Справа № 602/220/16-ц
Провадження № 2/602/102/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" серпня 2016 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді: Костів Л.І.,

при секретарі: Домчук В.І.,

з участю позивачки: ОСОБА_1,

представника позивачки: ОСОБА_2,

представника відповідачки: ОСОБА_3,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Ланівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про вселення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про вселення в житлове приміщення.

В обгрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вона є власником житлового будинку №1 по вул. Винниченка в м.Ланівці. В даному будинку був зареєстрований та проживав її син - ОСОБА_5, який помер 16 вересня 2015 року. Відповідачка по справі ОСОБА_4 проживала в даному будинку разом із її сином, але без реєстрації свого місця проживання. Після смерті сина її відносини з відповідачкою значно погіршилися і остання відмовляється допускати її до будинку, замінила вхідні двері, не давши їй ключ. Такою поведінкою відповідачка унеможливлює їй здійснення права користування своєю власності, в зв»язку із чим вона змушена звернутися із даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали, зіславшись на мотиви, викладені в позовній заяві. Також позивачка суду пояснила, що в даний час змушена проживати в будинковолодінні по вул.Волинській, 30, що належить її матері, за якою вона доглядала. Однак, за даною адресою немає належних умов і вона хоче проживати у своєму будинку. В судове засідання, призначене на 10 серпня 2016 року позивачка не з»явилася, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності її представника. Заявлені вимоги підтримує.

Представник відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_3 проти позову заперечила та суду пояснила, що відповідачка жодних перешкод позивачці в користуванні її майном не чинить. Просила в задоволенні позову відмовити. В судове засідання, призначене на 10 серпня 2016 року ні відповідачка, ні її представник не з»явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи. Представник відповідачки ОСОБА_3 подала суду заяву про відкладення розгляду справи, призначеної на 10 серпня 2016 року, у зв»язку із участю в іншому процесі.

Враховуючи, що представник відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_3 належним чином була повідомлена про день і час слухання справи, в судове засідання неодноразово не з»являлася (зокрема, 04 травня, 08 червня, 30 червня 2016 року), суд у відповідності до ст.169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідачки, дослідивши та оцінивши здобуті під час судового засідання докази, суд зясував наступні обставини.

Позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку №1 по вул. Винниченка в м.Ланівці Тернопільської області, який належить їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого завідуючою Лановецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 19 лютого 1997 року за реєстровим №230.

Право власності позивачки на вказане будинковолодіння також підтверджується реєстраційним посвідченням від 20 лютого 1997 року, яке видане Лановецьким районним бюро технічної інвентаризації та записане в реєстрову книгу за №54.

В даному будинку був зареєстрований та проживав син позивачки ОСОБА_5, що підтверджується даними, які містяться в Будинковій книзі прописки громадян, що мешкають в будинку №1 по вул.Винниченка в м.Ланівці.

16 вересня 2015 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-ИД №194150 від 27 жовтня 2015 року, виданим повторно відділом ДРАЦС Лановецького районного управління юстиції в Тернопільській області.

Відповідачка по справі ОСОБА_4 перебувала із сином позивачки у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія І-ИД №120557 від 08 жовтня 2015 року, виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції.

Відповідачка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується інформацією Лановецького районного сектору Управління ДМС України в Тернопільській області №561 від 17 березня 2016 року, однак, фактично ОСОБА_4 з 1999 року проживає в належному позивачці будинковолодінні по вул.Винниченка, 1 в м.Ланівці, без реєстрації.

Вказана обставина підтверджується Довідкою виконавчого комітету Лановецької міської ради від 12 жовтня 2015 року №2484.

Після смерті сина позивачки ОСОБА_5, який помер 16 вересня 2015 року, відповідачка відмовляється допускати позивачку до її будинковолодіння №1 по вул.Винниченка м. Ланівці.

Вказані обставини підтверджені інформацією Лановецького РВ УМВС України в Тернопільській області від 05 листопада 2015 року №2706, з якої вбачається, що 03 листопада 2015 року ОСОБА_1 зверталася в райвідділ міліції з приводу перешкоджання відповідачкою у доступі до її житлового будинку по вул.Винниченка, 1 в м.Ланівці. Вказане звернення було зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №1758 та позивачці було роз»яснено, що дані правовідносини носять цивільно-правовий характер та їй було рекомендовано звернутися із відповідним позовом до суду.

Як вбачається із ОСОБА_7 від 14 березня 2016 року, складеного депутатом Лановецької міської ради ОСОБА_8 в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9, в будинковолодінні ОСОБА_1, яке знаходиться по вул.Винниченка, 1 в м.Ланівці, встановлено нові вхідні двері та замок. Заміну даних дверей проведено ОСОБА_4, яка проживає за цією адресою.

Згідно ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права громадян охороняються законом.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування,

Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що обставини, на які посилається позивачка в обгрунтування заявлених вимог, доведені належними та допустимими доказами.

Зокрема, суд вважає встановленим, що позивачка не має можливості проживати в належному їй будинковолодінні через відсутність доступу до нього та перешкоди, які чиняться їй з боку відповідачки, яка не надає ключі від вхідних дверей.

Наведене свідчить про порушення прав позивачки, які підлягають захисту.

При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідачки на те, що нею не чиняться перешкоди позивачці в користуванні житловим майном, оскільки це спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Таким чином, доводи відповідачки не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 80, 88, 212-215, 224- 226, 292-295 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в житловий будинок №1 по вул. Винниченка в м.Ланівці Тернопільської області.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 понесені нею по справі судові витрати в сумі 551.20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_10