Єдиний унікальний номер (справа №) 216/1973/15-ц
Номер провадження у суді 2/216/2009/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Павленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання дитини, -

в с т а н о в и в:

02 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Центрально-Міського районного суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частики з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 квітня 2015 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що їх син з 01 вересня 2015 року навчається у Навчально-науковому комплексі «Інститут прикладного системного аналізу» НТУУ «Київського політехнічного інституту» на денній формі навчання у м. Києві, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Вона виплачує іпотечний кредит, тому її доходів не вистачає на утримання дитини, а батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_2 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, Дніпропетровська обл.) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6), який продовжує навчання, у розмірі однієї шостої частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02 квітня 2015 року до закінчення навчання ОСОБА_5, але не більше як до досягнення ним 23 років. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року вказане рішення залишено без змін.

Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 18 липня 2016 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Позивач, яка належним чином повідомлена про день час та місце розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не зявилась, просила розглянути справу у її відсутність, про що надала письмову заяву (а.с.224).

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, просила розглянути справу по суті у її відсутність (а.с.225).

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 02 березня 1996 року по 09 липня 2001 року, мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.3-7).

Згідно з довідками від 24 березня 2015 року № 109 і від 15 липня 2015 року № 276, а також навчальною карткою студента ІНФОРМАЦІЯ_7, денної форми навчання за державним замовленням і закінчує навчання 30 червня 2018 року (а.с.11, 88-89).

Довідкою від 15 липня 2015 року № 276 підтверджується, що ОСОБА_5 станом на 24 березня 2015 року стипендію не отримував і за результатами літньої екзаменаційної сесії стипендію не отримуватиме (а.с.88).

Також встановлено, що ОСОБА_2 мешкає у квартирі АДРЕСА_1, яка перебуває в іпотеці ПАТ «Юнекс Банк» та є забезпеченням договору про іпотечний кредит від 19 квітня 2012 року № 3.3.0412.ФО_К (а.с.60-71), згідно з умовами якого ОСОБА_2 сплачує кредитні кошти у розмірі 1 082,18 грн. на місяць (а.с.63).

Як вбачається з довідки про доходи від 06 липня 2015 року ОСОБА_2 працює на посаді головного бухгалтера КП «Автобаза № 1», її щомісячний посадовий оклад складає 5 149, 45 грн. (а.с.59).

Також, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 з 28 жовтня 2011 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_7, за час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_8 Арланд, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.31-32).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, ОСОБА_5 має право на отримання аліментів у звязку з продовженням навчання і до досягнення ним 23 років, такий обовязок поширюється на обох з батьків за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Разом з тим, судом звертається увага на те, що позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина посилаючись на те, що вона утримує сина, однак з матеріалів справи встановлено, що син проживає окремо, а саме за адресою: м. Київ, вул. Металістів, буд. 3 (а.с.8-9).

За приписами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, чин, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суд (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч.1 ст. 29 ЦПК України).

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки з таким позовом за встановлених судом обставин має право звернутися лише сам ОСОБА_5.

Судових витрат у справі встановлено не було, тому їх розподіл не здійснюється.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 11, 29, 60, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 198-200 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а у разі відсутності особи яка має право на апеляційне оскарження, протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов