Справа № 234/1275/16-ц
Провадження № 2/234/1431/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року

Краматорський міський суд Донецької області в складі :

головуючого - судді Карпенко О.М.

при секретарі Аксеніної В.М.

розглянувши в відкритом судовом засіданні в залі суду міста Краматорська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В:

28.01.2016 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

У судове засідання представник позивача та позивач не зявилися, але надали суду заяву про те, що позов підтримують та просять справу розглянути у їх відсутність.

Із позову вбачається, що 25.09.2013 року ОСОБА_2 позичила у позивача грошові кошти у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) доларів США, що було еквівалентно на той час 27176,20 грн. за курсом Національного Банку України станом на 25.09.2013 року. Вказані грошові кошти за даною позикою були передані 25.09.2013 року позивачем особисто ОСОБА_2. Позичальник ОСОБА_2 зобов'язалась повернути позивачу суму даної позики, еквівалентну 3400 доларів США по курсу Національного Банку України на день повернення 10 грудня 2015 року. Відповідно до 4.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Вказані обставини підтверджуються відповідною розпискою, написаною особисто ОСОБА_2 25.09.2013 року, оригінал якої надається, а також загальнодоступною інформацією Національного Банку України щодо офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 25.09.2013 року на офіційному сайті НБУ, а також довідкою.

За умовами договору позики від 25.09.2013 року, позичальник ОСОБА_2 була зобов'язана повернути суму позики 10.12.2015 року. Розмір суми позики, що повинна була бути повернута ОСОБА_2 у термін 10.12.2015 року, складав еквівалент 3400 доларів США на день повернення, що становило по курсу Національного Банку України станом на 10.12.2015 року 77842,72 грн. Дана обставина підтверджується загальнодоступною інформацією Національного Банку України щодо офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 10.12.2015 року на офіційному сайті НБУ, а також довідкою. Але у вказаний термін, а також по теперішній час, позичальник ОСОБА_2 не повернула позивачу вказану позику, у тому числі й частково.

Умовами договору позики від 25.09.2013 року не встановлено, що даний договір є безпроцентним, тому позивач, позикодавець ОСОБА_1, має право на одержання від позичальника ОСОБА_2 процентів від суми позики за весь час користування нею за договором позики від 25.09.2013 року. Враховуючи, що умовами договору позики від 25.09.2013 року не встановлено розмір процентів, тому їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, розмір процентів на рівні облікової ставки Національного банку України, за час користування позичальником ОСОБА_2 позикою у період з 26.09.2013 року по 25.01.2016 року, складає 10532,82 грн. Крім того, відповідно до 4.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов 'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до умов договору позики від 25.09.2013 року, сума позики, яка підлягає поверненню за вказаним договором в термін 10.12.2015 року, складає еквівалент 3400 доларів США на день повернення, що становило по курсу Національного Банку України станом на 10.12.2015 року 77842,72 грн.

Враховуючи, що станом на 10.12.2015 року сума позики у розмірі 77842,72 грн. повернута не була, тому з 11.12.2015 року позичальник ОСОБА_2 є боржником, що прострочив виконання грошового зобов'язання у розмірі 77842,72 грн.

Отже, за час прострочення у період з 11.12.2015 року по 25.01.2016 року розмір трьох процентів річних становить 294,31 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за договором позики від 25.09.2013 року, яка складається із: суми неповернутої позики; суми процентів за час користування позикою у період з 26.09.2013 року по 25.01.2016 року включно; суми трьох процентів річних від суми неповернутої позики за період з

11.12.2015 року по 25.01.2016 року включно; фактично, станом на 25.01.2015 року, становить 88669,85 грн.

Враховуючи викладене позивач просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, суму неповернутої позики у розмірі 77842,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проценти за час користування позикою за період з 26.09.2013 року по 25.01.2016 року включно у розмірі 10532,82 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, три проценти річних від простроченої суми за період з 11.12.2015 року по 25.01.2016 року включно, у розмірі 294,31 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, документально підтверджені судові витрати.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала заяву про те що позов визнає та просить справу слухати за її відсутності.

Суд дослідивши матеріали справи набуває висновку, що заявлені вимоги задоволенню підлягають з наступних підстав.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, а саме, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В матеріалах справи є розписка яка складена відповідачкою про те що вона отримала кошти від позивача в розмірі 3400,00 дол. США (а.с. 6).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов 'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самі сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до п. 4.2 СТ.524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до п. 4.2 СТ.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом

Відповідно до п. ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що станом на 10.12.2015 року позичальник ОСОБА_2 не повернула позивачу вищезазначену позику, тому з 11.12.2015 року позичальник ОСОБА_2 є боржником, що прострочив виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Викладені обставини підтверджуються розпискою ОСОБА_2 від 25.09.2013 року; відповідною інформацією Національного Банку України та довідкою; довідкою ТВБВ філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» за вих. №107 від 21.01.2016 року; інформацією Національного Банку України щодо розміру облікової ставки НБУ.

Таким чином, суд набуває висновку, що вимоги правомірні, оскільки договір позики не виконано, та позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Окрім того у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 625,1046,1050 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1, проценти за час користування позикою за період з 26.09.2013 року по 25.01.2016 року включно у розмірі 10532,82 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, три проценти річних від простроченої суми за період з 11.12.2015 року по 25.01.2016 року включно, у розмірі 294,31 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, документально підтверджені судові витрати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковане в єдиному екземплярі.

Суддя: