Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2016 Справа №607/2665/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря Грабської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 02 липня 2013 року вона позичила відповідачу 2 500 дол. США строком на один місяць до 02 серпня 2013 року. По закінченні зазначеного строку відповідач грошей не повертає, ухиляється від їх повернення по час звернення з позовом до суду. За вказаних обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 2 500 дол. США, 3% річних в сумі 75 дол. США, що разом в еквіваленті становить 64 606,75 грн., а також судові витрати по справі.

Під час розгляду справи, 10 листопада 2016 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 в її користь борг в сумі 70217,1 грн., з яких: борг станом на 02.08.2013 року становив 2500 доларів США; 3% річних становлять 245 доларів США, разом приріст боргу станом на 10.11.2016 року становить 2745 доларів США, що в еквіваленті становить 70217,1 грн.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до розписки від 02 липня 2013 року, долученої до матеріалів справи, ОСОБА_2, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1, позичила 2 500 дол. США у ОСОБА_1.

В силу ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ч.1 ст.625 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

Із змісту ч.2 ст.192 ЦК України вбачається, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст.533 ЦК України).

Згідно службового розпорядження Національного Банку України про офіційний курс гривні до іноземних валют, на 10 листопада 2016 року встановлений такий офіційний курс гривні до іноземних валют: 100 дол. США 2556.2021 грн.

Таким чином 2500 доларів США х 2556,2021 грн. = 63 905,05 грн.

3% річних становлять від суми боргу в гривнях 63905,05 грн. : 63905,05 х 3% / 100% - 1917,15 в рік. За 1 день = 1917,15 / 365 = 5.25 в день. Період прострочення з 02.08.2013 року по 10.11.2016 року становить 1196 днів. 1196 днів х 5,25 = 6279 грн.

Оскільки позивач просить стягнути 3% річних в розмірі 245 доларів США, що є еквівалентно 6262,69 грн., а тому до стягнення підлягає сума 6262,69 грн., оскільки остання є меншою за 6279 грн.

Отже, до стягнення підлягає 63905,05 грн. боргу за договором позики від 02 липня 2013 року та 6262,69 грн. 3% річних, а разом 70167,74 грн.

В силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 646,08 грн. судового збору та в доход держави 55,59 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.192, 533, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 110, 197, 212, 213, 214, 215, 223-226, 232-233 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (46024, АДРЕСА_1) в користь ОСОБА_1 (47386, вул. Старозбаразька, 22, с. Старий Збараж Збаразького району Тернопільської області) борг за договором позики від 02 липня 2013 року в розмірі 70167 (сімдесят тисяч сто шістдесят сім) грн. 174коп.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 646 (шістсот сорок шість) грн. 08 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 в доход держави 55,59 грн. судового збору.

Копію рішення надіслати особам, які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_3