Справа № 211/634/16-ц
Провадження № 2/211/1074/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Мариненко Е.П.

за відсутністю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду 11 лютого 2016р. з позовом, вказавши, що 24 грудня 2013р. об 11 годині 40 хвилин водій ОСОБА_3, керуючи автобусом «Мерседес Бенц-311» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по проїзній частині вулиці Будьонного з боку пр. Гагаріна в напрямку вул. ОСОБА_4 і, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по головні дорозі та при виявлені небезпеки для руху не прийняв мір зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до перевертання автобусу «Мерседес Бенц-311» та зіткнення з автомобілем «Фольксваген Пасат» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічні пошкодження, водій ОСОБА_3 отримав легкі тілесні ушкодження.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05.03.2014 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.05.2014 року (із виправленнями, внесеними постановою від 21.05.2014 p.), залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.06.2014 p., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у справі у зв'язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

Згідно висновку автотехнічної експертизи №58/27-21 від 24.01.2014 р. в діях водія ОСОБА_1 по керуванню автомобіля «SSANG YONG», вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв'язку з ДТП; в діях водія ОСОБА_3 по керуванню автобусом «Мерседес Бенц-311» вбачається невідповідність вимогам п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв'язку з ДТП.

Ступінь вини ОСОБА_3 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди складає 70%, а ОСОБА_1 - 30%, оскільки фактично аварійну ситуацію створив відповідач, який виїжджав з другорядної дороги на головну та не надав перевагу в русі автомобілю під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі та при виявленні небезпеки для руху, що склалася в результаті дій відповідача, не прийняв мір зниження швидкості аж до зупинку транспортного засобу.

Усі вищевикладені обставини не потребують доказуванню, адже вони встановлені судом та викладені в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської облаксті у справі № 211/3695/14-ц від 25.11.2015 p., яка набрала законної сили 25.11.2015 p.

З вини водія ОСОБА_3 в результаті ДТП позивачеві завдана майнова шкода, яка полягає у витратах на відновлення мого автомобіля, який отримав механічні ушкодження в результаті ДТП.

Сума майнової шкоди, завдана йому як власнику автомобіля «SSANG YONG REXTON» згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №Д39/08/14 від 22.08.2014 року, складає 122294 грн. 22 коп.

Оскільки ступінь вини ОСОБА_3 у ДТП складає 70%, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний йому відшкодувати суму в розмірі 85605,95 грн. (122294,22 грн. х 70% : 100% = 85605,95 грн.).

Крім того, вказаними діями відповідача, внаслідок яких сталася ДТП, йому спричинено моральних страждань, які виразилися в тому, що протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням йому автомобіля йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що він тривалий час ночами не міг спати. Сімейний бюджет був спрямований на ремонт автомобіля, що змушувало його нервувати та призвело до розладів у родині. Він та його сім'я були позбавлені відпочинку за містом, змушений був пересуватися громадським транспортом, що спричинило суттєві незручності не міг виконувати деякі доручення керівництва пов'язані з пересуванням по місту, що спричинило зменшення заробітної плати.

Позивач просить стягнути з відповідача суму 85605,95 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 10 000,00 грн. моральної шкоди, судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 р., залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. За вказаною дорожньо-транспортною пригодою стягнуто з ПрАТ СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 14942 гривні 23 копійки, моральну шкоду в сумі 500 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 1000 гривень. В іншій частині в позові відмовлено (а.с. 5-8, 58-60, - копії судових рішень).

Вказаним рішенням суду встановлено, що ступінь вини ОСОБА_3 у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді складає 70%, а ОСОБА_1 - 30%. При цьому суд прийняв до уваги те, що фактично аварійну ситуацію створив ОСОБА_3, який виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі автомобілю, яким керував ОСОБА_1, який, в свою чергу, при виявлені небезпеки для руху, що склалася в результаті дій позивача, не прийняв мір зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

З урахуванням цього розмір відшкодування майнової шкоди заподіяної в результаті ДТП ОСОБА_3 судом визначався відповідно до ступеня його вини та ОСОБА_1

Вказані обставини відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України не доказуються при розгляді цієї справи.

Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №Д39/08/14 від 22.08.2014 року, сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «SSANG YONG REXTON» реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 122294 грн. 22 коп. (а.с. 9-28 - копія висновку).

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка ії завдала.

Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, розмір відшкодування майнової шкоди заподіяної в результаті ДТП позивачу ОСОБА_1 судом визначається відповідно до ступеня його вини та відповідача ОСОБА_3:

122294 грн. 22 коп. (сума збитку, встановленого експертом) помножити на 70% (ступінь вини відповідача) = 85605 грн. 95 коп.

Крім того суд вважає, що винними діями відповідача ОСОБА_3 позивачеві заподіяно моральну шкоду, так як він зазнав фізичних та моральних страждань.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка ії завдала, за наявності ії вини.

Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ст.23 ЦК України ооба має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьків родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральні страждання позивач зазнав як в зв'язку з пошкодженням автомобіля, що призвело до зміни звичайного укладу його життя.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд виходить із характеру моральних страждань позивача, ступеня вини сторін у вчинені ДТП, та оцінює моральну шкоду, завдану позивачеві у 2000 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача.

Так як позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача судом стягується понесені ним судові витрати по сплаті судового збору відповідно до задоволеної частини позову, судовий збір в сумі 856,06 грн. за вимогою майнового характеру та 551,20 грн. за вимогою немайнового характеру (а.с. 1,34 - квитанції).

Однак в частині заявлених вимог щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд вважає необхідним відмовити.

Згідно п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10; при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42,56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Керуючись ст.ст.1166,1167,1177,1188,1194,1195 ЦК України, ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 85605 (вісімдесят п'ять тисяч шістсот п'ять) гривень 95 копійок, моральну шкоду в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень та витрати по справі - судовий збір в розмірі 1407 (одна тисяча чотириста сім) гривень 26 копійок.

В іншій частині в позові відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. С. Бардін