Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1134/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

02.08.2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Єгорової С.М.; Фомічова С.Є

за участю секретаря: Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області, Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Кіровоградській області про визнання права на отримання земельної частки (паю) та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Павлогірківської сільської ради Бобринецького району, Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області про:

- поновлення строку звернення до суду та визнання права на земельну частку (пай), що перебуває у складі земель резервного фонду Павлогірківської сільської ради у розмірі 8,83 га;

- зобовязання Держземагенства у Кіровоградської області передати у власність земельну ділянку в розмірі середньої земельної частки (паю) по КСП «Лан» за рахунок земель державної власності (запасу чи резерву).

В обґрунтування вимог зазначив, що з 1979 року до 1997 року працював в колгоспі ім. Калініна, який в 1993 році реорганізовано в КСП «Лан».

05 березня 1996 року КСП «Лан» отримало державний акт на право колективної власності на землю, у звязку з чим члени підприємства отримали право на одержання сертифікату на право на земельну частку (пай).

Його членство в КСП «Лан» на момент отримання підприємством державного акту на право колективної власності на землю, підтверджується довідками архівного відділу Бобринецької районної державної адміністрації № 79 від 07 вересня 2015 року та № 79-а від 30 вересня 2015 року, згідно яких в книзі протоколів загальних зборів уповноважених членів КСП та засідань правління КСП за 1986-1987 роки є відомості про прийняття ОСОБА_2О . в члени КПС, а за 1990 рік є відомості про надання йому земельної ділянки площею 0,43 га та придбання ним будинку на 50 % менше від його вартості. Також за 1989 рік в протоколах засідань правління колгоспу містяться відомості про надання колгоспом суди для придбання будинку (протокол засідання правління колгоспу від 30 грудня 1989 року № 13).

Проте, він помилково не був включений до списку осіб членів КСП «Лан», які мали право на отримання земельної частки (пай), що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю. На загальні збори членів КСП на яких вирішувалося паювання землі його не запрошували.

Строк звернення з позовом до суду позивачем пропущено через необізнаність в законодавстві та відсутність коштів на адвокатські послуги.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2015 року до участі у розгляді справи як співвідповідача залучено Головне управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Кіровоградській області (а.с.29-30).

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, не дана належна оцінка ряду офіційних документів, які підтверджують його членство в КСП та право на земельну частку (пай), зокрема архівній довідці Бобринецької РДА № 79 від 07.09.2015 року та архівній довідці комунальної установи Бобринецької районної ради Кіровоградської області «Трудовий архів Бобринецького району» № 109 від 19.02.2015 року, а також показам допитаних у судовому засіданні свідків.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.191-192, 194). Від Головного управління Держгеокадастру надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника (а.с.198-200).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що він був членом КСП «Лан» на час отримання підприємством державного акту на право колективної власності на землю 05 березня 1996 року, у звязку з чим має право на отримання земельної частки (пай).

Вказаний висновок відповідає обставинам справи, яким суд дав належну правову оцінку.

Встановлено, що 05 березня 1996 року згідно державного акту на

право колективної власності на землю серії КР 000024 виданого Павлогірківською сільською радою народних депутатів

у колективну власність КСП «Лан» передано 4143,7 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 106-114).

Згідно додатку №1 до державного акта КР 000024 та листа відділу Держгеокадастру у Бобринецькому районі від 08 лютого 2016 року №с7/0-6/19-16 ОСОБА_2 не внесений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Лан», які мають право на отримання земельної частки (паю) (а.с.84).

Відповідно до архівної довідки № 79 від 07 вересня 2015 року

Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області (аркуш №2) в протоколах засідань правління та протоколах загальних зборів уповноважених членів КСП «Лан» за 1997-2000 роки списків осіб для отримання державних актів на право колективної власності на землю немає. В книзі протоколів загальних зборів уповноважених

членів КСП та засідань правління КСП за 1986-1997 роки є відомості про прийняття в члени КСП ОСОБА_5. А саме, згідно протоколу засідання правління КСП від 27 липня

1995 року №7 ОСОБА_5 на підставі його заяви

прийнято в члени КСП з іспитовим терміном на один місяць. Згідно змісту протоколу засідання правління КСП від 30 жовтня 1996 року № 10 ОСОБА_2 на підставі його заяви прийнято 30 жовтня 1996 року в члени КСП з іспитовим терміном на один місяць. Згідно протоколу засідання правління КСП «Лан» від 28 лютого 1990 року № 3 члени КСП рекомендували зборам уповноважених колгоспників надати ОСОБА_2 земельну ділянку в розмірі 0,43 га та зменшили позивачу вартість будинку на 50% (а.с.8-9).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Статтею 5 цього ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» встановлено, що членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, встановлений Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року, пунктом 2 якого вказано, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю та одержання КСП цього акту.

Тобто, право на одержання земельної частки (паю) у членів КСП виникає з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що вимоги позивача не ґрунтуються на доказах та не відповідають вищевказаним нормам законодавства, які регулюють підстави та порядок набуття громадянами права на земельну частку (пай) із розпайованих земель КСП, тому не підлягають задоволенню за їх безпідставністю.

За ст. ст. 4,5 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» питання членства осіб у сільськогосподарському підприємстві регулюються Статутом підприємства, яким, зокрема, визначається порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї. Членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

В матеріалах справи відсутні відомості про включення в установленому законом порядку ОСОБА_2 до членів колективне сільськогосподарське підприємство «Лан».

Позивач не надав суду переконливих доказів (відповідних рішень загальних зборів членів КСП щодо прийняття його до членів КСП «Лан» та припинення свого членства, копію трудової книжки), які б свідчили, що на час одержання КСП «Лан» державного акту на право колективної власності на землю, він був постійним членом підприємства.

Архівна довідка № 79 Бобринецької РДА, на яку посилається сторона, вказує лише про те, що ОСОБА_2 приймався в члени КСП «Лан» з іспитовим терміном на один місяць 27 липня 1995 року та 30 жовтня 1996 року також з іспитовим строком, що беззаперечно не доводить його членство у підприємстві на час отримання державного акту. Крім того, згідно довідки комунальної установи Бобринецької районної ради Кіровоградської області «Трудовий архів Бобринецького району» від 19.02.2015 року № 109 ОСОБА_2 в 1995 році відпрацьовано в КСП лише 35,5 вихододнів та в 1996 році лише 54 вихододні. Що вказує на не тривалу працю, повязану з періодом іспитового строку.

Отже питання включення ОСОБА_2 в члени КСП «Лан» вирішувалося як в 1995 році так і в 1996 році і двічі з іспитовим терміном, При цьому відсутні докази, що станом на березень 1996 року ОСОБА_2 був членом КСП. В той же час сторона не змогла пояснити якщо його прийняли в члени КСП у 1995 році, то чому повторвно це питання вирішувалось у 1996 році.

Стороною не доведено беззаперечними доказами, що саме на час отримання підприємством Державного акту він набув членство КСП.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що довідка Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кровоградської області від 26.08.2015 року № 178 та копія по господарської книги підтверджує лише проживання позивача на території Павлогірківської сільської ради та також не є належним доказом підтвердження факту членства позивача в КСП «Лан».

Таким чином, будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом повязувались матеріально-правові вимоги, позивачем не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які позивач посилалась, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для визнання за ним права на земельну частку (пай), а отже, зобовязання надання йому у власність земельної ділянки.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам і відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог за їх безпідставністю.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що рішення суду ухвалене з порушенням норм права, а відтак є незаконним. Посилання сторони позивача на те, що відповідні збори членів КСП з приводу прийняття ОСОБА_2 до членів підприємства не проводилися, а також, що трудова книжка позивачу не видавалася не заслуговують на увагу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: