Справа № 645/418/16-ц
Провадження № 2/645/920/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судового засідання Дикань Ж.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3,
ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2, у якому просила розірвати спадковий договір, укладений 24.01.2008 року між нею та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р. № 714; зобовязати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що між нею та ОСОБА_2 було укладено вищевказаний спадковий договір, згідно якого відповідач зобовязалася виконувати розпорядження позивача, а саме: щотижнево забезпечувати відчужувачу купівлю продуктів харчування за рахунок його коштів, забезпечувати проведення прибирання квартири не менше одного разу на тиждень, забезпечувати купівлю відчужувачу ліків та забезпечувати надання йому медичної допомоги у випадку захворювання за рахунок коштів відчужувача. У разі смерті ОСОБА_1 відповідач набуває право власності на її майно, яке складається із квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві власності. Але відповідач з моменту укладання спадкового договору в односторонньому порядку самоусунулася від виконання взятих на себе за спадковим договором зобов'язань, жодного разу не забезпечила купівлю продуктів харчування та ліків, прибирання квартири, надання медичної допомоги тощо. Після укладення договору відповідач взагалі припинила відвідувати позивача, цікавитися її справами, станом здоров'я, умовами проживання та харчування.
На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, у надав заяву про розгляд справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.
Третя особа до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
24.01.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№ 714 (а.с. 6).
За умовами цього договору відповідач зобов'язується виконувати розпорядження позивача, що встановлені цим договором, і в разі її смерті набуває право власності на майно відчужувача, яке складається з квартири АДРЕСА_1.
Так, згідно п. 6 договору ОСОБА_2 зобов'язалася виконувати наступні розпорядження позивача:
-щотижнево забезпечувати відчужувачу купівлю продуктів харчування за рахунок його коштів;
-забезпечувати проведення прибирання квартири не менше одного разу на тиждень;
-забезпечувати купівлю відчужувачу ліків та забезпечувати надання йому медичної допомоги у випадку захворювання за рахунок коштів відчужувача.
В обґрунтування позовних вимог про розірвання спадкового договору внаслідок неналежного виконання набувачем своїх обов'язків ОСОБА_1 посилається на те, що з січня 2008 р. відповідач жодного разу не забезпечила їй купівлю продуктів харчування та ліків, прибирання квартири, надання медичної допомоги тощо. Після укладення договору ОСОБА_2 взагалі припинила відвідувати позивача, цікавитися її справами, станом здоров'я, умовами проживання та харчування.
Доказів на підтвердження того, що відповідач сумлінно та систематично виконує взяті на себе обов'язки за спадковим договором з її боку суду не надані.
Статтею 509 Цивільного кодексу України надано визначення зобов'язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певнудію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Договором є домовленість двох або більш сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу).
Договір є однією з підстав виникнення зобов'язання, тобто правовідношення, в якому сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 1 ст. 509 ЦК України). При цьому, згідно ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
У статті 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Так, одним з видів договору є спадковий договір, за умовами якого одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача (ст. 1302 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено принцип презумпції обов'язковості виконання договору його сторонами.
За загальними умовами виконання зобов'язання, встановленими ст. 526 ЦК України, воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені ст. 611 ЦК України, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною 2 статті 653 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.
Таким чином, проаналізувавши встановлені під час розгляду справи обставини та наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, на які позивач посилалася в обґрунтування своєї позовної вимоги про розірвання спадкового договору, а саме - невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за спадковим договором.
З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню.
Проте позовна вимога ОСОБА_1 про зобов'язання третьої особи - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 зняти заборону на відчуження квартири, яка є предметом спадкового договору, задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Процесуальні права та обов'язки третьої особи визначені ст. 35 ЦПК України, як особи, яка не є суб'єктом спірних матеріальних правовідносин, що виникли між сторонами. Участь третьої особи у справі носить побічний характер, оскільки вирішенню судом підлягають саме права та обов'язки сторін, а не третьої особи. У суду відсутні правові підстави для зобовязання саме третьої особи вчиняти певні дії, тобто покладати на неї зобовязання щодо заборони відчуження.
Крім того, зняття заборони відчуження на квартиру здійснюється нотаріусом за правилами статті 74 Закону України «Про нотаріат» на підставі рішення суду про розірвання спадкового договору.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224- 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Розірвати спадковий договір, укладений 24 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 714.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. С. Шевченко