Справа № 752/6161/16-ц
Провадження № 2/752/3464/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

04.08.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, суд -

Встановив

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди у розмірі 19960 грн. та витрати на проведення оціночних послуг у розмірі 200 грн.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 28.01.2016 року в м. Києві по площі Московській сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої його автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Постановою суду ОСОБА_2, який є співробітником патрульної поліції визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, внаслідок яких і сталась вказана ДТП. Відповідно до звіту № 0002 від 16.02.2016 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача складає 16594 грн. 79 коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Україна», відповідно до полісу АІ/7090266, проте представником відповідача у визначений законом строку не було повідомлено страховика про настання страхового випадку, тому позивач просить суд стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, вказував, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про дату і час судового розгляду повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомив, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 28.01.2016 року о 10-40 по площі Московській, 1 в м. Києві керуючи автомобілем «Тойота» державний номер НОМЕР_2, під час руху заднім ходом не переконався в безпеці маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі» державний номер НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п 10.9 Правил дорожнього руху України.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2016 року по справі № 752/2576/16-п (провадження по справі № 3/752/1355/16) встановлено вищевказані обставини та ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зважаючи на те, що протиправність дій ОСОБА_2, що потягли пошкодження належного позивачу автомобіля, встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення (ч. 4 ст. 61 ЦПК України), майнова шкода, завдана позивачу, підлягає відшкодуванню.

Відповідно до полісу серія АІ № 7090266 станом на 28.01.2016 року відповідальність водія транспортного засобу Toyota Prius державний номер НОМЕР_2 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна».

З листа Департаменту патрульної поліції у м. Києві від 26.02.2016 року № 41/11-Б-1006 вбачається, що позивачу потрібно самостійно подати заяву до ПрАТ «СК Україна» для отримання відшкодування.

Фактичні збитки понесені позивачем складають 19960 грн., а саме: 16220 грн. сплачені відповідно до Платіжного доручення № 1 від 07.04.2016 року за облицювання переднього бамперу та противотуманну фару та 3740 грн. сплачені відповідно до квитанції № 0.0.537560197.1 від 16.04.2016 року за фарбування переднього бамперу.

В задоволенні позову в частині стягнення з відповідача вартості послуг оцінки слід відмовити, оскільки позивачем не надано до суду документального підтвердження понесених збитків в цій частині.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Суд дійшов висновку про стягнення завданої шкоди саме з відповідача тому, що завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Отже, вказані зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

За змістом ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України).

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Тому право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Такого висновку дійшов Верховний суд України у постанові від 20.01.2016 року за № 6-2808цс15.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Тому суд вважає за необхідне задовольнити частково вказаний позов та відшкодувати шкоду позивачу.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Народного ополчення, 7, ) на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок відшкодування майнової шкоди у розмірі 19 960 грн. та судові витрати у розмірі 551 грн.20 коп., а всього 20 511 грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя