Справа № 127/1991/16-ц
Провадження 2/127/1959/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
при секретарі Коберник О.Л.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, третя особа орган опіки і піклування про визнання таким, що втратив право користування житлом,
позов мотивований тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 02.07.1998 року позивачці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить квартира АДРЕСА_1.
Враховуючи похилий вік та необхідність догляду за нею, 17.11.2009 року на підставі договору довічного утримання вона передала належну їй однокімнатну квартиру своїй дочці ОСОБА_3, після чого остання, будучи офіційною власницею даного житла, зареєструвалась у даній квартирі разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився за кордоном. Після реєстрації ні донька ОСОБА_3 ні її син ОСОБА_5 в квартирі не проживали, виїхали до Італії і з того часу в Україну не приїжджали.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2014 року №127/20171/14-ц було розірвано договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17.11.2009 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2015 року №127/16344/15-ц визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою №109 в будинку № 46 по вул. Ватутіна в м. Вінниці. Однак, син відповідачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишився зареєстрованим у належній позивачці квартирі, що перешкоджає їй, як власниці квартири, у здійсненні своїх прав.

Просила визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житлом квартирою № 109 в будинку № 46 по вул. Ватутіна в м. Вінниці, що належить позивачці на праві власності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 позов підтримав. Просив визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житлом відповідно до ст. 405 ЦК України, оскільки ні він ні його мати ОСОБА_3 з дня реєстрації в квартирі не проживали і не проживають.

Відповідач ОСОБА_3, як законний представник ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена шляхом надіслання повістки за останньою відомою адресою місця реєстрації та шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий курєр» від 08.04.2016 року № 67. Позов не оспорила, заяви про відкладення розгляду справи не надала.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник органу опіки і піклування начальник відділу захисту прав дітей служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_6 в судовому засіданні просила захистити житлові права дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що позивач її мати, відповідач сестра. ОСОБА_4 народився в Італії і на даний час постійно проживає там, оскільки сестра не планувала повертатись в Україну. Квартиру по вул. Ватутіна їх мати купила в 1998 році, однак в 2009 році уклала із ОСОБА_3 договір довічного утримання. Це стало підставою для реєстрації ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_4 за цією адресою. Оскільки вона не виконувала своїх обов`язків за договором і виїхала з України, рішенням суду від 05.11.2014 року договір довічного утримання розірваний. Підтвердила, що ОСОБА_3 і її син не проживають в квартирі більше року, оскільки фактично не потребують цього житла, витрат на утримання квартири не несуть, їх речей у квартирі немає.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02.07.1998 року позивачці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить однокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 28,4 кв.м., житловою площею 14,2 кв.м. (а.с. 5). Дане право було зареєстровано у КП «ВООБТІ» 02.07.1998 року в реєстровій книзі №242 за реєстр. №235/20110; 16.11.2009 року в КП «ВМБТІ» за №235/20110 в книзі 242 (а.с. 6).

17.11.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений та нотаріально посвідчений договір довічного утримання, згідно якого позивач передала у власність ОСОБА_3 належну їй однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 зобов`язалась забезпечувати ОСОБА_2 довічним утриманням.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2014 року №127/20171/14-ц договір довічного утримання розірваний. Дане рішення набуло сили (а.с. 10). Право власності ОСОБА_2 на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки, виданої ПП «Бокуд» 05.05.2015 року №594, в квартирі АДРЕСА_1, з 08.07.1998 року зареєстровані: власник - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка власника - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а з 06.01.2007 року внук власника - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2015 року №127/16344/15-ц визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою №109 в будинку № 46 по вул. Ватутіна в м. Вінниці на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, оскільки ОСОБА_3 в квартирі не проживає з 2009 року, не сплачує плату за комунальні послуги, які нараховуються на неї як на зареєстровану особу, не несе інших витрат по утриманню квартири.

Згідно виписки з акту про народження ОСОБА_3 є матірю`ю ОСОБА_4, 07.09.2006 року.

Згідно ст. 29 ч. 4 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає.

Разом з тим, малолітній ОСОБА_4, залишається зареєстрованим у квартирі, що належить на праві власності позивачу, що підтверджується довідкою, виданою ПП «Бокуд» 14.03.2016 року №569.

Факт не проживання в квартирі відповідача ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_4 з 2009 року доведений поясненнями представника позивача, свідка ОСОБА_7, актом №605 від 30.04.2015 року, посвідченим керівником ПП «Бокуд» (а.с. 8), рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2015 року.

Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи наведені норми Цивільного кодексу України і те, що місцем проживання дитини до десяти років є місце проживання її батьків, проте ОСОБА_3 в спірній квартирі не проживає і за рішенням суду визнана такою, що втратила право користування житлом, суд вважає, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, також втратив право користування житлом квартирою №109 в будинку № 46 по вул. Ватутіна в м. Вінниці, оскільки разом із матірю ОСОБА_3 з 2009 року без поважних причин відсутній за місцем реєстрації.

Право власності позивача ОСОБА_2 порушене, тому підлягає захисту в обраний нею спосіб.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 971,20 грн., з яких 551,20 грн. - судовий збір, 420 грн. - витрати на виклик відповідача через оголошення в пресі.

Керуючись ст. ст. 29 ч. 4, 317, 319, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житлом квартирою № 109 в будинку № 46 по вул. Ватутіна в м. Вінниці, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 971,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: