Справа № 581/604/16-ц
Провадження № 2/581/253/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

19 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що належала його прабабі ОСОБА_2.

Мотивує свої вимоги тим, що 5 серпня 2002 року в селі Русанівка Липоводолинського району Сумської області померла ОСОБА_2. Після смерті відкрилася спадщина. Заповіт був складений нею на його ім'я. Як спадкоємець за заповітом він звернувся до державної нотаріальної контори Липоводолинського району Сумської області, для оформлення спадкових прав. Вказує, що за відсутності оригіналу державного акту на земельну ділянку він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

Уповноважений представник позивача у судове засідання не зявився, у письмовій заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, заперечення проти задоволення заяви відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1, який народився 22 січня 1980 року, є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 6).

Батько позивача ОСОБА_3 народився 1 травня 1958 року, його батьками згідно свідоцтва про народження записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 7).

Дід позивача ОСОБА_5 народився 5 липня 1930 року, його батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

Отже, ОСОБА_2 є прабабою позивача по батьковій лінії.

За життя ОСОБА_2 отримала державний акт І-СМ № 044522 від 10 травня 2002 року на право приватної власності на землю площею 3,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 3).

24 січня 1994 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Лучанською сільською радою Липоводолинського району за реєстровим № 7, яким все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 4).

5 серпня 2002 року в с. Русанівка Липоводолинського району Сумської області ОСОБА_2 померла (а.с. 5).

Відповідно до довідки № 314 від 15 вересня 2016 року, виданої виконкомом Русанівської сільської ради Сумської області та копії по господарської книги, ОСОБА_2 до дня смерті проживала разом з ОСОБА_1. Після її смерті ОСОБА_1 спадщину фактично прийняв та вступив в управління та володіння майном, доглядав за господарством, обробляв земельну ділянку (а.с. 38-39).

З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 1053/01-16 від 7 вересня 2016 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті 5 серпня 2002 року в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі не заведена, спадкоємці із заявами не зверталися. Відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені ОСОБА_2 відповідно до Спадкового реєстру посвідчувався Лучанською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 24 січня 1994 року за реєстровим № 7 (а.с. 30).

Із копії висновку про вартість обєкта оцінки від 10 серпня 2016 року вбачається, що вартість земельної ділянки площею 3,18 га становить 63600 грн. (а.с. 17).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

У звязку з тим, що спадкодавець ОСОБА_2 померла в 2002 році застосуванню підлягає Цивільний кодекс УРСР 1963 року.

Згідно зі ст. 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Беручи до уваги наявність в матеріалах справи необхідних доказів належності померлій ОСОБА_2 земельної ділянки площею 3,18 га, що розташована на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, а також враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, прийняв спадщину, оскільки вступив в управління спадковим майном, але в нього відсутня можливість у нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті прабаби через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на належну померлій земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку загальною площею 3,18 га, що розташована на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області та належала померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 044522, виданого Русанівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 10 травня 2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 523.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Кузьмінський