АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2521/16 Справа № 201/2952/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Черновськой Г. В. Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Романюк М.М., Котушенко С.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2016 року по справі за позовом державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» до ОСОБА_2, третя особа - Жовтневий районний відділ в м. Дніпропетровську головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання ордеру недійсним, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування, виселення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 02 квітня 1997 року він є власником квартири АДРЕСА_1. В ході ліквідаційної процедури юридичної особи ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії наук України» було встановлено, що у зазначені квартирі проживає ОСОБА_2, яка має ордер на квартиру, що є недійсним, оскільки відповідачка не перебувала в трудових стосунках з позивачем та на обліку щодо поліпшення житлових умов; ордер не містить реєстраційного номеру, рішення про його видачу уповноваженим органом не приймалось. У зв'язку зі зазначеним позивач просив суд визнати ордер на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, виданий на ім'я ОСОБА_2 - недійсним; усунути перешкоди у користуванні зазначеною квартирою шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням та виселити відповідачку із цієї квартири без надання іншого житлового приміщення, що є підставою для зняття відповідача з реєстрації; зобов'язати відповідача передати ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії наук України» вказану квартиру.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, в зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, місцевий суд виходив з того, що неправомірність одержання ордену не встановлена, підстави для визнання оспорюваного ордеру недійсним відсутні, однак з такими висновками погодитись не можна.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що двохкімнатнаквартира АДРЕСА_3 у 1972 році була виділена у користування ОСОБА_3 та членам його сім»ї: дружині ОСОБА_4, дочці ОСОБА_5 Викладене стверджується копією талону до ордера №1241 від 25.08.1972 року, виданого виконкомом Жовтневої райради депутатів трудящих (а.с. 179 у т. 1); зазначений письмовий доказ наданий Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради в порядку виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2015 року про витребування доказів (а.с. 165, 178 у т. 1).

У 1976 році вказана квартира була передана у користування ОСОБА_6 та члену його сім»ї - дружині ОСОБА_7. Викладене стверджується копією обмінного ордеру №1315 від 30.07.1976 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міськради депутатів трудящих (а.с. 180 у т. 1); вказаний письмовий доказ наданий Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради в порядку виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2015 року про витребування доказів (а.с. 165, 178 у т. 1).

02 квітня 1997 року у письмовій нотаріальній формі було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, згідно якого Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» купила зазначену квартиру у продавців ОСОБА_8 та ОСОБА_7. У даному договорі, зокрема, вказано, що спірна квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.06.1993 року «Дніпротяжстрой» за №43, зареєстрованого в БТІ м. Дніпропетровська 10.06.1993 року, та свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Дніпропетровською держнотконторою 28.03.1997 року і зареєстрованого в БТІ м. Дніпропетровська 28.03.1997 року. Даний договір купівлі-продажу від 02 квітня 1997 року зареєстрований в реєстрі за №1934 (а.с. 19 у т. 1).

Згідно копії реєстраційного посвідчення на об»єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, 02 червня 1998 року Дніпропетровським БТІ, на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.1997 року, спірну квартиру було зареєстровано за Верховною Радою України (Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова») на праві державної власності; в реєстровій книзі №10ЖЮ було здійснено відповідний запис за реєстровим №469-1 (а.с. 20 у т. 1).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач державне підприємство «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» (ДП «НВД АФ «Наукова» НААН») є правонаступником стосовно всіх прав і обов»язків Науково-виробничої дослідної агрофірми «Наукова», що стверджується змістом статуту позивача, зареєстрованого 12.03.2011 року Державним реєстратором Дніпропетровської районної державної адміністрації (а.с. 7 - 18 у т. 1).

За організаційно-правовою формою господарювання позивач є державним підприємством, яке підпорядковане безпосередньо Національній академії аграрних наук України як органу по управлінню державним майном, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.06.1999 року за №1089. Агрофірма створена наказом Української академії аграрних наук від 06.05.1996 року за №34. Агрофірма є державним сільськогосподарським статутним суб»єктом підприємницької діяльності, що здійснює дослідну, господарську і комерційну діяльність з метою досягнення позитивних економічних результатів та одержання прибутку (пункти 1.2, 1.4, 1.5, 2.2 вищевказаного статуту).

