пр. № 2/759/2696/16
ун. № 759/3529/16-ц
У Х В А Л А

21 квітня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву

представника позивачки ОСОБА_1 -

ОСОБА_2

про забезпечення позову, -

В с т а н о в и в :

В провадженні Святошинського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

21.04.2016р. до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні відповідачу ОСОБА_3 та розміщені в ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунку НОМЕР_1 в розмірі 20 000 доларів США.

Згідно частини 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до частини 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза виконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з*ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є аліментні зобов*язання відповідача як батька малолітньої дитини, які носять періодичний характер і згідно ст.192 ЦК України, у разі задоволення позову, стягуються в національній валюті - гривні.

В порядку забезпечення позову про стягнення з відповідача періодичних платежів в національній валюті, представник позивачки просить забезпечити такий позов шляхом накладення арешту на валютний рахунок відповідача, при цьому до даної заяви додано копію договору в нечитаємому вигляді.

Крім цього, у відповідності до вимог вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, суд вважає, що на час розгляду даної заяві в справі відсутні докази про те, що дійсно між сторонами існує спір щодо розміру аліментів та існує реальна загроза виконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про стягнення періодичних платежів з відповідача. Також, суд враховує не можливість визначити чіткий обсяг позовних вимог, з врахуванням того, що аліменти мають періодичний характер і стягуються в національній валюті, оскільки з*ясування даних обставин є необхідним для вирішення питання про відповідність і співмірність забезпечення позову у спосіб, про який просить представник позивачки, заявленим позовним вимогам.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи зміст і суть позовних вимог, а також спосіб забезпечення позову, про який просить представник позивачки, суд вважає, що в спірному випадку правові підстави для забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

В задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 -ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню непідлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: