Справа № 749/891/16-ц
Номер провадження 2/749/252/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2016 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Шаповал З.О.

за участю секретаря Зорко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №6 в будинку №20 по вул.. Чернігівській в місті Сновськ Чернігівської області, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що на праві приватної власності позивачці належить вище зазначена квартира. Відповідач зареєстровани за адресою позивачки, але не проживає з моменту купівлі нею квартири, тобто з жовтня 2009 року. Відповідач є родичем колишніх господарів, які і прописали його в зазначеній квартирі. Відповідач переїхав проживати в Київську область, однак в квартирі залишився прописаним і в добровільному порядку не знявся з реєстрації. Відповідач взагалі є сторонньою людиною для позивача, реєстраціє відповідача в квартирі АДРЕСА_1 позбавляє позивача на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися майном.

Позивачка та в судовому засіданні відсутня, до суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яке повернулося без вручення адресату. Відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 07.10.2009 року зареєстрованого в реєстрі 1487 та витягом з Державного реєстру правочинів (а.с.11-12, 13).

Відповідно до довідки виданої депутатом міської ради ОСОБА_4 та засвідченої мокрою печаткою Виконавчого комітету Сновської міської ради вбачається, що станом на 25.08.2016 року в квартирі АДРЕСА_1 прописаний відповідач ОСОБА_2, але за місцем реєстрації не проживає з жовтня 2009 року, довідка посвідчена свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Зазначене підтверджує, що після купівлі квартири позивачкою, відповідач по справі в спірній квартирі не проживає.

Місце реєстрації відповідача також підтверджується копієї домової книги.

Нормами ст. 71 ЖК України передбачено, що право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За змістом ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно дозакону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи положення, передбачені ст. ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Крім того статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право у особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти дії щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стосовно збереження права користування житлом членами сім'ї колишнього власника слід зазначити про усталену практику Верховного Суду України з цього питання. Відповідно до висновків, що містяться в ухвалах у справах: № 6-10723св08, № 6-2778св08, № 6-55662св10, право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року по справі № 6-57цс11.

З огляду на те, що відповідач на даний час без поважних причин не проживає в квартирі, угоди між ним та позивачем про безоплатне користування жилим приміщенням не укладено, відсутні правові підстави для користування ним спірним житловим приміщенням.

Враховуючи фактичні обставини справи, їх правовий характер, правову суть спору, зміст правої норми, яка застосовується до цих правовідносин, вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 212-215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №6 в будинку №20 по вул.. Чернігівській в місті Сновськ Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Щорський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя З.О.Шаповал