Майновий комплекс агрофірми складають всі матеріальні та нематеріальні активи, які обліковуються на балансі агрофірми і закріплені за ним Академією або придбані агрофірмою за рахунок бюджетних коштів, а також кошти від фінансово-господарської діяльності агрофірми, або набуті іншим шляхом, не забороненим законодавством. Майно агрофірми є державною власністю, закріплене за нею Академією і належить їй на праві господарського відання. Здійснюючи це правою агрофірма володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном згідно з чинним законодавством, статутом Академії, статутом агрофірми (пункт 4.1, 4.10 статуту агрофірми).

Згідно наказу Національної академії аграрних наук України від 09.06.2004 року за №160-к на посаду генерального директора позивача було призначено ОСОБА_9 та укладено з ним трудовий контракт (а.с. 78, 81 - 85 у т. 2).

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2011 року по справі №Б29/59/04 позивача визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, припинено повноваження органів управління банкрута. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2012 року по справі №Б29/59/04 ліквідатором призначено арбітражного управляючого Реву М.О. Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2014 року, 20.01.2015 року, 03.03.2016 року по справі №Б29/59/04 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора до 03.09.2016 року (а.с. 21-28 у т. 1, а.с. 121 у т. 2).

В ході ліквідаційної процедури проведено інвентаризацію нерухомого майна позивача та 30.04.2014 року складено інвентаризаційний опис основних засобів до якого, зокрема, внесено спірну квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 119 - 123 у т. 1, а.с. 11 - 12 у т. 2).

Під час проведення вищевказаних дій ліквідаційної процедури позивачу стало відомо, що в спірній квартирі мешкає та зареєстрована у якості проживаючої відповідачка ОСОБА_2

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.03.2011 року було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_8 та ОСОБА_7, визнано ОСОБА_2 такою, що має право на проживання та користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3; в суді першої інстанції ДП «НВД АФ «Наукова» НААН» до участі у даній справи не залучалась. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.07.2015 року апеляційна скарга ДП «НВД АФ «Наукова» НААН» задоволена, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.03.2011 року скасоване, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про визнання договору дійсним та визнання особи такою, що має право на проживання і користування житловим приміщенням - відмовлено. Викладене стверджується копіями вказаних судових рішень на а.с. 146 - 157 у т. 1 та матеріалами оглянутої апеляційним судом цивільної справи №2-6679/11 Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про визнання договору дійсним.

Однак, саме на підставі вищевказаного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.03.2011 року, яке в подальшому було скасоване, позивачка зареєстрована у якості проживаючої у спірній квартирі 13 травня 2011 року, що стверджується довідками КВЖРЕП Жовтневого району Дніпропетровської міськради та Жовтневого РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 98 у т. 1, а.с. 13, 16 у т. 2). Оспорюваний орден не був підставою реєстрацію місця проживання позивачки в квартирі АДРЕСА_4.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №257 від 21 травня 2014 року «Про житловий фонд, придбаний Науково-виробничою дослідною агрофірмою «Наукова» (квартира АДРЕСА_5)» спірну квартиру, придбану Науково-виробничою дослідною агрофірмою «Наукова», прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська. 12.08.2014 року право комунальної власності було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 16.12.2014 року видане свідоцтво про право комунальної власності на спірну квартиру (а.с. 105-106, 107, 108 у т. 1).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08 липня 2015 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2015 року, вищевказане рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 257 від 21 травня 2014 року «Про житловий фонд, придбаний Науково-виробничою агрофірмою «Наукова» (квартира АДРЕСА_5)» - визнане незаконним (а.с. 152-158, 213 - 216 у т. 1).

Однак, 28 січня 2015 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради за реєстраційним №3Ж-15 на ім'я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 109 у т. 1). Право власності на дану квартиру зареєстроване за відповідачкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 лютого 2015 року (а.с. 110 у т. 1).

Апеляційним судом встановлено, що для проведення приватизації спірної квартири на користь відповідачки до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради було надано, завірену печаткою КВЖРЕП виконкому Жовтневої райради, копію ордера без номера, де зазначено, що він виданий ОСОБА_2, що працює комірником АФ «Наукова», на право зайняття нею квартири АДРЕСА_1 зазначено, що ордер виданий агрофірмою «Наукова», населений пункт - село Таромське, на підставі рішення «адміністративного профспілкового комітету АФ «Наукова» від 21.07.2011 року»; у якості керівника підприємства вказано ОСОБА_9, наявна ксерокопія розчерку підпису в графі «керівник підприємства» та ксерокопія відбитку круглої печатки НВД АФ «Наукова». Наведене стверджується матеріалами приватизаційної справи Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради на квартиру АДРЕСА_3, оригінал якої оглянуто судом апеляційної інстанції, а копія - долучена до матеріалів цивільної справи (а.с. 144 - 158, 150 у т. 2).

Судом встановлено факт відсутності оригіналу вищевказаного ордеру в Дніпропетровській міській раді, в Управлінні житлового господарства Дніпропетровської міської ради, в КВЖРЕП Жовтневого району, в ДП «НВД АФ «Наукова» НААН», що стверджується листом департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради від 21.03.2016 року, листами Управлінні житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 15.04.2016 року та від 16.09.2015 року, довідкою КВЖРЕП Жовтневого району від 05.04.2016 року, довідкою ДП «НВД АФ «Наукова» НААН» від 05.04.2016 року (а.с. 178 у т. 1, а.с. 54, 144, 124, 129 у т. 2).

Колегія звертає увагу на покази відповідачки ОСОБА_2, яка під час допиту у якості свідка пояснила, що ордер на спірну квартиру отримала у зв»язку з перебуванням у трудових стосунках з позивачем; на час отримання ордеру в 2011 році вона працювала на посаді комірника у позивача; про місце знаходження оригіналу ордеру їй нічого не відомо, оскільки оформленням приватизації займався її представник, адреса проживання чи роботи якого їй достеменно не відома.

Допитаний у якості свідка в судовому засідання суду апеляційної інстанції колишній генеральний директор позивача ОСОБА_9 пояснив, що не знає чи працювала ОСОБА_2 в ДП «НВД АФ «Наукова» НААН». Після ознайомлення із вищевказаною копією ордера даний свідок зазначив, що факт підписання цього ордеру не пам»ятає та висловив припущення, що підпис у графі «керівник підприємства» може бути факсимільним відтворенням його, ОСОБА_9, підпису.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 у період з 2004 по 2014 роки не перебувала у трудових стосунках з позивачем, що стверджується наступними письмовими доказами: довідкою ДП «НВД АФ «Наукова» НААН» від 12.06.2015 року, яка складена на підставі переданих ліквідатору документів відділу кадрів агрофірми (а.с. 159 у т. 1); письмовою інформацією головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.03.2016 року, наданою в порядку виконання ухвали апеляційного суду про витребування доказів від 02.03.2016 року, з якої вбачається, що у вказаний вище період ОСОБА_2 працювала у виробничому кооперативі по виконанню будівельно-монтажних робіт «Днєпр» з жовтня 2009 року по липень 2010 року включно, (а.с. 44 - 45 у т. 2); відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, наданими в порядку виконання ухвали апеляційного суду про витребування доказів від 02.03.2016 року, з яких вбачається, що відповідачка отримувала дохід у зв»язку з роботою у ПРАТ УАПКТІ «Укрстальпроект» у першому кварталі 2004 року, у другому кварталі 2005 року, у першому і третьому кварталах 2007 року, у першому кварталі 2008 року, у першому кварталі 2009 року, у першому кварталі 2010 року, у першому кварталі 2011 року, у першому кварталі 2012 року, у першому кварталі 2013 року, у першому кварталі 2014 року, а також відповідачка отримувала дохід у зв»язку з роботою у ВК «Днєпр» в четвертому кварталі 2009 року та з першого по третій квартали включно 2010 року (а.с. 47 - 50 у т. 2). Колегія звертає особливу увагу, що відповідачкою не представлено суду апеляційної інстанції оригінал чи копію її трудової книжки.

Частиною 1 ст. 5 ЖК України передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Частиною 4 ст. 9 Житлового кодексу встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 52 ЖК України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Згідно ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

За ч. 1 ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, колегія дійшла висновку, що спірна квартира входила до складу майнового комплексу агрофірми і перебувала у державній власності.

Оспорюваний ордер було отримано відповідачкою з грубим порушенням порядку і умов надання жилих приміщень.

Так, за змістом оспорюваного ордеру, відповідачка отримала право зайняти квартиру АДРЕСА_3 у зв»язку з роботою в АФ «Наукова» на посаді комірника, а згідно показів відповідачки і її представників ордер нею був отриманий у 2011 році. Однак, така інформація не відповідає дійсності, оскільки, згідно наведених вище доказів, протягом 2004 - 2014 років відповідачка не перебувала в трудових стосунках з позивачем.

Відповідачка не перебувала на обліку осіб, що є працівниками позивача та потребують поліпшення житлових умов. За змістом позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_8 і ОСОБА_7 про визнання договору дійсним, поданої до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у січні 2011 року, вона, ОСОБА_2, з 1998 року постійно мешкає у спірній квартирі та в 1997 році купила її у ОСОБА_8 і ОСОБА_7, тому вважала себе власником (а.с. 4 - 6 у т. 1 оглянутої апеляційним судом цивільної справи №2-6679/11 Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про визнання договору дійсним).

Колегія звертає увагу, що в ДП «НВД АФ «Наукова» НААН» «адміністративний профспілковий комітет» не створювався і не функціонував, що також свідчить про неправомірність отримання відповідачкою оспорюваного ордеру, в якому підставою його видачі вказане рішення саме такого комітету (а.с. 10, 150 у т. 2).

Згідно показів представника позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції та представлених письмових доказів, спільне рішення адміністрації і профспілкового комітету ДП «НВД АФ «Наукова» НААН» щодо виділення спірної квартири відповідачці - не приймалось. Будь-яких доказів на спростування такої інформації відповідачкою суду не представлено, клопотання про їх витребування не заявлено.

Доводи відповідачки про те, що вона вчасно сплачує комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_3 не спростовують правильність викладених вище висновків суду апеляційної інстанції щодо недійсності оспорюваного ордеру.

Покази відповідачки щодо її перебування у трудових стосунках з позивачем, надані суду апеляційної інстанції під час допиту у якості свідка, колегія не приймає у якості належних до допустимих доказів трудових правовідносин, оскільки ОСОБА_2 безпосередньо зацікавлена у наслідках розгляду даної справи, а вимогу суду щодо надання для огляду оригіналу чи копії трудової книжки - не виконала.

Твердження представника відповідачки щодо порушення позивачем трирічного строку звернення до суду з позовом про визнання ордеру недійсним не можуть бути прийняті до уваги, оскільки копія оспорюваного ордеру містить виправлення щодо року його видачі (а.с. 150 у т. 2), оригінал оспорюваного ордеру відсутній; більше того, ордер не містить реєстраційного номеру та суду не надані будь-які докази видачі ордеру відповідачці саме у 2011 році.

Докази на підтвердження правової позиції відповідачки суду не надані, клопотання про витребування відповідних доказів - не заявлено, що стверджується журналом та звукозаписом судового засідання апеляційного суду.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, колегія дійшла висновку про наявність підстав для визнання оспорюваного ордеру недійсним та стягнення з відповідачки на користь позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, витрат на сплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Однак, приймаючи до уваги, що у даній справі державним підприємством «НВД АФ «Наукова» НААН» позовна вимога щодо оспорювання свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 від 28 січня 2015 року не заявлена, колегія дійшла висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням, про виселення відповідачки та зобов»язання ОСОБА_2 передати квартиру позивачу - є передчасними, тому підстави для їх задоволення відсутні.

На викладені вище обставини місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, що спричинило неправильне застосування матеріального закону, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст.ст. 303, 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2016 року- скасувати та ухвалити нове рішення.

Ордер на квартиру АДРЕСА_6, виданий на ім'я ОСОБА_2, - визнати недійсним.

В задоволенні решти позовних вимог державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування, виселення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» сплачений судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді