Справа № 638/4806/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

при секретарі Вороніні Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа управління Пенсійоного фонду України в Дзержинському районні м. Харкова про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні померлого,-

встановив:

29.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт знаходження її ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні її померлого чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, встановити факт сумісного проживання її з покійним чоловіком ОСОБА_2 з грудня 2008 року по 24 лютого 2011 року.

В обґрунтування вказує, що 10 липня 2015 року помер її чоловік ОСОБА_2 З грудня 2008 року вона почала проживати у цивільному шлюбі з ОСОБА_2, а 25 лютого 2011 року вони зареєстрували шлюб у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану.

За життя, а саме 15 вересня 2009 року ОСОБА_2. склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, відповідно до якого, на випадок смерті, заповідає їй належну йому на праві власності квартиру №69, що в будинку №58, розташованому по пр.. ОСОБА_4 в м Харкові. За час сумісного проживання вони вели спільний бюджет та спільне господарство, купували побутову техніку та різні речі, спільних дітей від шлюбу вони не мають. При цьому, щомісячний розмір її пенсії складав 2900 грн., а її померлого чоловіка - 4800 грн., які вони сумісно витрачали на оплату житла, придбання продуктів харчування, одягу та ліків.

Таким чином, зазначає заявник, пенсія її чоловіка безпосередньо витрачалась на її утримання, оскільки розмір її пенсії не міг забезпечити її життєві потреби, з метою переходу на розмір пенсії її померлого чоловіка, у якого вона знаходилась на утримання, змушена звернутись до суду з даною заявою.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що 11.01.2016 року вона звернулась до УПФ України в Дзержинському р-ні м. Харкова з заявою щодо перерахунку пенсії, а саме перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника померлого ліквідатора ЧАЕС, їй було відмовлено.

В судовому засідання ОСОБА_1 свою заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити з мотивів зазначених у заяві..

Представник заінтересованої особи управління Пенсійоного фонду України в Дзержинському районні м. Харкова у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 25 лютого 2011 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 158569, виданим Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 87. (а.с. 7)

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 508016, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 помер 10 липня 2015 року у віці 64 роки, актовий запис 10823.

З довідки № 622 від 21.08.2015 року виданої виконавчим комітетом Шарівської селищної ради Богодухівського району Харківської області вбачається, що на день смерті ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: м. Харків пр.. ОСОБА_4, 58, кв. 69, але проживав без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 у сестри, ОСОБА_1 здійснювала його поховання та поховала за власні кошти. Довідка надана на підставі акту опитування сусідів. (а.с. 23)

Також, згідно довідки № 505 від 02.12.2015 року Харківської обласної державної адміністрації, надана дружині померлого громадянина із числа ліквідаторів першої категорії, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою, предявник довідки має право на пільги і компенсації передбачені п. 5,7,8,11,12,20,23,27 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 24).

ОСОБА_2В перебував на обліку та отримував пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалід ІІ групи, що підтверджується довідкою № 10463-07 від 21.06.2016 року. Розмір його останок пенсії на місяць складав 4833,18 грн.

11.01.2016 року заявник ОСОБА_1 звернулась до УПФ України в Дзержинському р-ні м. Харкова з заявою щодо перерахунку пенсії, а саме перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника померлого ліквідатора ЧАЕС, листом УПФ України в Дзержинському р-ні м. Харкова за № 684-02/26 від 21.01.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено. (а.с. 10)

У відповідності до ч. 1 п. 2 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.05.1995 року № 5, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заробітку, пенсії, стипендії інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи яка надавала утримання.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно матеріалів заяви ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова і отримує пенсію за віком. Розмір її пенсії на місяць складає 2939,16 грн. (а.с. 16-18)

Повне утримання, згідно матеріалів судової практики, означає відсутність у члена сім'ї інших джерел доходів окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходу, то слід встановити чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

З огляду на вищевикладене, до заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні мають бути надані докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанцій та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; документи, що свідчать про те, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою та перебував на утриманні спадкодавця не менше п'яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування.

Згідно тлумачення ч. ч. 1,2 ст.36 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а у разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2 ст.32 даного Закону-незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, відповідно до вимог ст.36 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», непрацездатними вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»; діти (у тому числі які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника), які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років; батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів існування. З наведених норм вбачається, що право на отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника мають особи, які на день його смерті були непрацездатними.

Згідно п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 5.11.2005 N 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах "б"-"в" пункту 7 цього Порядку, також надаються такі документи: ж) документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

У відповідності до п. 18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 була особою непрацездатною, отримувала пенсію за віком, інших джерел доходів не мала, не працювала і спільно проживала зі своїм чоловіком на момент його смерті.

Крім того, допитані в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 разом з чоловіком по день смерті, також зазначили, що чоловік піклувався та утримував її матеріально, оскільки мав пенсію у більшому розмірі.

Надані заявником докази суд визнає належними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно повязані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявника із померлим та знаходження на його утриманні.

Даних, які б спростовували факт сумісного проживання та знаходження заявника на повному утриманні померлого чоловіка за конкретних обставин суду не надано.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить виникнення, зміна або припинення його майнових прав переоформлення пенсії ОСОБА_1 за віком на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2

На підставі викладеного, суд вважає, що встановлення фактів спільного проживання за однією адресою з покійним чоловіком та перебуванні на утримані у померлого годувальника достовірно підтверджений, а тому заявлені вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209,212,214,215, ст.256- 259, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт знаходження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні її померлого чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та факт сумісного проживання ОСОБА_1 з покійним чоловіком ОСОБА_2 з грудня 2008 року по 24 лютого 2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: І.В.Семіряд