Справа 574/382/16-ц
Провадження 2/574/121/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді Міщенко В. М.

при секретарі Ключник О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до Гвинтівська сільська рада Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Гвинтівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що за життя спадкодавець втратив правовстановлюючий документ на земельну ділянку і через це вона не може оформити спадщину у нотаріальній конторі.

Викладені вище обставини фактично унеможливлюють прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав і просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, позов визнає, просить його задовольнити та просить слухати справу без їх участі.

Суд, дослідивши обставини справи, вислухавши сторони, приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 17.08.2015 року в с. Гвинтове Буринського району Сумської області померла мати позивачів - ОСОБА_4.

Після її смерті також відкрилася спадщина, до складу якої також ввійшла земельна ділянка, загальною площею 4.7082 га., з яких 2.1487 га., що має кадастровий номер :06:002:0166, 1.4187 га, що має кадастровий номер 606:001:0548, 1,1408 га, що має кадастровий номер :03:001:0628, які розташовані на території Гвинтівської сільської ради Сумської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 090262, яку вона прийняла, але юридично не оформила після смерті свого чоловіка ОСОБА_5

При житті, ОСОБА_4 склала заповіт від 12.09.2014 року, посвідченого секретарем Гвинтівської сільської ради Буринського району Сумської області, в якому все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і, взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і, на що вона за законом матиме право заповіла в рівних долях своїм дітям: сину - ОСОБА_2, 23.09.1955 року, та дочці - ОСОБА_1, 13.12.1958 року.

ОСОБА_1І, та ОСОБА_2, в установлений законом шестимісячний строк прийняли спадщину шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, на підставі яких було заведено спадкову справо, про що нотаріусом було видано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Відповідно до ч.І ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Після спливу вказаного строку позивачі звернулися до нотаріуса з питанням оформлення спадщини, але враховуючи те, що був втрачений оригінал правовстановлюючого документу на земельні ділянки було втрачено, то нотаріус була позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки, у звязку з чим повідомила, що при таких обставинах питання успадкування підлягає вирішенню у судовому порядку.

Крім того, відповідно до 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстицію України № 296/5 від 22.02.2012 року - видача свідоцтва про право на спадщин на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Видати на даний час новий державний акт не має можливості, оскільки з набранням чинності останніх змін до Закону України «Про державний земельний кадастр», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та набрання чинності Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, а також втратою чинності Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України земельних ресурсів 04.05.1999 року № 43, змінився порядок отримання правовстановлюючих документів на землю, про що мені у відділі Держгеокадастру було надано відповідного листа.

Оригінал Державного акту було втрачено і на даний час позивачка змогла взяти у відділі Держгеокадастру у Буринському районі лише його ксерокопію, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 090262, виданого на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 26.04.2004 року № 175, з якої вбачається, що дійсно ОСОБА_5 належить на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 4.7082 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім того, із приєднаного до позову Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 також вбачається, що ОСОБА_5 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 2,1487 га., що має кадастровий номер :06:002:0166, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 090262.

Із приєднаного до позову Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 вбачається, що ОСОБА_5 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 1,4187 га., що має кадастровий номер 920982400:06:001:0548, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 090262.

Крім того, із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 016 вбачається, що ОСОБА_5 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 1,1408 га., що має кадастровий номер :03:001:0628, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 090262.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пунктом 10 ППВС України №7 від 30.05.2008 р. «Про практику у справах про спадкування» визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Пунктом 7 ППВС України № 7 від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно ч.І, ч.2, п.а ч.З ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1, ч.2, п.а ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Гвинтівська сільська рада не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Виходячи із вищевикладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. 25, 331, 392, 1233-1235 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності по 1/2 частині за кожним на земельні ділянки: площею 2.1487 га., що має кадастровий номер :06:002:0166; 1.4187 га, що має кадастровий номер 606:001:0548; 1.1408 га, що має кадастровий номер :03:001:0628, які розташовані на території Гвинтівської сільської ради Сумської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 090262, виданого на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 26.04.2004 року № 175., в порядку спадкування за заповітом після померлої 17 серпня 2015 року в с. Гвинтове Буринського району Сумської області - ОСОБА_4

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: