Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/1048/16-ц

Провадження № 2/300/354/2016

28.12.2016 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді - Вотьканича В.А., з участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, встановив :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свій позов тим, що її покійний батько ОСОБА_3, який проживав по вул. Центральній в с. Нижні Ворота, Воловецького району, Закарпатської області, 18 листопада 1999року на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, яким власний житловий будинок, господарські споруди, а також земельну ділянку заповів позивачці ОСОБА_1 02 листопада 2004 року батько позивачки ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №149291 зареєстрованим виконкомом Нижньоворітської сільської ради Воловецького району, актовий запис за №28. Після смерті батька відкрилася спадщина і у спадковому будинку позивачка продовжувала проживати з своєю сім'єю. Позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин, просили поновити строк для прийняття спадщини.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та пояснила, що вона була проживала разом з батьком, а потім після отримання її чоловіком квартири, вона зареєструвалася в цій квартирі в с. Нижні Ворота, яка розташована неподалік від будинку батька, у дворогосподарстві якого вони з чоловіком утримували худобу, доглядали земельну ділянку. На час розгляду справи зареєстрована в будинку покійного батька. Вважає, що вона фактично прийняла спадщину, хоч через правову необізнаність не подала вчасно заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, якою користується постійно. Позивач зазначала також, що через важке матеріальне становище, систематичні захворювання чоловіка не мала матеріальної змоги оформити спадщину. Позивач також зазначала, що через відсутність правових знань не була обізнаною з порядком здійснення нотаріальних дій. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі. По суті справи повідомила, що згідно даних Спадкового реєстру та Алфавітної книги обліку спадкових справ, за померлим 02.11.2004 року ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, наявний в матеріалах справи заповіт на день відкриття спадщини є чинний.

Позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_5 народилася 08.02.1958 року, батьками її є: ОСОБА_4 та ОСОБА_6, яка після реєстрації шлюбу із ОСОБА_7,30.07.1983 року змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с.4).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_8 від 18.11.1999 року, посвідченого секретарем Нижньоворітської сільської ради вбачається, що батько позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 заповів все належне йому майно своїй дочці ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Відповідно до довідки виданої виконкомом Нижньоворітської сільської ради №2528 від 03.11.2016 року на час смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в його будинку за № 66 по вул. Центральній в с. Нижні Ворота, крім нього ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с.5).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, має право на спадкування за померлим батьком ОСОБА_4, беручи до уваги обставини справи, зокрема те, що інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає, а позивач безперервно користується спадковим майном з часу народження, суд, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, передбаченими п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України, приходить до переконання, що перераховані позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, тому позивачці ОСОБА_5 слід визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд ,вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася за померлим ОСОБА_4, 02 листопада 2004 року, строком на два місяці.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.А. Вотьканич