Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/498/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Черткова Н.І.
Провадження № 22-ц/778/2244/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на період навчання повнолітнього сина,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на період навчання повнолітнього сина.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його батьками є ОСОБА_4, відповідач по справі, та ОСОБА_5

11 листопада 2009 року померла його мати ОСОБА_5 Після смерті матері він залишився проживати у сім'ї дідуся та бабусі, які фактично виконували дії по його вихованню та забезпеченню.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 березня 2014 року по справі № 310/1376/14-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 стягнуто на його користь аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.02.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття.

З 01.09.2015 р. він є студентом факультету інформатики та обчислювальної техніки НТУУ «Київський політехнічний інститут» денної форми навчання, навчається за договором і закінчує університет 30.06.2019 року. Відповідно до договору № 1/210-е від 18.08.2015р. надання освітньої послуги є оплатною, вартість першого року навчання (10 місяців) складає 17700 грн., без урахування інфляції за час дії договору, розмір плати за весь строк навчання складає 70800 грн.

Він потребує матеріальної допомоги, оскільки у зв'язку з навчанням на денній формі на протязі 6 днів на тиждень не має можливості самостійно забезпечувати себе, будь-яких доходів не отримує.

Вважає, що відповідач має можливість надавати йому матеріальну допомогу, оскільки є працездатною особою, працює в ДП «Бердянський морський торговельний порт», інших дітей не має. Крім того, відповідач є єдиним батьком, інших осіб, які за законом мали би обов'язок по наданню матеріальної допомоги, не має.

Розмір мінімальних щомісячних витрат складає приблизно 8020,98 грн.

З огляду на зазначене, вважає, що є підстави для визначення аліментів у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача.

Просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до завершення навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.01.2016 року до 30.06.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невмотивованість висновку суду щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, порушення норм ст. 199 СК України, просить змінити рішення суду, стягнувши з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 25 січня 2016 року і до припинення навчання, але не більш ніж до досягнення двадцять трьох років.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, представника ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, врахувавши вимоги ОСОБА_3, можливості ОСОБА_4 в надаванні допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання,дійшов правильного висновку про стягнення з батька на утримання позивача аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку.

Суд встановив фактичну сторону справи з додержанням норм процесуального права, дав правильну юридичну оцінку встановленим обставинам, правильно застосував норми матеріального права.

Питання про аліментні зобовязання ОСОБА_4 щодо повнолітнього сина, який продовжує навчання, вирішено відповідно до ст. ст.182, 199, 200 СК України.

Доводи апеляційної скарги про те,що розмір аліментів не відповідає потребам ОСОБА_3 і не покриває дійсні витрати, можливість відповідача надавати допомогу на утримання повнолітнього сина в більшому розмірі, аніж визначено судом, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів зазначених обставин.

У відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 200 ЦПК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно із п.п.2, 3 ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4, ОСОБА_3 навчається на контрактній основі за денною формою навчання в Національному технічному університеті «Київський політехнічний інститут» (а.с.3,5,6).

Зазначене підтверджує, що у зв'язку з навчанням позивач дійсно потребує матеріальної допомоги батька.

Відповідач має постійну роботу і доходи , відповідно суд аліменти визначив у частці від заробітку платника.

Частиною 3 ст. 10 і частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши наявність у повнолітнього ОСОБА_3 потреби у матеріальній допомозі у зв'язку із навчанням в університеті та вказавши на обов'язок батька надавати таку допомогу, суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку. Суд у відповідності до вимог статей 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України дав оцінку наявним у справі доказам щодо сімейного стану, стану здоровя відповідача, співмірності доходу на роботі докера в ДП «Бердянський морський торговельний порт» з витратами на лікування та на забезпечення першочергових потреб його сім'ї. Крім того, суд також врахував, що з серпня 2015 р. по лютий 2016 р. розмір 1/4 частини заробітку відповідача становить більше 3500 грн. ( а.с.74,79).

Вимоги апеляційної скарги про необхідність зазначення в рішенні про стягнення з відповідача аліментів у розмірі, що не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, не ґрунтуються на законі. Відносно аліментів на утримання повнолітньої дитини СК України не містить зазначення мінімального розміру.

Зазначення у рішенні, що позивач не звертався за отриманням допомоги від держави у звязку з втратою годувальника після смерті матері, не впливає на висновки щодо визначеного судом розміру аліментів. За твердженням представника позивача, дане питання знаходиться на розгляді.

Доводи апеляційної скарги про неправильне визначення дати, по яку стягнуті аліменти, з посиланням на можливість продовження навчання є неприйнятними. Суд не мав підстав визначати кінцевий термін стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 у зв'язку з його навчанням до виповнення останньому 23 років. За змістом ст.199 СК України право на утримання невідємно повязане із навчанням і припиняється утримання з припиненням навчання. Згідно договору від 18 серпня 2015 року кінцевий термін навчання ОСОБА_3 - 30 червня 2019 року, закінчення цього навчання відбудеться до досягнення ОСОБА_3 23 років (а.с.6). При визначенні періоду стягнення аліментів суд першої інстанції правильно виходив з положень ст.199 СК України та правильно встановив кінцевий термін сплати аліментів до 30 червня 2019 року, оскільки це є кінцевим терміном навчання.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б свідчили про порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: