АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №666/142/16-ц Головуючий в І інстанції: Рядча Т.І.
Провадження №22-ц/791/1254/2016 Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 03 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення боргу за договором банківського вкладу,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 19 березня 2010 року між нею та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - Банк) укладено договір №2500USD банківського вкладу на вимогу "Активні гроші" на загальну суму 39 622,00 дол. США, з розміром процентної ставки - 9,00% та строком зберігання вкладу - з 19 березня 2010 року до фактичної дати отримання позивачем коштів у відповідача. Крім того, 18 грудня 2012 року між нею та Банком було укладено договір банківського вкладу (депозиту) з Правилами №2500UAN на загальну суму 1 739 265,00 грн., з розміром процентної ставки - 6,00 % річних та строком зберігання вкладу - з 18 грудня 2012 року до фактичної дати отримання позивачем коштів у відповідача. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона по справі №666/3802/14-ц від 08 квітня 2015 року розірвано вказані договори та стягнуто з відповідача суми банківських вкладів та відсотки за користування ними за період дії договорів до 20 серпня 2014 року. Оскільки грошові кошти фактично були повернуті їй лише 13 серпня 2015 року, а відповідачем перераховані на реквізити виконавчої служби 17 липня 2015 року, ОСОБА_5 просила суд стягнути з відповідача проценти за фактичне користування коштами за період з 21 серпня 2014 року по 16 липня 2015 року, а також 3% річних та інфляційні нарахування на суму боргу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 03 лютого 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено. Вирішено:

- стягнути з Банку на користь ОСОБА_5 проценти за договором банківського вкладу з Правилами №2500UAN від 18 грудня 2012 року за період з 21 серпня 2014 року по 16 липня 2015 року у розмірі 94 349,17 грн.;

- стягнути з Банку на користь ОСОБА_5 проценти за договором № 2500USD банківського вкладу на вимогу «Активні гроші» від 19 березня 2010 року за період з 21 серпня 2014 року по 16 липня 2015 року у розмірі 3 224,04 дол. США, що еквівалентно 70 735,45 грн.;

- стягнути з Банку на користь ОСОБА_5 3% річних (договір банківського вкладу (депозиту) з Правилами № 2500 UAN від 18 грудня 2012 року за період з 21 серпня 2014 року по 16 липня 2015 року у розмірі 47 174,58 грн.;

- стягнути з Банку на користь ОСОБА_5 3% річних (договір банківського вкладу (депозиту) з Правилами № 25001180 банківського вкладу на вимогу «Активні гроші» від «19» березня 2010 року за період з 21серпня 2014 року по 16 липня 2015 року у розмірі 1 074,68 дол. США, що еквівалентно 23 578,50 грн.;

- стягнути з Банку на користь ОСОБА_5 інфляційне збільшення суми боргу (договір банківського вкладу (депозиту) з Правилами № 2500 UAN від 18 грудня 2012 року) за період з 21 серпня 2014 року по 16 липня 2015 року у розмірі 940 174,46 грн.;

- стягнути з Банку на користь ОСОБА_5 інфляційне збільшення суми боргу (договір банківського вкладу (депозиту) з Правилами №2500 USD від 19 березня 2010 року) за період з 21 серпня 2014 року по 16 липня 2015 року у розмірі 469 911,15 грн.;

- стягнути з Банку на користь держави судовий збір в розмірі 6 890,00 грн.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності факту порушення Банком своїх грошових зобовязань щодо своєчасного повернення коштів банківського вкладу із процентами, у тому числі і визначених рішенням суду, що є підставою для стягнення з Банку процентів за фактичне користування коштами банківського вкладу, а також трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань на суму боргу.

Судом встановлено, що 19 березня 2010 року між ОСОБА_5 та Банком було укладено договір №2500USD банківського вкладу на вимогу "Активні гроші" на загальну суму 39 622,00 доларів США. Розмір процентної ставки складає 9,00 % річних (а.с.7-10).

Згідно п.1.3. договору строк зберігання вкладу встановлено з 19 березня 2010 року до фактичної дати отримання вкладником коштів в Банку. Протягом строку дії договору вкладник має право знімати з рахунку грошові кошти, але при цьому вкладник зобовязаний підтримувати на рахунку незнижувальний залишок у розмірі 10 доларів США. Якщо вкладник ініціює зняття коштів з рахунку у сумі, після зняття якої залишок коштів на такому рахунку буде меншим за встановлений договором незнижувальний залишок, вважається, що цією дією вкладник ініціює припинення договору, внаслідок чого вкладнику видаються всі кошти, що знаходяться на рахунку, договір вважається припиненим, а рахунок закривається.

Відповідно до п.1.6.2. укладеного договору якщо на дату припинення дії цього договору Банк не матиме можливості повернути кошти вкладнику - договір продовжує діяти на умовах вкладу на вимогу «Активні гроші» із застосуванням діючої в Банку процентної ставки для даного виду вкладу.

Пунктом 2.2.2. договору визначено право вкладника забрати суму вкладу та нарахованих процентів.

Також 18 грудня 2012 року між ОСОБА_5 та Банком було укладено договір банківського вкладу (депозиту) з Правилами №2500UAN на загальну суму 1 739 265,00 грн. Згідно умов укладеного договору розмір процентної ставки складає 6,00% річних, строк зберігання вкладу - з 18 грудня 2012 року до фактичної дати отримання вкладником коштів в Банку (а.с.11).

Відповідно до Правил (договірні умови) розміщення вкладів фізичних осіб АТ «УкрСиббанк», затверджених протоколом Продуктово-тарифного комітету АТ «УкрСиббанк» №302 від 05 березня 2010 року (далі - Правила), датою повернення є дата, в яку Банк повинен повернути Вкладнику грошові кошти, розміщені на Рахунку. Відповідно до п.п.1.6, 1.6.2, 2.1, 4.1 Правил за час зберігання та користування коштами Банк нараховує й виплачує Вкладнику проценти на суму Вкладу за ставкою, встановленою у Договорі, або іншою ставкою згідно з умовами Договору. Проценти нараховуються до дня, що передує Даті повернення. У разі дострокового розірвання Договору проценти нараховуються до дня, що передує дню розірвання Договору. Повернення Вкладу здійснюється на підставі Заяви. У випадку невиконання або неналежного виконання умов Договору, сторони несуть відповідальність у відповідності до законодавства України.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона по справі №666/3802/14-ц від 08 квітня 2015 року розірвано зазначені договори банківського вкладу та стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором банківського вкладу (депозиту) з Правилами №2500UAN від 18 грудня 2012 року у розмірі 1 798 448,01 грн. та за договором 22500 USD банківського вкладу на вимогу "Активні гроші" від 19 березня 2010 року - у розмірі 146 842,41 доларів США (а.с.16-18).

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 10 червня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 08 квітня 2015 року в частині стягнення з Банку на користь ОСОБА_5 грошових коштів за договором банківського вкладу на вимогу "Активні гроші" від 19 березня 2010 року у розмірі 146 842,41 доларів США змінено, зменшено вказану суму до 48 253,15 доларів США, що еквівалентно 1 134 240,14 грн.(а.с.12-15). Зазначене рішення перебувало на виконанні у виконавчій службі.

Даними рішеннями встановлено, що у травні 2014 року ОСОБА_5 зверталася до Банку з вимогою повернути їй всі вкладені суми, чим ініціювала припинення договорів та визначила дату повернення вкладів.

Визначені рішенням суду грошові кошти фактично були перераховані Банком на реквізити виконавчої служби 17 липня 2015 року, що підтверджується листом Банка №15-1/26535 від 22 липня 2015 року (а.с.41).

Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.653 ЦК України, у разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Отже з моменту набрання рішенням апеляційного суду Херсонської області від 10 червня 2015 року щодо розірвання укладених між сторонами договорів банківського вкладу законної сили Банк не мав перед позивачем зобовязань щодо нарахування відсотків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_5 про виплату процентів за банківськими вкладами за період з 10 червня 2015 року по 16 липня 2015 року не підлягають задоволенню, оскільки договірні правовідносини між сторонами припинені з 10 червня 2015 року - часу вступу в силу рішення суду про розірвання договорів банківського вкладу. Тому з цього часу проценти не можуть нараховуватися, оскільки стягнення відсотків поза дією договору не передбачено ні договором, ні діючим законодавством.

З рішення апеляційного суду від 10 червня 2015 року та позовної заяви ОСОБА_5 від 21 серпня 2014 року вбачається, що проценти за користування коштами банківських вкладів з Банку на користь позивача було стягнуто за період фактичного користування коштами по 20 серпня 2014 року (а.с.19-24).

Таким чином колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині стягнення з Банку на користь ОСОБА_5 процентів за договорами банківських вкладів скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Банку на користь позивача проценти за користування коштами банківських вкладів за період з 21 серпня 2014 року по 09 червня 2015 року, що відповідає вимогам ст.653, 1061 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях.

Оскільки відповідач був зобовязаний повернути позивачу на його вимогу кошти за банківськими вкладами з процентами, проте в період з 21 червня 2014 року по 16 липня 2015 року Банк свої зобовязання не виконував і повернув кошти позивачу лише 17 липня 2015 року, чим прострочив виконання грошового зобовязання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Банку 3% річних від простроченої суми за укладеними договорами банківських вкладів, а також суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за договором банківського вкладу (депозиту) з Правилами №2500UAN від 18 грудня 2012 року.

Проте колегія суддів не погоджується з розміром визначеного судом еквіваленту в частині стягнутих 3% річних від простроченої суми за договором №2500USD банківського вкладу на вимогу "Активні гроші" від 19 березня 2010 року, виходячи з наступного.

Так в резолютивній частині рішення суд зазначив даний розмір 3% річних з переведенням іноземної валюти в українську за курсом валют станом на 07 вересня 2015 року.

Згідно п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

За таких обставин рішення суду в частині стягнення з Банку 3 % річних за договором №2500USD банківського вкладу на вимогу "Активні гроші" від 19 березня 2010 року, розмір яких визначено з переведенням іноземної валюти в українську за курсом Національного банку України станом на 07 вересня 2015 року, підлягає зміні з зазначенням еквіваленту у гривні станом на 03 лютого 2016 року.

Крім того, встановивши, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору №2500USD банківського вкладу на вимогу "Активні гроші" від 19 березня 2010 року, за змістом якого позивач внесла на депозитний рахунок кошти в іноземній валюті на загальну суму 39 622,00 доларів США, суд першої інстанції помилково застосував до таких грошових зобовязань положення закону в частині нарахування індексу інфляції, який регулює порядок сплати боргу, визначеного у гривнях.

На підставі наведеного рішення суду в частині стягнення з Банку суми боргу з урахуванням індексу інфляції за договором банківського вкладу №2500USD на вимогу "Активні гроші" від 19 березня 2010 року також підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині стягнення з Банку на користь держави судового збору змінити, зменшивши суму судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги Банку колегія суддів до уваги не приймає, оскільки посилання Банку на правові позиції Верховного Суду України №6-3019цс15 від 13 січня 2016 року, а також №6-2759цс15 від 20 січня 2016 року є невірним, і дані правові позиції не можуть бути застосовані до виниклих правовідносин.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 03 лютого 2016 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_5 процентів за договором банківського вкладу з Правилами №2500UAN від 18 грудня 2012 року, процентів та інфляційного збільшення за договором №2500USD банківського вкладу на вимогу "Активні гроші" від 19 березня 2010 рокускасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_5 проценти за договором банківського вкладу з Правилами №2500UAN від 18 грудня 2012 року за період з 21 серпня 2014 року по 09 червня 2015 року в розмірі 83 770,63 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_5 проценти за договором №2500USD банківського вкладу на вимогу "Активні гроші" від 19 березня 2010 року за період з 21 серпня 2014 року по 09 червня 2015 року в розмірі 2 862,56 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 лютого 2016 року еквівалентно 74 054,43 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суми боргу з урахуванням індексу інфляції за договором №2500USD банківського вкладу на вимогу "Активні гроші" від 19 березня 2010 року відмовити за необґрунтованістю.

Це ж рішення в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_5 3% річних за договором №2500USD банківського вкладу на вимогу "Активні гроші" від 19 березня 2010 року за період з 21 серпня 2014 року по 16 липня 2015 року у розмірі 1 074,68 доларів США, що еквівалентно 23 578,50 грн. змінити, збільшити еквівалентний розмір до 27 801,97 грн., який визначено за курсом НБУ станом на 03 лютого 2016 року.

Це ж рішення в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь держави судового збору в розмірі 6 890,00 грн. змінити, зменшити вказаний розмір до 4 860,21 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.А.Капітан

Судді: Л.І.Вербицька

ОСОБА_3