АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-8795 Головуючий у 1-й інстанції - Лужецька О.Р.
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Борисової О.В.

НевідомоїТ.О

секретар Кучер Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів в порядку регресу,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 пред'явив позов в суд до ОСОБА_5 про стягнення коштів в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що в період шлюбу за спільні кошти було придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Для придбання квартири позивачем укладено з ПАТ "АКБ Аркада" договір про іпотечний кредит №53957 від 2 жовтня 2007 року, відповідно до якого він отримав кредитні кошти в сумі 183 509 грн. 71 коп. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, стягнення суми, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, стягнення суми та визнання угоди недійсною, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю позивача та відповідача. Даним рішенням ОСОБА_5 визнано зобов'язаною за кредитним договором і з неї стягнуто заборгованість щодо оплати кредитної заборгованості по кредитному договору в розмірі 62 250 грн., виходячи із розрахунку, що на момент припинення шлюбних відносин існувала заборгованість в розмірі 124 500 грн. Отже, кредитний договір, укладений ОСОБА_4 на придбання спільної квартири створює аналогічні обов'язки також і для ОСОБА_5, а тому вона є солідарним боржником у вказаному солідарному зобов'язанні, отже на неї в повному обсязі розповсюджуються такі ж самі обов'язки щодо повернення коштів, як і на ОСОБА_4, зокрема обов'язок по сплаті процентів за користування кредитними коштами.

Позивач зазначив, що загальна сума сплачених на погашення заборгованості по сплаті процентів коштів становить 156 659 грн. 31 коп., а тому кожний з боржників мав сплатити по 78 329 грн. 65 коп. Натомість позивач, як солідарний боржник, сплатив на погашення солідарної заборгованості по сплаті процентів 146 096 грн. 45 коп., а відповідач лише 10 562 грн. 86 коп., отже з неї підлягає стягненню 67 766 грн. 79 коп. Вважаючи, що позивач як боржник, який виконав солідарне зобов'язання одноособово має право звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів в порядку регресу.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.101-105).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: позивача та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, відповідачку та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 27 жовтня 1995 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2010 року було розірвано.

Під час шлюбу сторонами було набуте майно, квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за позивачем. Квартира була придбана за спільні кошти подружжя (сторін), а також за грошові кошти отриманого у ПАТ "АКБ "Аркада" кредиту в сумі 183 509 грн. на ім'я ОСОБА_4 за договором про іпотечний кредит №53957 від 2 жовтня 2007 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, стягнення суми, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, стягнення суми та визнання угоди недійсною, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

Судом визнано право власності за кожним із подружжя на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 із стягненням з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1/2 частини від залишку несплаченого кредиту по квартирі в сумі 62 250 грн. (124 500 грн.: 2); в задоволенні вимог ОСОБА_4 вважати ОСОБА_5 зобов'язаною за борговими зобов'язаннями перед ПАТ "ВТБ Банк", які виникають з кредитного договору №53957 від 2 жовтня 2007 року в сумі кредиту 183 509 грн. 71 коп., відповідно до набутої частки квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

ОСОБА_5 погасила ОСОБА_4 половину залишку по кредиту, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 28 жовтня 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що заявлені позивачем вимоги про стягнення суми заборгованості по сплаті процентів з відповідача у солідарному порядку не знайшли свого підтвердження, оскільки договір про іпотечний кредит був укладений між Банком та позивачем, а між сторонами по справі відсутні зобов'язальні (договірні) відносини, що унеможливлює застосування положень ст.544 ЦК України до даних правовідносин.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст.541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року по цивільній справі №2-144/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, стягнення суми, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, стягнення суми та визнання угоди недійсною, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року, за кожною із сторін визнано право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_1 із стягненням з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1/2 частини від залишку несплаченого кредиту по квартирі в сумі 62 250 грн. (124 500 грн.: 2) (а.с.30-33).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у справі №2-144/12, суд встановив, що спірна квартира була придбана за спільні кошти подружжя та за кошти, одержані ОСОБА_4 за договором Іпотечного кредиту №53957 від 2 жовтня 2007 року.

В силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України указана обставина в рамках даної справи доказуванню не підлягає.

З огляду на викладене можна дійти висновку, що у подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержану, зокрема за рахунок останніх, спірну квартиру, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобов'язання в інтересах сім'ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові №6-486цс16 від 27 квітня 2016 року, який відповідно до положень цивільного процесуального закону має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції.

Ураховуючи наведене, районний суд дійшов помилкового висновку про відсутність солідарного обов'язку між ОСОБА_4, ОСОБА_5 перед кредитором за зобов'язанням, яке випливає з договору кредиту №53957 від 2 жовтня 2007 року.

При цьому суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні заперечення на апеляційну скаргу, подані ОСОБА_5 в яких вона зазначає, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року, встановлені обставини, що між сторонами відсутні зобов'язальні (договірні відносини), що виключає виникнення регресивних зобов'язань.

Так рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року, дійсно відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 в частині вимог "вважати ОСОБА_5 зобов'язаною за борговими зобов'язаннями перед "ПАТ ВТБ Банк", які виникають з кредитного договору №53957 від 2 жовтня 2007 року в сумі кредиту 183 509 грн. відповідно до набутої частки квартири АДРЕСА_1.

Однак, з мотивувальної частини цього рішення убачається, що відмовляючи у задоволенні цієї вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції прийняв позицію кредитора у борговому зобовязанні - "ПАТ ВТБ Банк", який заперечував проти вимог позивачів щодо укладення кредитних договорів на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в частині непогашеного залишку кредиту з відповідними відсотками на умовах, викладених в основному кредитному договорі. Водночас, суд встановив, що кредит був отриманий для придбання спільного сумісного майна подружжя - квартири, і, визначивши частки кожного з подружжя у цьому майні рівними, стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 Ѕ частину залишку несплаченого тіла кредиту (коштів, взятих подружжям у борг для придбання квартири) у розмірі 62 250 грн.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року, суд апеляційної інстанції у цій частині вказав таке.

По-перше, "ПАТ ВТБ Банк", як сторона договору про іпотечний кредит № 53957 від 2 жовтня 2007 року, заперечує проти заміни позичальника, тому суд не мав правових підстав для покладення зобов'язання по погашенню заборгованості перед банком на ОСОБА_5

По-друге, оскільки ОСОБА_4 не було надано доказів оплати ним відсотків за кредитним договором, у нього відсутні правові підстави вимагати сплати цих коштів на його користь (а.с.35).

Урахувавши ці висновки апеляційного суду, ОСОБА_4 після сплати відсотків за кредитним договором у розмірі 146 096 грн. 45 коп. пред'явив зворотну вимогу до ОСОБА_5 про відшкодування йому Ѕ частини виконаного солідарного зобов'язання по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, взятими в інтересах сім'ї, з урахуванням виконання цієї частини зобов'язання ОСОБА_5 на суму 10 562 грн. 86 коп.

Факт сплати відсотків за кредитним договором у розмірі 146 096 грн. 45 коп. підтверджується відомостями наявних у матеріалах справи письмових доказів, наданих районному суду (довідка про рух коштів та виписки по особовим рахункам а.с.21-28), та відомостями досліджених під час апеляційного розгляду у порядку, визначеному ч.2 ст. 303 ЦПК України, у якості нових доказів прибуткових касових ордерів та квитанцій про сплату (а.с129-146), які підтверджують зміст довідки та виписок, а також містять інформацію про здійснення платежів саме ОСОБА_4

Заперечення ОСОБА_5 про те, що вона не повинна виконувати обов'язку по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, оскільки на виконання рішенням суду добровільно сплатила на користь позивача Ѕ частину від залишку несплаченого кредиту по квартирі у розмірі 62 250 грн. (124 500 : 2), відхиляються апеляційним судом як безпідставні, ураховуючи ту обставину, що пред'явлена ОСОБА_4 зворотна вимога про сплату відсотків за користування кредитними коштами стосується періоду з жовтня 2009 року по липень 2015 року, а добровільна сплата указаної суми залишку несплаченого кредиту відбулася у жовтні 2015 року. Таким чином, у період, за який пред'явлена зворотна вимога про сплату відсотків за користування кредитними коштами, витраченими на придбання спільного майна, ОСОБА_5 нарівні із ОСОБА_4 користувалася цими коштами, а тому є солідарним боржником по їх сплаті.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову.

При задоволенні позову за правилами ст.88 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 1 423 грн. 44 коп. (а.с.1, 106; 678 + 745.44).

Керуючись ст.303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_5 (реквізити) на користь ОСОБА_4 (реквізити) грошові кошти у сумі 67 766 грн.79 коп. (Шістдесят сім тисяч сімсот шістдесят шість грн. 79 коп.) в порядку регресу за виконання ОСОБА_4 зобов'язання по сплаті заборгованості по відсоткам за кредитним договором №53957 від 2 жовтня 2007 року та 1423 грн. 44 коп. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, а всього: 69 190 грн. 23 коп. (Шістдесят дев'ять тисяч сто дев'яносто грн. 23 коп.)

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: О.В. Борисова

Т.О. Невідома