Справа № 357/2531/16-ц Головуючий у І інстанції Жарікова О. В.
Провадження № 22-ц/780/4240/16 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 26 09.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

09 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Воробйової Н.С., Іванової І.В.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 14.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приват банк» та відповідачем було укладено договір № б/н, на підставі якого позичальнику було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач виконав умови договору. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язувався сплачувати кредит, відсотки, нараховані за обслуговування кредиту, однак, позичальник умови договору не виконав, і загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів, штрафів становить, станом на 31.12.2015 року 28957 грн. 87 коп.. Оскільки боржник не виконав свої зобов'язання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 28957 грн. 87 коп. та судові витрати по справі в розмірі 1378 грн. 00 коп..

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київськоїобластівід 19 травня 2016 рокуу задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права і позов задовольнити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір № б/н, на підставі якого позичальнику було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем підписано Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПриватБанком, що підтверджується його копією. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків.

Відповідно до п. 2.1.1.2.1 умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид вказаний в пам'ятці клієнта про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк заключають договір про надання банківських послуг. Датою заключення договору являється дата отримання карти, вказана в заяві.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору являється прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п. 2.1.1.2.6 умов та правил надання банківських послуг, карта може бути використана держателем для оплати товарів та послуг, отримання/внесення готівкових грошових засобів в банківських установах та через банкомат, для здійснення інших банківських операцій, передбачених договором. З використанням карти клієнт отримує можливість здійснювати операції через видалені канали обслуговування.

Відповідно до п. 2.1.1.2.12 умов та правил надання банківських послуг, по закінченню терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії), по зверненню клієнта в банк, згідно діючим тарифам. Перевипуск карти на новий термін здійснюється банком при дотриманні клієнтом умов обслуговування картки, передбачених договором.

Відповідно до п. 2.1.1.3.5 умов та правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах сум, встановлених договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов»зується, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

В даному випадку, позивачем не надано до суду першої інстанції доказів того, що відповідачу направлялася вимога банку виконати зобов'язання з повернення кредиту.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 умов та правил надання банківських послуг, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за договором.

Відповідно до п. 2.1.1.12.12 умов та правил надання банківських послуг, процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць.

На підтвердження суми утвореної заборгованості позивач надав суду розрахунок кредиторської заборгованості, який ним і проведено. Згідно розрахунку позивача заборгованість за договором, станом на 31.12.2015 року становить 28957 грн. 87 коп.(заборгованість за кредитом - 14309 грн. 14 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 12421 грн. 40 коп.; заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 372 грн. 19 коп.; штрафи, відповідно до умов кредитного договору : штраф (фіксована частина) -500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова - 1355 грн. 14 коп.).

Згідно ст. 60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення позову, що відповідно до статей 57-59 цього Кодексу має бути підтверджено належними та допустими доказами.

Оцінка поданих позивачем доказів не дає підстав стверджувати, що відповідач звернувся до позивача для отримання кредитних коштів саме у розмірі 15 000,00 грн., який пізніше було змінено до 14130 грн., як це вказано у довідці про зміну умов та кредитування та обслуговування кредитної карти. Підписана відповідачем Анкета-заява від 14.11.2012 року, також, не передбачає обсяг грошових коштів, які банк надає ОСОБА_2. Крім того, умови та правила з якими ніби-то погодився ОСОБА_2 не містять його підпису, а в матеріалах справи немає будь-яких доказів, які б підтверджували, що саме ці умови та правила, а не інші розумів відповідач, підписуючи Анкету-заяву від 14.11.2012 року, і те що вони були діючими в момент підписання заяви. Відсутність підпису під умовами та правилами банківських послуг не лише підтверджує ту обставину, що ОСОБА_2 з ними не ознайомлений, а і позбавляє можливості суд переконатись в тому, що додані до позову умови та правила не є відмінними від тих, з якими ніби-то ознайомлений ОСОБА_2.

Викликає сумнів і сам факт отримання відповідачем ОСОБА_2 кредитних коштів від позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання ОСОБА_2 кредитних коштів. Надана позивачем довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки не може підтверджувати факт отримання відповідачем кредитних коштів, а будь-яких інших доказів на підтвердження цієї обставини позивач не надав.

Передчасним є висновок позивача про ознайомлення ОСОБА_2 з умовами та правилами надання банківських послуг, оскільки його підпис є в Анкеті - заяві від 14.11.2012 року, так як підпис в ній останнього свідчить лише про приєднання ОСОБА_2 до цих умов та правил.

Та обставина, що відповідач ОСОБА_2 не ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» свідчить і те, що він не виявив бажання скористатись жодною з послуг, передбачених Анкетою-заявою, оскільки відсутня галочка чи інша позначка в графі Анкети-заяви, де передбачено вибір банківської послуги.

За викладених обставин, немає підстав вважати, що ОСОБА_2 виявив бажання отримати кредитну картку та встановлення на неї кредитного ліміту із зазначенням бажаної суми кредиту. Таким чином, підпис ОСОБА_2 в Анкеті-заяві від 14.11.2012 року, свідчить лише про те, що останній проінформований про продукти ПАТ КБ «ПриватБанк», однак, не обрав бажаний для себе продукт.

Важливим є те, що в Анкеті-заяві від 14.11.2012 року не зазначено умов надання кредиту, розміру ліміту та процентної ставки за користування кредитом, а, також, терміну дії. Позивач посилається на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», однак, вона не містить підпису відповідача, і тому немає підстав вважати, що ОСОБА_2 виявив бажання скористатись такою послугою банку. Дана довідка не є доказом, на підставі якого визначається розмір нарахування відсотків на суму встановленого кредитного ліміту, тип кредитної лінії, розмір щомісячних платежів, строки погашення/внесення щомісячних платежів, розмір комісій, пені, штрафів.

За викладених обставин, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги і проведений позивачем розрахунок утвореної заборгованості, оскільки первинні документи виникнення кредитної заборгованості ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_2 платіжної карти, та що саме ним здійснювались операції за даним договором.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були дослідждені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З наданих позивачем доказів, обгрунтованість позовних вимог щодо наявності заборгованості та за якою саме вибраною відповідачем схемою здійснювалось використання спеціального платіжного засобу, що є однією із істотних умов для правильного розрахунку заборгованості не підтверджується ні належними, ні допустимими доказами, в зв'язку з чим обгрунтованим є висновок суду про недоведеність позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не повно з»ясував обставини справи, які в подальшому призвели до ухвалення оскаржуваного рішення, вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки недоведеність позовних вимог є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді