факт, що має юридичне значення, який нею порушений перед судом, встановлення даного факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право і від встановлення даного факту залежить виникнення права заявниці на отримання свідоцтва про спадщину за законом як спадкоємиці першої черги на законом, суд вважає можливим задовольнити вимоги заявника та встановити факт, що для заявника має юридичне значення.
На пiдставi ст.ст. 256, 259 ЦПК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 209, 212-215, 234 ЦПК України, суд
Вимоги заявника ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.
Встановити, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір*ю ОСОБА_3, який помер 13 грудня 2015 року в місті Димитрові (нині Мирноград) Донецької області.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя Т.О.Коваленко