АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 616/14/16ц Головуючий 1 інст.- Малюкін Ю.П
Провадження №22-ц/790/4484/16 Доповідач - Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів -Котелевець А.В., Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 06 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, ОСОБА_1, за участю третьої особи - Великобурлуцького районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, про визнання недійсними ненормативних правових актів, що порушують право володіння, їх скасування та витребування майна із чужого незаконного володіння, -

встановила:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом. Після уточнення позовних вимог просив:

- визнати недійним та скасувати рішення виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області №87 від 18 листопада 2013 року про надання службової жилої квартири за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійним та скасувати рішення виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області №12 від 18 лютого 2014 року про надання службової жилої квартири за зазначеною вище адресою ОСОБА_1;

- визнати недійсним та скасувати спеціальний службовий ордер та корінець службового ордера №000083 від 18 лютого 2014 року, видані Великобурлуцькою селищною радою Великобурлуцького району Харківської області на підставі рішення виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області №12 від 18 лютого 2014 року;

- витребувати з незаконного користування ОСОБА_1 службову жилу квартиру за заначеною вище адресою та скасувати його реєстрацію в цій квартирі.

Посилався на те, що він є законним користувачем спірної квартири, в яку з травня 2009 року заселився на підставі службового ордеру та в якій зареєстрований на даний час. У квітні 2014 року він був мобілізований до лав Збройних Сил України. Після демобілізації у квітні 2015 року йому стало відомо що спірна квартира за рішенням Великобурлуцької селищної ради №87 від 18 листопада 2013 року була передана в користування на умовах договору найму Великобурлуцькому РВГУМВС України в Харківській області для проживання працівників відділу, а в подальшому, рішенням №12 від 18 лютого 2014 року спірна квартира була надана як службове житло начальнику Великобурлуцького РВГУМВС України в Харківській області - ОСОБА_1 та цього ж дня останньому був виданий спеціальний службовий ордер та корінець до нього №000083, а 16 липня 2014 року ОСОБА_1 був зареєстрований у спірній квартирі.

Вважає що спірні рішення Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області є незаконними, такими що порушують норми житлового законодавства України та гарантоване Конституцією України право позивача на житло.

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 06 травня 2016 року позов задоволено частково - визнано недійсним рішення виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області №87 від 18 листопада 2013 року «Про надання службового жилого приміщення»; визнано недійсним рішення виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області №12 від 18 лютого 2014 року «Про надання службового жилого приміщення гр..ОСОБА_1»; визнано недійсним службовий ордер №000083 та корінець до нього, видані на підставі рішення виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області №12 від 18 лютого 2014 року ОСОБА_1 на право заняття двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального і процесуального права.

Інші особи, які брали участь у справі рішення суду не оскаржили.

Від відповідача - Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, за змістом яких відповідач наголошував на тому, що позов визнає, вважає рішення суду законним та обґрунтованим і просить апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, судова колегія перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення у межах доводів апеляційної скарги, отже рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині задоволених позовних вимог.

Вислухавши судю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи судова колегія не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням адміністрації Великобурлуцького КВКП «Водоканал» від 12 версня 2008 року надано службове житло, а саме - двокімнатна квартира площею 42,4-0 м..кв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3, який працює водієм-слюсарем (а.с.16).

Рішенням виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради №1 від 20 січня 2009 року затверджено рішення адміністрації Великобурлуцького КВКП «Водоканал» від 12 вересня 2008 року про надання службового житла ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

На підставі рішення виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради №1 від 20 січня 2009 року позивачу був виданий службовий ордер №000070 (а.с.18-19).

Встановлено також, що позивач реалізував цей ордер - вселився у спірну квартиру, 29 травня 2009 року зареєструвався в ній і значиться зареєстрованим у цьому житлі на теперішній час (а.с.9,21 зв.).

Як наймач спірної квартири ОСОБА_3 уклав цивільно-правові угоди, зокрема договір №355 від 26 травня 2009 року на користування електричною енергією та договір №233 н від 17 червня 2010 року про надання телекомунікаційних послуг(а.с.22, 23).

18 листопада 2013 року виконавчим комітетом Великобурлуцької селищної ради було прийнято рішенням №87 про надання спірного житлового приміщення в якості службового Великобурлуцькому РВ ГУМВС України в Харківській області (а.с.6).

18 лютого 2014 року виконавчим комітетом Великобурлуцької селищної ради було вирішено - директору Великобурлуцького КВКП «Водоканал» видати спеціальний ордер на службове жиле приміщення Великобурлуцької селищної ради (спірна квартира) на ім'я начальника Великобурлуцького РВ ГУМВС ОСОБА_1, та на підставі цього ордеру укласти договір найму службового приміщення з останнім (рішення №12) (а.с.7).

На підставі зазначеного рішення на на ім'я ОСОБА_1 було видано спірний службовий ордер № 000083 із корінцем до нього (а.с.8,9).

Ухвалюючи рішення в частині задоволених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки виконавчим комітетом були прийняті рішення про виділення Великобурлуцькому РВ ГУМВС України в Харківській області та ОСОБА_1 в якості службового жилого приміщення квартири, яка не є вільною, то такі рішення є незаконними. При цьому суд керувався ст.ст.118,119,121,122 ЖК України та Положенням «Про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженого постановою КМУ №37 від 04 лютого 1988 року (яке є чинним) та п.4 якого передбачено, що до числа службових може бути включено тільки вільне жиле приміщення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення в частині задоволених позовних вимог, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 213,214 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та виходячи із встановлених у справі обставин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконного отримання позивачем службової квартири у користування під ча роботи в КВКП «Водоканал» висновків суду в частині незаконного надання спірної квартири ОСОБА_1 не спростовують, оскільки судом встановлено та не заперечується відповідачем, що на час розгляду даної справи ОСОБА_3 у встановленому законом порядку не позбавлений права користування цією квартирою, а питання законності отримання ним спірної квартири у користування не було предметом розгляду у даній справі.

З цих же підстав не впливають на правильність ухваленого у справі рішення і доводи апеляційної скарги стосовно того, що Великобурлуцька селищна рада не вчинила дій направлених на виселення позивача, який припинив трудові відносини з КВКП «Водоканал», в квартирі не проживає та комунальні платежі не сплачує. Такі доводи ОСОБА_1 не мають правового значення, оскільки не свідчать про незаконність користування позивачем спірним житлом.

З огляду на встановлені судом обставини не є підставою для відмови у позові і той факт, що ОСОБА_1 добросовісно виконував обов'язки наймача спірної квартири - сплачував комунальні платежі та при вселенні в квартиру не міг знати про право позивача на користування спірним житлом.

Доводи апеляційної скарги стосовно допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права за своїм змістом не є підставою для зміни чи скасування судового рішення відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України, оскільки такі порушені не призвели до неправильного вирішення справи.

У суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 приймав участь, та мав можливість реалізувати свої процесуальні права, зокрема право на ознайомлення з матеріалами справи у повному обсязі.

Враховуючи, що наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 06 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: