1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4632/16-ц 2/335/1224/2016
про відмову у відкритті провадження у справі
25 квітня 2016 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,
22 квітня 2016 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії.
Вивчивши скаргу з доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 122 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.
Як вбачається зі змісту вимог позовної заяви, позивач просить визнати неправомірними дії Запорізької міської ради щодо відмови у наданні питної води та централізованого водопостачання, зобовязати відповідача забезпечити централізоване постачання питної води до квартири АДРЕСА_1 шляхом підключення до центрального розподілу води, що знаходиться у зазначеному будинку.
За вимогами частини першої статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Отже, критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи адміністративного судочинства є одночасно субєктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
Запорізька міська рада є субєктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 КАС України, та спір виник з приводу здійснення останнім повноважень, передбачених, у тому числі, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Крім того, у тексті позовної заяви позивач також посилається на статтю 19 Конституції України щодо обовязку органу місцевого самоврядування діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької міської ради стосуються протиправності дій та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії, що відповідає способам захисту, визначеним у пункті 3 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.
З наведених підстав, доходжу висновку, що розгляд позовної заяви ОСОБА_1 має здійснюватися за правилами адміністративного судочинства, з огляду на що у відкритті провадження у справі слід відмовити, із розясненням позивачеві його права звернутись до адміністративного суду з відповідним адміністративним позовом з урахуванням правил підсудності, визначених статтями 18, 19 Кодексу адміністративного судочинства України (тобто, до місцевого загального суду за місцем проживання позивача або за місцем знаходження відповідача на його вибір).
Керуючись ст.ст. 122, 210 ЦПК України, суддя
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова