Справа № 182/8092/15-ц
Провадження № 2/0182/822/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.04.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Тихомирова І.В.,

при секретарі - Рахуба О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 25 вересня 2014 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1890.

Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення малолітньою Дар'єю трьох років.

Дитина перебуває на її матеріальному утриманні, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але не регулярно та в недостатньому для забезпечення належного рівня життя дитини обсязі, а тому спочатку вона просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 часини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідач має змогу утримувати її поки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, однак добровільно таку допомогу не надає.

Згодом, 21 січня 2016 року позивач уточнила свої позовні вимоги та остаточно просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 часини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення малолітньою Дар'єю трьох років (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити (а.с.31).

Відповідач ОСОБА_1 з позовом ознайомлений та був опитаний Дарницьким районним судом м. Києва в порядку судового доручення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 132 ЦПК України.

Згідно наданих ним письмовим поясненням ОСОБА_2 заперечує проти позову, оскільки не розуміє чому він має сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1, якщо він щомісячно надсилає їй кошти. Також в своїх поясненнях зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутності (а.с.23).

Про день та час розгляду справи 25 квітня 2016 року ОСОБА_2 був повідомлений відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки 31 березня 2016 року (а.с.31), однак в судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, таким, що потребує матеріальної допомоги, за умови, що інший із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу чоловік зобовязаний утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 25 вересня 2014 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1890 (а.с. 5).

Від шлюбу подружжя мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Доводи відповідача про те, що він не повинен сплачувати аліменти на утримання дружини ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що він щомісячно надсилає їй коштине можуть бути прийняті судом до уваги через їх неспроможність, оскільки відповідач не надав суду будь-яких доказів згідно ст. 10 ЦПК України на підтвердження своїх заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доводили заперечення відповідача, останнім суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідач ОСОБА_2 розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

До того ж, відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує матеріальне становище ОСОБА_1, яка зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та позбавлена можливості одержувати додатковий дохід; матеріальне становище платника аліментів ОСОБА_2, який на даний час працює та отримує заробітну плату;

З урахуванням викладених обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить висновку, що розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, який підлягає стягненню з відповідача, повинен складати 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2

Отже, суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212,213-215,217-218 ЦПК, 75,84 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 листопада 2015 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, а саме до 19 лютого 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4