Справа № 446/378/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бакай І. А.

секретаря Новосад І.В.

розглянувши в м. Кам'янка-Бузька Львівської області в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовною заяву, яку в подальшому уточнила, просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 починаючи з 05.03.2016 р., до закінчення нею навчання в Добротвірському професійному ліцеї, 30.06.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що донька навчається у Добротвірському професійному ліцеї та потребує додаткової матеріальної допомоги так, як вона не в змозі оплачувати її навчання. Вважає, що відповідач зобов'язаний надавати доньці матеріальну допомогу.

Позивачка в судове засідання подала заяву в якій просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Відповідач будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення в якому просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа - ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною другою цієї статті визначено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 є сторони по справі.

Як вбачається з матеріалів справи 07.09.1999 р. шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно із ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено в ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Зазначене випливає також з Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у п.20 якої роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно довідки №02-26 від 03.02.2015 р., вбачається, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в Добротвірському професійному ліцеї з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року, і знаходиться на неповному державному утриманні.

З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2015 р. відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву в якій зазначає, що сплачував аліменти до досягнення донькою 18 років, крім того зазначає, що з нього стягуються аліменти на його другу дитину, крім того має невелику заробітну плату, його здоров'я останнім часом погіршилося, а тому просить в задоволенні позовної заяви відмовити.

Суд, визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати на утримання сина сторін на період навчання, враховує, що згідно ч.1 ст.199 СК України обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків.

Судом встановлено, що з відповідача стягуються аліменти на його неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки № 184 від 02.06.2015 р. заробітна плата ОСОБА_2, за останні шість місяців становить 17354,92 грн. У той же час обставини, які відповідач зазначає в своєму запереченні, а саме те що, крім сплати ним аліментів, він сплачує за комунальні послуги та має додаткові витрати у зв'язку з погіршенням останнім часом стану здоров'я, не є підставою для звільнення відповідача від обов'язку утримувати свою старшу доньку ОСОБА_3, а лише впливають на розмір аліментів.

Враховуючи той факт, що позивачка не в змозі одноосібно надавати належне утримання, відповідно до витрат доньки, пов'язаних з навчанням Добротвірському професійному ліцеї, що потребує додаткових постійних щомісячних витрат для забезпечення її життєвих потреб в повному обсязі, думку відповідача, який в своєму клопотанні не погоджується на сплату аліментів, суд дійшов до висновку про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини із заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 05.03.2015 року і до закінчення донькою навчання, тобто до 30 червня 2015 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Із відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.198, 199, 200 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, (іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 на утримання однієї повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 березня 2015 року і до закінчення донькою навчання, тобто до 30 червня 2015 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий:

Оригінал рішення.