ЄУН № 174/602/16-ц
н/п № 2/174/418/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2016 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря - Заіки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в залі суду в м. Вільногірськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа у справі виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 27.11.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2526, вона, разом з сином - ОСОБА_2, 2004 р., придбала у відповідачки у спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_1 (колишня Ленінського Комсомолу) в м. Вільногірську Дніпропетровської області. З моменту державної реєстрації права власності на зазначену квартиру, вона та її дитина ОСОБА_2 набули право спільної часткової (по 1/2 частині за кожним) приватної власності на зазначену вище квартиру. В даній квартирі на цей час мешкає вона разом із своїм сином та чоловіком, також в квартирі залишилась зареєстрованою і відповідачка, яка не проживає в зазначеній вище квартирі з 27.11.2015 року з причин продажу цієї квартири позивачу та її сину. З зазначеної дати, відповідачка вселитись в зазначену квартиру не намагалася, оскільки виїхала для постійного проживання в іншу країну - РФ, де вона й проживає по цей час, належних відповідачці особистих речей в квартирі не має. В зв'язку з тим, що відповідачка в спірній квартирі не проживає, своє право власності у встановленому законом порядку передала їй та її синові за договором купівлі - продажу квартири, вона вважає, що відповідачка втратила своє право користуватись цією квартирою, але, оскільки відповідачка залишається зареєстрованою в квартирі, це перешкоджає позивачу та її сину в здійснені ними свого права власності на житло, оскільки комунальні платежі нараховуються в тому числі й на відповідачку, а сплачувати свою частку рахунків за комунальні послуги, відповідачка не бажає, так само як і не бажає добровільно знятися з реєстрації з зазначеної квартири, що й змушує її звертатись з цим позовом до суду. Будь-яких угод щодо користування відповідачкою спірною квартирою, між нею та відповідачкою не укладалось. Просить в порядку усунення перешкод в здійсненні нею та неповнолітньою дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, свого права спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 визнати відповідачку такою, що втратила своє право користування даним житлом. Усі зазнані нею судові витрати, пов'язані з розглядом цієї справи судом, покласти на позивача в повному обсязі.

В судове засідання позивачка не зявилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 34).

Відповідачка в судове засідання не зявилася вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та заперечення проти позову не надала. (а.с. 30,31).

Третя особа у справі виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, свого представника в судове засідання не направили, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову. (а.с. 33)

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, факт наявності у позивача ОСОБА_1 на її малолітнього сина ОСОБА_2 на праві власності квартири АДРЕСА_3 (нині Молодіжна) в м.Вільногірську, підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.11.2015 року (а.с.4-5), витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 27.11.2015 року (а.с.6) та технічним паспортом на квартиру (а.с.7-8).

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_4 з 15.12.1992 року по теперішній час підтверджується довідкою № 5174, що видана 03.10.2016 року відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, відповідно до якої за даною адресою зареєстровані ОСОБА_1, її син ОСОБА_2, та ОСОБА_3 (а.с. 11) та довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 15.11.2016 року (а.с.19)

Відповідно до п.20 купівлі-продажу квартири від 27.11.2015 року, продавець, ОСОБА_3, зобовязалась у строк до 15.01.2016 року знятись з реєстраційного обліку з квартири, яка є предметом цього договору та станом на 15.01.2016 року сплатити усі належні комунальні та інші обовязкові платежі за квартиру, а також звільнити квартиру від своїх особистих речей. (а.с 5)

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився в м.Кривий Ріг, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_7, уклав шлюб з ОСОБА_6 21.11.2014 року, після чого прізвище дружини ОСОБА_7 (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та її неповнолітній син ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2015 року, який зареєстрований у встановленому порядку, є власниками квартири АДРЕСА_5 (Ленінського Комсомолу) у м.Вільногірську Дніпропетровської області, в якій з 15.12.1992 року зареєстрована ОСОБА_3, яка є колишнім власником квартири, членом сімї позивачки не являється і фактично не проживає у вказаній квартирі з 27.11.2015 року (з моменту продажу квартири), а наявність реєстрації відповідачки у вказаній квартирі створює перешкоди позивачці та її сину у користуванні належним їм майном, тому ОСОБА_3 слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке належить позивачці та її сину, що відповідно, є підставою для зняття її з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.

Понесені позивачкою і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покласти на позивачку ОСОБА_1 згідно її заяви.

На підставі ст.ст. 319, 321, 386, 391, 405 , 406 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, яка діє від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої дитини, ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в порядку усунення перешкод в здійсненні права власності на житло, третя особа у справі Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області - задовольнити.

ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, інші відомості відсутні) визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 87, в будинку 50 по вулиці Молодіжній в м.Вільногірську, Дніпропетровської області, що є підставою для її зняття з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.

Судові витрати віднести на рахунок позивачки.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Головуючий суддя: А.А.Борцова