Дата документу 12.04.2016
Справа № 334/539/16-ц
Провадження № 2/334/1314/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

при секретарі Франчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою в загальному розмірі 5000 (пять тисяч) доларів США посилаючись на те, що 15.10.2015р. відповідач ОСОБА_2 власноручно написав розписку про те, що взяв в борг у ОСОБА_1 гроші в сумі 5000 (пять тисяч) доларів США, дата повернення суми боргу визначена не була.

15.01.2016 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про повернення суми боргу, та відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, була вручена дружині відповідача.

Позивач вважає, що відповідно до вимог цивільного законодавства відповідач зобов'язаний виконати боргові зобов'язання в сумі 5000 (пять тисяч) доларів США на момент ухвалення судового рішення, за офіційним курсом НБУ, та виплатити 3% річних від простроченої суми, що складає 2,88 доларів США на момент ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав і просив в їх задоволені відмовити, пояснив, що він гроші в борг у позивача не брав, але розписку написав власноруч, ніякого психологічного чи фізичного впливу при цьому до нього не було застосовано.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Положеннями ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) в обумовлений договором строк.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і є укладеним з моменту передання грошей.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Однак такий доказ повинен містити в собі визначені законом і сторонами істотні умови правочину.

Відповідно до положень ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Представником позивача в судове засідання надано оригінал розписки від 15.10.2015 року.

Зі змісту розписки вбачається, що відповідач отримав у ОСОБА_1 в борг кошти у розмірі 5000 (пять тисяч) доларів США.

У даній розписці вказані: сторони зобов'язання (позикодавець та позичальник); грошова сума, яка передавалась і отримувалась; й особистий підпис позичальника.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, а зазначена розписки свідчить про його укладення відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, тобто між сторонами по справі фактично виникли правовідносини позики, оскільки це підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 15.10.2015року, яка посвідчує передачу позичальнику грошової суми, а знаходження оригіналу розписки у позивача свідчить згідно зі ст.1047 ЦК України про невиконання зобов'язання боржником у повному обсязі.

Позивач не заперечує, що розписку написав власноручно, але зазначив, що він гроші в борг у позивача не брав, ніякого психологічного чи фізичного впливу при цьому до нього не було застосовано.

Відповідно до ч 4 ст.60 ЦПК України- кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивачем ОСОБА_1 надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх вимог. Надання суду оригіналу письмової боргової розписки свідчить про невиконання грошового зобовязання відповідачем.

При цьому, підписання боргової розписки позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця грошових коштів, у сумі, зазначеній у цій розписці.

Відповідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про повернення суми боргу та відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, була вручена дружині відповідача 15.01.2016 року.

Крім того, згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України, тобто виконати грошове зобов'язання з виплатою відсотків від простроченої суми, передбачених кредитним договором.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач ОСОБА_2 прострочив виконання грошового зобов'язання про повернення боргу в сумі 5000 (пять тисяч) доларів США, тому повинен сплатити позивачу три відсотка річних від даної суми, що складає 73 гривні 74 копійки.

Таким чином, загальний розмір боргу складає - 5000 (пять тисяч) доларів США, що на момент ухвалення судового рішення, за офіційним курсом НБУ, становить 127850 (сто двадцять сім тисяч вісімсот пятдесят) гривень, та 73 (сімдесят три) гривні 74 копійки - 3% річних від простроченої суми боргу, який підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ст..88 ЦПК України судові витрати, документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача.

Згідно досліджених судом квитанцій сума судових витрат складає 1257 (одна тисяча двісті пятдесят сім) гривень 59 копійок, які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст..ст.5,6,8,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 5000 (пять тисяч) доларів США, що на момент ухвалення судового рішення, за офіційним курсом НБУ, становить 127850 (сто двадцять сім тисяч вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми боргу у сумі 73 (сімдесят три) гривні 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1257 (одна тисяча двісті пятдесят сім) гривень 59 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Добрєв М. В.