Справа № 544/790/16-ц
пров. № 2/544/377/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 серпня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючої судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Соборна, 41 справу за позовом ОСОБА_2 до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

у с т а н о в и в:

Позивач у липні 2016 року звернулася до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 04.01.1980 є зареєстрованою та проживає по вул. Аврущенка (раніше Ветиринарна), 22 у м. Пирятині Полтавської області.

10.02.1993 ОСОБА_2 зі своєю сусідкою ОСОБА_3, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, уклали договір дарування, згідно з яким остання подарувала ОСОБА_2 належні їй 35/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Аврущенка, 20 у м. Пирятині Полтавської області.

Разом із ОСОБА_3 до дня її смерті, позивач вела спільне господарство, надавала їй необхідну для її віку допомогу, сплачувала комунальні платежі.

29.09.2000 ОСОБА_3 померла.

Решта будинковолодіння по вул. Аврущенка, 20 у м. Пирятині належала матері ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка померла 27.07.1970, та її рідній сестрі ОСОБА_5, яка після закінчення школи виїхала з м. Пирятина Полтавської області та до дня смерті 31.12.2001 постійно проживала на території Автономної Республіки Крим, яким належало 30/100 та 35/100 частини вказаного будинковолодіння відповідно.

Позивач постійно проживає за вказаною адресою, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується указаним нерухомим майном та земельною ділянкою з 1993 року, доглядає за будинком та утримує його, проводить у ньому ремонтні роботи.

У судовому засіданні представник за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Аврущенка, 20 у м. Пирятині Полтавської області за набувальною давністю. Пояснив, що ОСОБА_2 добросовісно та відкрито користується спірним будинком, проживає у ньому, проводить ремонтні роботи та утримує його у належному стані. Будь-яких претензій щодо права власності на 2/3 частини указаного будинку ніхто не заявляв.

Представник відповідача Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не зявився, надіслав до суду листа про слухання справи у його відсутність. Позовну заяву визнає, не заперечує проти її задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обовязкові.

Судом установлено:

ОСОБА_2, народження 09.11.1951, з 04.01.1980 зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

10.02.1993 ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, уклали договір дарування, згідно з яким ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 належні їй 35/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по вул. Аврущенка, 20 у м. Пирятині Полтавської області (а.с.8,11-12).

29.09.2000 ОСОБА_3 померла (а.с.7).

Відповідно до договору про встановлення ідеальних частин між співвласниками домоволодіння, іншими співвласниками вказаного нерухомого майна є мати ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка померла 27.07.1970, та її сестра ОСОБА_5, яка після закінчення школи виїхала з м. Пирятина та до дня своєї смерті 31.12.2001 проживала на території Автономної Республіки Крим, яким належало 30/100 та 35/100 частини вказаного будинковолодіння відповідно (а.с.9,10,21).

Спадкоємців, які бажають прийняти спадщину після смерті 27.07.1970 ОСОБА_4 та 31.12.2001 ОСОБА_5, немає (а.с.29).

Позивач разом із ОСОБА_3 до дня її смерті 29.09.2000 вели спільне господарство, позивач надавала останній необхідну для її віку допомогу, сплачувала комунальні платежі.

Позивач постійно проживає у будинку по вул. Аврущенка, 20, м. Пирятина Полтавської області, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується указаним нерухомим майном та земельною ділянкою фактично з 1993 року, доглядає за будинком та утримує його, проводить у ньому ремонтні роботи.

Всі ці обставини у судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

За даними технічного паспорту указані 2/3 частини домоволодіння по вул. Аврущенка, 20, м. Пирятина Полтавської області, в цілому складаються з житлового будинку «А1» (загальною площею 62,9 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м.), сараю «В» (а.с.11-12).

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При цьому судом враховується чи володіння є: добросовісним (якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності); відкритим (якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні); володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року.

Позивач володіє нерухомим майном 2/3 частини будинковолодіння по вул. Аврущенка, 20 у м. Пирятині Полтавської області фактично з 1993 року з того часу, як уклала із ОСОБА_3 договір дарування на належну їй 35/100 частину указаного нерухомого майна, у тому числі 3 роки -до 01 січня 2001 року, та більше 7 років - з 01 січня 2004 до липня 2016 року- після набрання чинності ЦК України, тобто всього більше 10 років.

Особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки позивач фактично безперервно та відкрито володіє спірною частиною будинковолодіння з 1993 року, добросовісно нею заволоділа, інакше як у судовому порядку визнати її право власності на нерухоме майно 2/3 частини будинковолодіння по вул. Аврущенка, 20 у м. Пирятині Полтавської області неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов про визнання за нею права власності за набувальною давністю є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10, ч.4 ст. 174, ст.ст. 212,215 ЦПК України, на підставі ст. 344 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, народження 09.11.1951, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складається з житлового будинку «А1» (загальною площею 62,9 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м.), сараю «В» та розташований по вул. Аврущенка, 20 у м. Пирятині Полтавської області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий -