Провадження № 2/229/1388/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 грудня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківки Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Вказав, що він перебуває з ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2012 року. Мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З вересня 2015 року сімейні стосунки зупинені. Причиною стало те, що відповідач залишила сім'ю і почала мешкати окремо від позивача. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе. Просить суд розірвати шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати місце постійного мешкання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що він і його дружина сумісно вирішили розірвати шлюб. У травні 2015 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини. У вересні 2015 року ОСОБА_3 залишила сім'ю і виїхала працювати до Росії. З вересня 2015 року по листопад 2016 року їх спільний син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкав разом з ним. У місті Дружківка син ОСОБА_4 відвідував дитячий садок і був задоволений життям з батьком та дідусем. У листопаді 2016 року відповідач ОСОБА_3 повернулась з Росії до м. Дружківка і забрала у нього сина. Дитину відвезла до своєї матері в м. Лисичанськ Луганської області. А сама, залишивши дитину матері, попрямувала на заробітки до Росії. Зараз ОСОБА_4 мешкає з бабусею і дідусем у орендованій однокімнатній квартирі в м. Лисичанську. У квартирі відсутні матеріально-побутові умови для проживання і розвитку дитини. За цей час відповідач лише один раз на 2-3 місяці приїздила до сина. За місцем мешкання дитина дитячий садок не відвідує, тобто позбавлений спеціального дошкільного навчання та розвитку. Просить суд розірвати шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати місце постійного мешкання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним.

Представник позивача ОСОБА_6 пояснив, що більше одного року сторони не мешкають однією сім'єю, між ними відсутні сімейні взаємовідносини. Причина - відсутність почуттів довіри та поваги. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є батьками спільної дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. У 2015 році відповідач безпричинно залишила позивача та сина, виїхавши на заробітки до Росії. В цей час вихованням і утриманням сина займався позивач. В жовтні 2016 року вона приїздила з Росії до м.Дружківки. ОСОБА_4 у батька та відвезла мешкати до своєї матері у м.Лисичанськ. У квартирі, де мешкають батьки відповідача, немає матеріально-побутових умов для проживання та розвитку дитини. Натомість, у будинку АДРЕСА_1 де зареєстровані позивач та син ОСОБА_4, існує все необхідне для розвитку та дозвіллю дитини. Вважає, що з правової точки зору, є необхідність у розірванні шлюбу між сторонами. А для повноцінного існування та розвитку дитини необхідно визнати місцем постійного мешкання неповнолітнього сина ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином.

Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та свідка, дослідивши докази по справі, встановив наступне.

21 вересня 2012 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис №226. Мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони припинили спільне проживання у вересні 2015 року. З цього часу вони разом не мешкають, спільним побутом та господарством не пов'язані.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що приблизно з вересня 2012 року по вересень 2015 року його невістка ОСОБА_3 та син мешкали разом по АДРЕСА_1. У вересні 2015 року вона виїхала на заробітки до Росії. У жовтні 2015 року, проїхавши з Росії до м.Дружківки, забрала сина і відвезла до свої матері в м. Лисичанськ. Свідок дзвонив свасі, цікавився справами онука та невістки. Остання йому повідомила, що ОСОБА_3 поїхала до Росії на один рік, а онук ОСОБА_4 залишився мешкати у м. Лисичанську.

Суд вважає, що шлюб між подружжям підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають.

Неповнолітнього сина ОСОБА_4 суд вважає за необхідне залишити проживати з батьком, оскільки мати дитини не надала суду заперечень проти цього.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 110- 112 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №226, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, які мають неповнолітню дитину, розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1.

Копію рішення суду після набрання ним чинності направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 03 січня 2017 року.

Суддя: С. О. Рагозіна