АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/1847/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Варневич Л.Б.
Провадження № 22-ц/789/863/16 Доповідач - Фащевська Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Ходоровський М. В., Щавурська Н. Б.,

з участю секретаря - Рожук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ Лізинг інформаційних технологій, яку подає представник ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду від 14 квітня 2016 року у справі за позовом ПАТ Лізинг інформаційних технологій до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ Лізинг інформаційних технологій звернувся в суд з апеляційною скаргою на вищезазначене рішеня суду, яким у задоволенні позову ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі просить рішення Кременецького районного суду від 14 квітня 2016 року скасувати та постановити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ Лізинг інформаційних технологій заборгованість у розмірі 15159,71 грн. за договором про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання в межах 12 місяців, які передували зверненню до суду з позовом та суму вартості обладнання у розмірі 1799,71 грн.

Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви в Кременецькому районному суді Тернопільської області у розмірі 243,60 грн., та за розгляд апеляційної скарги в апеляційному суді Тернопільської області у розмірі 267,96 грн.

Вказує, що рішення суду є необгрунтованим і таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та матеріального права.

У судове засідання сторони не з'явились. Враховуючи те, що у справі є дані про їх належне оповіщення, колегія вважає за можливе слухати справу у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь головуючого, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, про який було заявлено стороною спору, що є підставою для відмови у позові.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає вимогам закону та встановленим обставинам по справі.

Судом встановлено, що 08.12.2011 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» (ПАТ «Лізинг інформаційних технологій») та ОСОБА_2 було укладено договір № 120403296 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме: цифрокамери Fujifilm FinePix S 4000.

Відповідач ОСОБА_2, укладаючи вищевказаний Договір взяв на себе обов'язок, передбачений п.3.1 та п.5.4.2. Договору, а саме - здійснювати своєчасну та повну оплату за отримане обладнання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 257, 261 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

З структури грошових нарахувань та надходжень № НОМЕР_1 від О4.О8.2015 року вбачається, що починаючи з 01.05.2012 року місячні платежі ОСОБА_2 не вносилися.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд першої інстанції з позовною заявою 14.08.2015 року.

Отже, позивач чітко знав про порушення свого права по Договору № 120403296 від 08.12.2011 року, а тому перебіг позовної давності розпочався з дати, яка слідує за датою наступного місячного платежу, а саме з 01.06.2012 року і закінчився 02.06.2015 року. Позовна заява відправлена позивачем 14.08.2015 року та надійшла до суду 20.08.2015 року, що свідчить про пропуск позивачем строків позовної давності.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, про який було заявлено стороною спору, що є підставою для відмови у позові.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ Лізинг інформаційних технологій, яку подає представник ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кременецького районного суду від 14 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Н.Є. Фащевська

Судді: М.В. Ходоровський

ОСОБА_3