Справа № 642/4638/16
Провадження №2-о/642/118/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі судді Скляренка С.О., при секретарі Антоненко Н.А., розглянувши у судовому засіданні у м. Харкові справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить: встановити факт належності їй диплому за № 211289 (реєстраційний №88), заповненого на імя ОСОБА_2, виданого 25 липня 1977 року, про закінчення у 1977 році повного курсу навчання в СПТУ № 7 та здобуття професії лицювальник- плиточник-мозаїчник; та трудової книжки, виписаної російською мовою на імя «ОСОБА_1 ОСОБА_3, год рождения - 24.01.1959 г., профессия - плиточник 3 р., дата заполнения трудовой книжки - 15 ноября 1977 г.».

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що її дівоче прізвище ОСОБА_4, вона народилася 24 січня 1959 року в селі Олександрівка Богодухівського району Харківської області. Її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5. У 1974 році вона вступила до середнього професійно-технічного училища № 7 м. Харкова і в 1977 році закінчила повний курс навчання, здобула професію лицювальник-плиточник-мозаїчник. Рішенням екзаменаційної комісії їй було присвоєно кваліфікацію лицювальник-плиточник- мозаїчник третього розряду, а 25 липня 1977 року виданий диплом за № 211289, реєстраційний № 88 на імя ОСОБА_2. Таким чином, у її прізвищі була допущена помилка - замість «Шапорова» вказано «Шапарова». Маючи вказаний диплом, 01.08.1977 року була зачислена плиточником 3 розряду в РСУ № 9, а 15 листопада 1977 року була заведена трудова книжка, в якій також вказане помилково прізвище «Шапарова». 9 квітня 1978 року заявник уклала шлюб з ОСОБА_6 та взяла його прізвище «Богданова», про що було внесено запис в трудову книжку. З 01.11.1981 року і до цього часу ОСОБА_1 працює в Харківському будинку-інтернаті ветеранів війни та праці, де й знаходиться трудова книжка. В 2016 році заявник звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі міста Харкова з питання оформлення пенсії за віком, де після ознайомлення з моїми документами мені було рекомендовано звертатися до суду з заявою про встановлення факту належності мені правовстановлюючих документів, а саме: вказаного вище диплому та трудової книжки. В липні 2016 року заявник отримала повторно свідоцтво про її народження, де розбірливо вказане дівоче прізвище «Шапорова». Факт належності диплому за № 211289, реєстраційний № 88 на імя ОСОБА_2 підтверджується записом у трудовій книжці: «Трудовой стаж до поступлення в спец, рсу-9 составляет три года. Учеба в ГПТУ. Диплом». Факт належності заявнику трудової книжки на імя «ОСОБА_1 ОСОБА_3, год рождения - 24.01.1959г., профессия - плиточник 3 р., дата заполнения трудовой книжки - 15 ноября 1977 г. » підтверджується випискою із книги «Дороги до храму милосердя».

В судове засідання заявниця та її представник ОСОБА_7 зявилися, доводи заяви підтримали повністю, просила суд заяву задовольнити, надала копію постанови про відмову Другої Харківської державної нотаріальної контори в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8

Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Заявниця ОСОБА_1Г.(дошлюбне прізвище ОСОБА_5) народилася 24.01.1959 року в с. Олександрівка Богодухівського району Харківської області, що підтверджується паспортом МН 081254 від 14.11.2001 року.

Її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ВЛ №449313 від 13.07.2016 року.

25 липня 1977 року заявник отримала диплом СПТУ № 7 за №211289 про здобуття професії лицювальник- плиточник-мозаїчник, в якому її прізвище зазначено як «Шапарова».

01 серпня 1977 року заявниця розпочала працювати у Спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінні № 9, і 15 листопада 1977 року на її імя була заведена трудова книжка, в якій також вказане помилково прізвище «Шапарова», зазначена професія «плиточник, 3 розряду». Крім того, зазначено, що «трудовой стаж до поступлення в спец. РСУ-9 составляет три года».

09 квітня 1978 року заявник у Палаці одружень «Дзержинський» м. Харкова зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, про що зроблений актовий запис №908, і підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-ВЛ №471199 від 09.04.1978 року. Після укладення шлюбу заявниці було присвоєно прізвище «Богданова».

На підставі цього у трудовій книжці щодо прізвища заявниці був зроблений відповідний запис російською мовою: «ОСОБА_9 считать на фамилии ОСОБА_6 на основании свидетельства о браке серия І-ВЛ №471199, выданного 9 апреля 1978 года Дворцом бракосочетания «Дзержинский» г. Харькова».

Наявність різниці в написанні прізвища заявника в паспорті та дипломі, трудовій книжці позбавляє її можливості оформити пенсію за віком, оскільки отримала відмову в цьому в Управлінні Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Харкова.

Згідно ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обовязків і здійснює їх від свого імені, яке складається із прізвища, власного імені та по батькові.

За змістом ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадянина, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В порядку п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до ч. 2 ст. 258 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В пункті 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Таким чином, заявниця наділена правом подання даної заяви в порядку окремого провадження з метою подальшого оформлення пенсії.

Враховуючи викладене, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що у дипломі №211289 від 25.07.1977 року та трудовій книжці від 24.01.1959 року, виданої на імя «Богданова Надежда Грозиевна», була зроблена помилка в написанні прізвища заявниці як «Шапарова» замість вірного «Шапорова».

Встановлення факту належності зазначених документів має для заявниці юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки необхідне для оформлення її пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 209, 212-215, 234, 256, 257, 259 ЦПК України, ст. 28 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючих документів: диплому за № 211289 (реєстраційний №88), заповненого на імя ОСОБА_2, виданого 25 липня 1977 року, про закінчення у 1977 році повного курсу навчання в СПТУ № 7 та здобуття професії лицювальник- плиточник-мозаїчник; трудової книжки, виписаної російською мовою на імя «ОСОБА_1 ОСОБА_3, год рождения - 24.01.1959 г., профессия - плиточник 3 р., дата заполнения трудовой книжки - 15 ноября 1977 г.».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя С.О. Скляренко