Номер провадження: 22-ц/785/1657/16
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Станкевича В.А.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Ярахмедову Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСББ «Злагода» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2015 року по справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду (а. с. 3), в якому просив стягнути з відповідачки на його користь 10 938,44 грн.

Свої позовні вимоги позивач, як зазначено в рішенні суду та вбачається з позовної заяви, обґрунтовував тим, що між позивачем та відповідачкою 07.01.2009 року було укладено договір оренди допоміжного приміщення будинку АДРЕСА_1, яке знаходиться на балансі ОСББ. Відповідно до розрахунку заборгованості, за час оренди у споживача послуг - орендаря технічного поверху, площею 58 кв. м., виникла заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги: вивіз сміття, користування холодною та гарячою водою, електроенергією, користування ліфтами, витрати пов'язані із обслуговуванням будинку та прибудинкової території та витрати на капітальний ремонт будинку, у загальному розмірі 10 938,44 грн.

В судовому засіданні в суді першої інстанції, як зазначено в рішенні суду, представник позивача Капітанчук В.Ю. повністю підтримав заявлені вимоги, відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення позову, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода».

Не погодившись з рішенням суду, ОСББ «Злагода» подало апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2015 року, в якій просить скасувати рішення суду від 03.11.2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСББ «Злагода», посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду не відповідає критеріям законності та обґрунтованості.

Відповідачкою рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу, відповідачка та її представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог, наданих доказів і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСББ «Злагода», суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що балансоутримувачем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 є об'єднання співвласників «Злагода» (акт прийому передачі будинку а/с 8).

Між ОСББ «Злагода», в особі голови правління Поліщук Н.А., та ОСОБА_3 07.01.2009 року укладено договір б/н оренди допоміжного приміщення багатоквартирного будинку - приміщення технічного поверху № НОМЕР_1, площею 58 кв. м. (договір а/с 6).

Згідно п. 4.3 та 4.4 зазначеного договору, орендар зобов'язаний сплачувати за фактично спожиті комунальні послуги (водопостачання та водовідведення, електропостачання) за показаннями лічильників, встановлених за рахунок Орендаря протягом місяця після підписання акту прийому-передачі допоміжного приміщення багатоквартирного будинку, для чого укласти договори з організаціями-надавачами послуг, та укласти договір на вивіз відходів від діяльності з організацією-надавачом послуг.

Відомостей стосовно змін та доповнень до договору, а також складення акту прийому-передачі вказаного приміщення суду не надано.

Умов стосовно сплати інших послуг - утримання будинку та прибудинкової території, користування ліфтами, капітальний ремонт будинку у договорі не зазначено.

Згідно акту про фактичний стан допоміжного приміщення, яке передано в оренду ОСОБА_3, складеному головою правління та членом правління (без зазначення дати його складення), зазначено, що у приміщення відсутні електропостачання та підключення води ( а/с 76).

Суд першої інстанції прийняв до уваги те, що у договорі оренди від 07.01.2009 року, укладеного між ОСББ «Злагода», в особі голови правління Поліщук Н.А., та ОСОБА_3, сторонами були оговорені всі питання як безпосередньо договору оренди приміщення так і питання пов'язані з отриманням житлово-комунальних послуг.

Відповідно до умов договору, передбачена оплата лише за електро- та водопостачання, та вивіз сміття. При цьому, у договорі зазначено необхідність складення акту прийму-передачі допоміжного приміщення, який так і не був складений.

Щодо вивозу сміття, при відсутності, передбаченого договором оренди, окремого договору між ОСОБА_3 та надавачем послуг, суд першої інстанції вважав є незрозумілим вимоги про стягнення заборгованості за зазначені послуги.

Згідно єдиного наданого до суду акту огляду приміщення, зазначено про відсутність підключення спірного приміщення до водо- та електромереж, тому суд першої інстанції вважав не зрозумілим, чи було зроблено підключення, яким чином надаються послуги, за отримання яких вимагається стягнення заборгованості (окреме підключення, або з використанням мереж інших споживачів).

Договором не передбачено зобов'язання користувача оплати послуг з утримання будинку і прибудинкової території, відсутні докази окремого доведення до відповідачки вимог, щодо сплати зазначених послуг, їх вартості.

З таких підстав суд першої інстанції вважав недоведеним з боку позивача вимоги, про наявність заборгованості у відповідача перед ОСББ за фактично надані житлово-комунальні послуги.

За таких обставин, відповідно до ст. 26 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. ч. 1, 2 ст. 626, ст. 628 ЦК України та, керуючись ст. ст. 3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог ОСББ «Злагода».

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, в межах позовних вимог, повно, всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та прийшов до правильного висновку на підставі наданих та досліджених доказів, відмовивши в задоволенні позовних вимог ОСББ «Злагода».

Тому судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, наданим доказам та відповідним нормам матеріального і процесуального права, а суд першої інстанції правомірно на підставі вимог закону та на підставі встановлених обставин справи дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.01.2009 року між сторонами укладено договір оренди допоміжного приміщення багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, балансоутримувачем якого є позивач, а саме приміщення технічного поверху, яким визначено права та обов'язки сторін договору (а. с. 6).

Тобто, правовідносини між сторонами виникли на підставі вказаного договору оренди, укладення якого сторонами не заперечується, докази іншого в матеріалах справи відсутні та суду апеляційної інстанції не надані.

На вказаний договір позивач посилався в позовній заяві, як на підставу своїх вимог, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (а. с. 3).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» , власник приміщення у багатоквартирному будинку, в якому створене об'єднання, може здати його в оренду для проживання фізичній особі або для здійснення господарської, підприємницької та іншої не забороненої законом діяльності фізичній або юридичній особі, якщо така діяльність не суперечить встановленим нормам використання приміщень у жилих будинках та не завдає шкоди інтересам власників (користувачів) і навколишньому середовищу. Об'єкти, що належать до спільного майна багатоквартирного будинку, можуть за рішенням загальних зборів об'єднання передаватися в користування, у тому числі на умовах оренди, фізичним та юридичним особам за умови, що не будуть погіршені умови експлуатації багатоквартирного будинку.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що в спірному допоміжному приміщенні проживає не відповідачка, що вбачається також з матеріалів справи, а проживають інші повнолітні особи з неповнолітніми дітьми, до яких позовні вимоги позивачем не пред'являються.

Докази, які б підтверджували, що відповідачка є споживачем житлово-комунальних послуг в спірному допоміжному приміщенні з інших правових підстав окрім вище зазначеного договору оренди, в матеріалах справи відсутні та суду апеляційної інстанції не надані.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з умов договору оренди укладеного між сторонами, яким позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, та з недоведеності позовних вимог позивачем, враховуючи вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що вище вказаний договір оренди укладений між сторонами є нікчемним, оскільки при його укладенні не додержано сторонами вимоги закону про його нотаріальне посвідчення, з посиланням на ч. 2 ст. 793 ЦК України, судова колегія не приймає до уваги.

Оскільки, ці доводи не спростовують висновки суду першої інстанції, враховуючи, що позивач в позовній заяві обгрунтовував свої позовні вимоги саме цим договором та посилався на нього як на підставу своїх вимог, відповідачка визнає цей договір та правовідносини між сторонами виникли саме на підставі цього договору, з чого виходив і суд першої інстанції.

Від нотаріального посвідчення вказаного договору оренди відмовляється саме позивач, на що вказує в запереченнях на апеляційну скаргу відповідачка та, що підтвердили в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представники позивача.

Будь-які докази щодо виникнення між сторонами спірних правовідносин з інших підстав в матеріалах справи відсутні та суду апеляційної інстанції не надані.

Також судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги з приводу того, що в спірному допоміжному приміщенні проживає відповідачка, що вона залучила до матеріалів справи квитанції про часткову сплату за житлово-комунальні послуги та, що вона зобов'язана оплатити житлово-комунальні послуги, якими фактично користується.

Оскільки, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що в спірному допоміжному приміщенні проживає не відповідачка, що вбачається також з матеріалів справи, а проживають інші повнолітні особи з неповнолітніми дітьми, до яких позовні вимоги позивачем не пред'являються, а з копій квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг, на які посилається позивач (а. с. 39-46), не вбачається, що ці послуги сплачувалися за користування спірним допоміжним приміщенням. Як пояснила в судовому засіданні відповідачка, ці квитанції нею додані помилково до матеріалів справи. Крім того, позивачем не надано доказів, що відповідачка є споживачем житлово-комунальних послуг в спірному допоміжному приміщенні з інших правових підстав окрім вказаного договору оренди.

Судова колегія також звертає увагу на те, що доводи позивача стосовно нікчемності договору оренди та відсутність доказів, що відповідачка є споживачем житлово-комунальних послуг в спірному допоміжному приміщенні з інших правових підстав, спростовує наявність заборгованості у відповідачки, яку просить з неї стягнути позивач.

Таким чином, враховуючи наведене, надані докази, доводи апеляційної скарги, з урахуванням встановлених обставин справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновки суду.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСББ «Злагода» необхідно відхилити, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСББ «Злагода» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич

О.А. Ступаков