Справа № 686/1823/16-ц
Провадження №2/686/1948/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну прізвища,-

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася ОСОБА_2 з вказаним позовом в якому зазначила, що 08.06.2012 року вона перебувала з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з відповідачем був розірваний за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23..06.2014 року. Після розлучення син залишився проживати разом з нею. 11 листопада 2015 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, та змінила своє прізвище на «ОСОБА_6». Після зміни свого прізвища вона вирішала змінити і прізвище сина та письмово попросила відповідача надати згоду на це. Відповідач письмово жодним чином на її прохання не відреагував, а усно повідомив про відмову у наданні такої згоди. Зазначила, що протягом двох років з часу розлучення відповідач повноцінної матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, сплачував аліменти у мінімальному розмірі, який був визначений за рішенням суду; жодного разу не відвідав сина, не цікавився його здоров'ям, дозвіллям. Крім того вважає, що дитина має носити спільне з нею прізвище, оскільки в інакшому випадку, це буде призводити до непорозумінь та відповідних труднощів у спілкуванні з оточуючими людьми, негативно впливатиме на емоційний стан сина та може призвести до відчуття «неповноцінності». За таких обставин просила суд змінити прізвище її сина з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6».

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначили, що відповідач з часу розлучення не бажає належним чином виконувати свої батьківські обов'язки щодо виховання сина, умисно не бажає надавати належну матеріальну допомогу на утримання дитини. Також позивач пояснила, що під час реєстрації шлюбу з відповідачем вона залишила своє дівоче прізвище. Після народження сина, під час реєстрації народження дитини, вона разом з відповідачем подали спільну заяву в якій визначили прізвище сина «ОСОБА_6». Це було їх спільне рішення.

Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, від якого мають спільну дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ними був розірваний у 2014 році та позивачка разом з дитиною стали проживати окремо. Зазначила, що ОСОБА_4 приймає участь в матеріальному забезпечені сина - своєчасно та у повному обсязі сплачує аліменти у визначеному судом розмірі. Після того, як позивач вдруге вийшла заміж, вона стала чинити перешкоди в спілкуванні ОСОБА_4 з своїм сином. Стосовно розміру аліментів, які сплачує відповідач, просила врахувати, що ОСОБА_4 на даний час не працює, отримує мінливий дохід, має перешкоди в працевлаштуванні у зв'язку з станом здоров'я. До того ж позивач рішення суду, яким був визначений розмір аліментів, не оскаржувала, була з ним згодна; до теперішнього часу позов про збільшення розміру аліментів не ставила. Вважає, що жодних перешкод у тому, що прізвище дитини є «ОСОБА_6» та різниться від прізвища позивачки, не має та позивачем не представлено.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, допитавши свідків та перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до положень ч.1, 3, 4 ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно частин 1 та 3 ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції 08.06.2012 року. Під час реєстрації шлюбу сторони спільне прізвище не обирали. Вказаний шлюб був розірваний рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.06.2014 року.

Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час реєстрації народження дитини, сторони за взаємною згодою визначили прізвище їх дитини - «ОСОБА_6». Вказане підтверджується свідоцтвом про народження дитини, та не заперечувалися сторонами в судовому засіданні.

Предметом спору у даній справі між сторонами є зміна прізвища їх спільної дитини.

Відповідно до ч.5 ст.148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Обґрунтовуючи необхідність зміни прізвища на тотожне прізвище позивачу, остання зазначила, що з огляду на те, що син проживає разом з нею, вона ним повністю опікується та матеріально забезпечує, натомість відповідач належної участі в вихованні та утриманні сина не приймає, вказана зміна буде відповідати інтересам дитини.

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2014 року позов ОСОБА_8 був задоволений та стягнуто з ОСОБА_4 на її користь на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 310 гривень щомісячно.

Вказане рішення суду відповідач ОСОБА_4 виконує належним чином, що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача.

Посилання позивача на те, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина у недостатньому розмірі, та може і повинен надавати таку допомогу у більшому розмірі суд не приймає до уваги, оскільки розмір аліментів був визначений рішенням суду з урахуванням матеріального становища відповідача; з вказаним рішенням сторони, в тому числі і позивач погодилися, його не оспорювала, до теперішнього часу з позовом про збільшення розміру позовних вимог до суду не зверталася.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є чоловіком позивачки, з якою зареєстрував шлюб у 2015 році. ОСОБА_4 це його колишній товариш та рідний батько неповнолітнього ОСОБА_6 Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина в недостатньому розмірі, який не може повністю забезпечити потреби дитини. Також зазначив, що фактично між позивачем та відповідачем на даний час склалися неприязні стосунки, остання не згодна давати відповідачу спілкуватися з дитиною, через неадекватну поведінку ОСОБА_4 Повідомив, що позивач не зверталася до правоохоронних органів через таку поведінку відповідача, питань щодо позбавлення останнього батьківських прав не ставила. Крім того, зазначив, що дитина знає що його батько є ОСОБА_4

Позивач також підтвердила в судовому засіданні, що її спільна з відповідачем дитина, знає що її рідним батьком є ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_4 це її син, а ОСОБА_2 це колишня дружина її сина. Під час перебування у шлюбі у них народився син та за спільною домовленістю сторони обрали прізвище дитини «ОСОБА_6». Після розлучення з позивачем син неодноразово звертався до позивачки аби та надавала можливість бачитися з дитиною. Спочатку остання таку можливість надавала, але дуже неохоче, а після того як вдруге вийшла заміж взагалі перестала надавати можливість спілкуватися з дитиною як її сину, так і їй. Також зазначила, що позивач вийшла заміж за кращого друга її сина, та для нього це був дуже великий удар, у зв'язку з чим він тимчасово виїхав до іншого міста. Аліменти присуджені судом син своєчасно та у повному обсязі сплачує.

З урахуванням встановлених обставини та враховуючи, що сторони, за наявності різних прізвищ, при народженні їх спільної дитини самостійно визначили його прізвище «ОСОБА_6», дитина знає, що її батьком є ОСОБА_4, останній приймає участь в утриманні сина (сплачує на користь позивача аліменти, у визначеному за рішенням суду розмірі) суд приходить до переконання, що підстав для зміни прізвища дитини та визначення його за теперішнім прізвищем позивача «ОСОБА_6» відсутні.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача на те, що відповідач взагалі не приймає участі у вихованні сина, оскільки як зазначили свідки та не оспорювалося самим позивачем, між нею та відповідачем склалися фактично неприязні стосунки, та вона не бажає аби той бачився з сином.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну прізвища залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: