Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що він зареєстрований та постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1. Вказана квартира, свого часу, належала йому на праві приватної власності спільно із ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ Завод «Київпродмаш», зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 26 жовтня 1998 року за реєстровим номером 6917.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла і після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири. 20.04.2000 року він прийняв спадщину, про що йому було видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом.

Посилається на те, що в подальшому ним було втрачено документи про право власності на квартиру, в тому числі Свідоцтво про право власності ВАТ Завод «Київпродмаш» та Свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.04.2000 року.

Звертає увагу суду на те, що 22.10.2015 року йому державним нотаріусом Київського державного нотаріального архіву Шкрабій - Літун А.М. було видано дублікат Свідоцтва про право на спадщину та Витяг про реєстрацію видачі дублікату свідоцтва про право на спадщину в Спадковому реєстрі. В той же час, поновити Свідоцтво про право власності, виданого ВАТ Завод «Київпродмаш» не вбачається можливим.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, ст.ст. 316, 317, 392 ЦК України, звертається з даним позовом до суду та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримує з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надано заперечення по справі згідно яких заперечують проти позову позивача, оскільки вважають, що Київська міська рада ніяким чином не порушила права позивача та не видавала Свідоцтва про право власності на квартиру. Просять суд відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви та слухати справу у відсутності представника КМР.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в сукупності матеріали справи суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 13.08.2015 року КВ-2015 № 26892, за ОСОБА_2 на праві власності зареєстрована квартира АДРЕСА_1: 1/2 частина на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ завод «Київпродмаш» від 18.08.1998 року, розпорядження № 21; 1/2 частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 4-ю Київською держнотконторою 12.04.2000 року, № 5-921 (а.с. 6).

Судом встановлено та об'єктивно підтверджується повідомленням в газеті «Авізо», що позивачем було втрачено вищезазначені правовстановлюючі документи на квартиру (а.с. 5).

22.10.2015 року державним нотаріусом Київського державного нотаріального архіву Шкабрій-Літун А.М. позивачу було видано дублікат Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Державним нотаріусом Четвертої київської державної нотаріальної контори, 12.04.2000 року і зареєстрованого в реєстрі за № 5-921 (а.с. 7, 8).

04.11.2015 року представником позивача - адвокатом ОСОБА_1 на адресу ПАТ завод «Київпродмаш» було направлено адвокатський запит із проханням надати інформацію: чи зберігаються в архіві ПАТ Завод «Київпродмаш» інформація або документи щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2? Чи є можливість отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло (розпорядження № 21) на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2?

Судом встановлено, що як на день звернення позивача з позовом до суду так і на день ухвалення рішення, відповіді на вищезазначений запит не отримано.

Зі змісту статей 316, 317 ЦК України, вбачається, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 41 Конституції України, визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За приписами ЦК України, право власності може набуватися, зокрема на підставі приватизації (ст. 345) та на підставі спадкування (книга шоста).

Судом встановлено, що позивач набув право власності на квартиру в порядку, визначеному законом, а саме шляхом приватизації та спадкування, однак на даний час він позбавлений можливості розпоряджатися нею у зв'язку із втратою правовстановлюючого документу та неможливості його відновлення.

Згідно статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З врахуванням вищевикладеного, а також того, що судом достовірно встановлено втрату позивачем правовстановлюючого документа та неможливості його відновлення в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що обраний позивачем такий спосіб захисту свого порушеного права як визнання права власності є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права у зв'язку з чим може бути застосований судом.

Також суд виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин суд не приймає до уваги заперечення відповідача та вважає доведеними посилання позивача про належність відповідача в даній справі, а саме Київської міської ради, оскільки дійсно виходячи з положень ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», ст. 335 ЦК України, остання, як представницький орган територіальної громади міста Києва, здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, у тому числі набуття у комунальну власність житлових приміщень, власники яких відсутні, формування комунальної власності, в тому числі шляхом визнання майна безхазяйним, а тому може мати інтерес до спірної частини квартири.

Зі змісту статей 10, 11, 60 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 316, 317, 328, 386, 392 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко