Справа № 754/7412/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

02 серпня 2016 року

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Мальченко О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 , 3-і особи : ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Онищенко Марія Олександрівна , Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним договору дарування , витребування майна з чужого незаконного володіння ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа .

Позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 4/5 частин квартири АДРЕСА_1 та зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 Заявлена вимога мотивована тим , що відповідач ОСОБА_2 має реальний намір відчужити спірну частину вищезазначеної квартири .

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб , які беруть участь у справі

Згідно з ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, п. 3,4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру відповідно до п.1, ч.1 ст. 152 ЦПК України може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього, або в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову , суд ( суддя ) має з урахуванням доказів , наданих позивачем на підтвердження своїх вимог , пересвідчитися , зокрема , в тому , що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ; з»ясувати обсяг позовних вимог , дані про особу відповідача , а також відповідність виду забезпечення позову , який просить застосувати особа , котра звернулась з такою заявою , позовним вимогам . При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати , що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи , яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець .

Оглянувши матеріали цивільної справи , суддя вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову про які просить представник позивача , оскільки відносно 4/5 частин квартири АДРЕСА_1 та зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_2 виник спір між сторонами та можливість відчуження зазначеної частини квартири відповідачем ОСОБА_2 не виключається , що може утруднити виконання можливого рішення суду .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК України , суд

у х в а л и в :

Накласти арешт на 4/5 частин квартири АДРЕСА_1 та зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали .

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання , а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя :