У х в а л а

іменем україни

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кадєтової О.В.,

Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Волиньвугілля», Державного підприємства «Шахта № 1 «Нововолинська», ОСОБА_3 про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 28 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Волиньвугілля» (далі - ДП «Волиньвугілля»), Державного підприємства «Шахта № 1 «Нововолинська» (далі - ДП «Шахта № 1 «Нововолинська»), ОСОБА_3 про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилався на те, що наказом від 31 січня 2015 року № 10-к він був звільнений з посади начальника зміни відокремленого підрозділу «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України без згоди профспілки, так як він не є членом профспілкових організацій, що діють на підприємстві. Вважав, що таке звільнення є незаконним, оскільки підставою для звільнення послужили дисциплінарні стягнення, про які він не знав і з якими ознайомився лише після звільнення, 04 лютого 2015 року. Зазначав, що незаконним звільненням його з роботи, йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, втраті душевного спокою, постійному перебуванні у роздратованому стані, яку позивач оцінює у 20 000 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просив визнати протиправними та скасувати накази ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» від 19 лютого 2014 року № 35, від 26 вересня 2014 року № 102 в частині оголошення йому догани та часткового позбавлення премії, наказ від 29 січня 2015 року № 8; поновити його на роботі на посаді начальника зміни ДП «Шахта № 1 «Нововолинська»; стягнути з ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; 656 грн 08 коп. компенсації середнього заробітку за проходження обов'язкового періодичного медичного огляду у вільний від роботи час; судові витрати. Стягнути з ДП «Волиньвугілля», ОСОБА_3, ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» на його користь 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 28 серпня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ відокремленого підрозділу «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» від 31 січня 2015 року № 10-к про звільнення ОСОБА_2 з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника зміни ДП «Шахта № 1 «Нововолинська».

Стягнуто з ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» на користь ОСОБА_2 656 грн 08 коп. компенсації середнього заробітку за проходження обов'язкового періодичного медичного огляду у вільний від роботи час, 48 877 грн 96 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02 лютого 2015 року по 28 серпня 2015 року включно, 1 000 грн витрат на правову допомогу, 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, всього 55 534 грн 04 коп.

У задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди з ДП «Волиньвугілля», ОСОБА_3 відмовлено. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 21 жовтня 2015 року рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 28 серпня 2015 року в частині задоволення позову скасовано, в позові ОСОБА_2 до ДП «Шахта № 1 «Нововолинська», ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що згідно із копією трудової книжки ОСОБА_2 (а. с. 7-8, 85) він працював на посаді начальника зміни на ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля».

Наказом від 31 січня 2015 року № 10/к (а. с. 6) позивач ОСОБА_2 звільнений з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України - у зв'язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку без згоди профспілки. В даному наказі не було описано, яке було порушення трудової дисципліни. Підставою для винесення даного наказу послужили накази від 19 лютого 2014 року № 35, від 26 червня 2014 року № 102, від 29 січня 2015 року № 8.

Наказом від 29 вересня 2014 року № 102 (а с. 59) за порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 оголошено догану та позбавлено 50 % премії за вересень 2014 року.

Наказом від 19 лютого 2014 року № 35 (а. с. 96) ОСОБА_2 за порушення трудової дисципліни позбавлено 25 % премії за результатами роботи за лютий 2014 року та оголошено догану.

Наказом від 29 січня 2015 року № 8, за підписом в.о. генерального директора ВП «ШУ «Нововолинське» ОСОБА_3 за порушення трудової дисципліни та посадової інструкції начальника зміни з ОСОБА_2 розірвано трудовий договір.

Згідно із актами про відмову із ознайомленням з наказами (а. с. 65, 66, 97-98), позивач відмовився від ознайомлення з указаними наказами.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25 листопада 2014 року № 839 (а. с. 172) виділено зі складу ДП «Волиньвугілля» та ВП «ШУ «Нововолинське» у самостійну одиницю ДП «Шахта № 1 «Нововолинська», яке стало правонаступником ВП «ШУ «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля».

Відмовляючи у задоволенні вимог про скасування наказів від 19 лютого 2014 року № 35, від 26 вересня 2014 року № 102, суд першої інстанції, з висновками якого погодився в цій частині суд апеляційної інстанції, виходив з того, що йому про такі було відомо, тому вважав доводи позивача про його необізнаність про них безпідставними.

З такими висновками погоджується колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, оскільки такі відповідають дійсним обставинам справи.

Також колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для поновлення позивача на роботі, як наслідок стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, оскільки, суд апеляційної інстанції, встановивши, що позивач поєднував підстави позову з порушенням порядку притягнення його до дисциплінарної відповідальності, однак такі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, доводів, які б вказували на відсутність порушення ним трудового законодавства не наводив, правильно вважав, що у такому випадку вимоги позивачанеобґрунтовані.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення без змін оскаржуваних рішень судів.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.В. Кадєтова

В.О. Кузнєцов