Справа № 369/9580/15-ц Головуючий у І інстанції Медвідь Н.О.
Провадження № 22-ц/780/3399/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із вказаним позовом, який мотивувало наступним:

16 серпня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №46005, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кошти у розмірі 100 000,00грн розрахунку 19,49 % річних за користування кредитом на строк до 16 серпня 2018 року. 16 серпня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки № б/н, згідно умов якого позичальник передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул.Зоряна, 7а, офіс 2, загальна площа якого становить 66,2 кв.м. 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно умов якого ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги, в тому числі і за даним кредитним договором. Станом на 31 липня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 111 146,03 грн., з яких: борг за кредитом - 84 845,16 грн.; борг за відсотками - 26 300,87 грн. Зважаючи на наведене, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки на належну відповідачу на праві власності нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Білогородка, вул.. Зоряна, 7а, офіс 2, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1111 гривень 46 копійок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Обґрунтував скаргу тим, що судом не було його належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Таким чином йому взагалі не було відомо про наявність судового позову проти нього. При цьому, 10.11.2015 року відповідачем було в повній мірі погашено заборгованість по кредиту, за результатами чого ПАТ «Дельта Банк» 08.12.2015 року видав йому довідку про відсутність заборгованості та припинення дії кредитного договору у звязку з його виконанням. В той же час банк не повідомив про дану обставину суд, як і не повідомив суд про адресу фактичного проживання відповідача, яка йому була відома, в результаті чого суд 21 грудня 2015 року ухвалив заочне рішення про звернення стягнення на майно відповідача в рахунок погашення боргу, якого вже на той час не існувало.

Зазначені обставини з дорученням відповідних документів відповідач повідомив суд у заяві про перегляд заочного рішення, однак суд 11.04.2016 року постановив ухвалу про відмову в перегляді такого рішення, оскільки «заявником не надано безспірних доказів, які мають значення для правильного вирішення справи».

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду не в повній мірі відповідає наведеним вимогам.

Підставою для ухвалення рішення про звернення стягнення на майно відповідача суд зазначив наявність заборгованості за кредитним договором № 946005, в забезпечення виконання умов якого таке майно було передане. В той же час, як вбачається з квитанції № 64715549 від 10.11.2015 року, відповідачем на погашення зазначеного кредиту було сплачено 126555,47 грн., за результатами чого ПАТ «Дельта Банк» 08.12.2015 року видав йому довідку про відсутність кредитної заборгованості та припинення дії кредитного договору у звязку з його виконанням. За таких умов правові підстави для звернення стягнення на майно відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитом на час ухвалення оскаржуваного рішення були відсутні. При цьому судом першої інстанції була порушена встановлена ч. 3 ст. 122 ЦПК України процедура встановлення місця проживання відповідача фізичної особи, що потягло неналежне його повідомлення про час та місце розгляду справи, відтак порушення права сторони на подачу заперечень на позовні вимоги. Не були враховані судом першої інстанції подані відповідачем докази щодо відсутності заборгованості й при перегляді заочного рішення.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. За таких умов з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у розмірі 5510,80 грн. витрат на отримання правової допомоги та 1227,61 грн. витрат по оплаті судового збору, а разом 6738,41 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 6738 (шість тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 41 копійку.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О.Журба

Судді: М.В. Мережко

ОСОБА_3