У Х В А Л А

пр. № 2/759/2234/16

ун. № 759/1881/16-ц

25 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С. перевіривши виконання вимог ст.ст. 109-121 ЦПК України по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, ділової репутації, зобов'язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, ділової репутації, зобов'язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди.

Справа перебувала під під головуванням судді Шум Л.М.

20.04.2016 року згідно розпорядженя №195 керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва, здійснено повторний авторозподіл справи у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Шум Л.М. з 22.02.2016 року.

22.04.2016 року здійснено повторний авторозподіл справи в програмі КП-Д3 та справа розподілена судді Ключнику А.С.

22.04.2016 року справа передана головуючому по справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Вказану заяву позивачем подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» заява про захист честі та гідності повинна містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача, із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

При викладі обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (порушення особистих немайнових прав, внаслідок поширення відповідачем недостовірної інформації), не зазначає осіб, яким така інформація повідомлена, докази, що підтверджують цю обставину (показання свідків, тощо).

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму ВСУ № 1 « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Тому, позивачу слід надати суду докази того, що власником веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_1» є відповідач, адже положенням чинного законодавства обов'язок доказування, в даному випадку, покладений саме на нього.

Водночас, ставлячи питання про визнання недостовірною та спростування інформації викладеної на інтернет - на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_1» у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» не зазначає автора відповідного інформаційного матеріалу, особу, що здійснила розміщення вказаної статті в мережі інтернет, спосіб розміщення та власника - сайту «ІНФОРМАЦІЯ_1», з посиланням на докази, що це підтверджують.

Згідно п. 13 даної постанови Пленуму, у разі, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома (поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати), суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості такої інформації та спростувати її в порядку окремого провадження.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України «Про телекомунікації», адміністрування адресного простору мережі Інтернет у домені.UA здійснюється недержавною організацією, яка утворюється самоврядними організаціями операторів/провайдерів Інтернет та зареєстрована відповідно до міжнародних вимог.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.03 № 447-р «Про адміністрування домену .UA», повноваження адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет здійснює об'єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр».

Крім того, до відкриття провадження у справі суддею перевіряється дотримання позивачем при подачі позову правил підсудності.

У відповідності до Глави 1 Розділу ІІІ ЦПК України підсудність справи, крім випадків альтернативної та виключної підсудності, визначається за місцем місцезнаходженням відповідача (ст. 109 ЦПК України), а позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача (ч. 1 ст. 113 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позов подано за місцем проживанням - відповідача ОСОБА_2, водночас, визначення належного відповідача у справі, може вплинути на підсудність справи.

Тому, позивачу слід надати суду докази того, що власником веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_1» є відповідач - адже положенням чинного законодавства обов'язок доказування, в даному випадку, покладений саме на нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відровідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві, зазначено, що ОСОБА_2, по м. Києву (здійсненої за запитом під головуванням судді Шум Л.М.)зареєстрованим не значиться.

Як вбачається з позовних вимог, позивач зазначає місцемзнаходженням віповідача адресу: АДРЕСА_1. Однак, будинок по АДРЕСА_1 є багатоквартирним будинком. Позивачем не зазначено, номера квартири в даному бидинку.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити повну адресу місцезнаходження/проживання відповідача.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, суддя вважає за необхідне заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Одночасно роз'яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу, що не позбавляє його право на повторне звнрнення до суду за умови дотримання форми та змісту позовної заяви..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 82, 121, 209-210, 293 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, ділової репутації, зобов'язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди, - залишити без руху до усунення недоліків.

Надати позивачу строк, для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ключник