У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Харківської обласної організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області 31 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом. Зазначала, що 27 січня 2012 року здала на зберігання відповідачу на автостоянку № 31 на пр. Л. Свободи, 24-26 у м. Харкові належний їй автомобіль «Porsche Panamera 4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Приблизно о 3 год 30 хв. 28 січня 2012 року зазначений автомобіль було пошкоджено шляхом занесення відкритого джерела вогню. Внаслідок термічного пошкодження автомобіля їй завдано майнову шкоду, розмір якої відповідно до висновку Харківського НДІ судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса від 15 лютого 2012 року становить 1 193 465 грн 10 коп. Посилаючись на те, що між сторонами укладено договір зберігання, за втрату прийнятої на зберігання речі відповідає зберігач, крім того, пошкодженням автомобіля їй завдано моральну шкоду, просила задовольнити позов.

Під час розгляду справи позивач від вимог про відшкодування моральної шкоди відмовилася.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 липня 2015 року позов задоволено, стягнуто з Харківської обласної організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» на користь ОСОБА_8 1193465 грн 10 коп. майнової шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області 31 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником автомобіля "Porsche Panamera 4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та членом Всеукраїнської спілки автомобілістів з 17 грудня 2001 року.

Відповідно до запису у журналі обліку транспортних засобів термінового зберігання автостоянки № 31 Харківської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів 27 січня 2012 року ОСОБА_3 о 20 год. 20 хв. здала належний їй автотранспортний засіб на зберігання на зазначену автостоянку.

Згідно із постановою про порушення кримінальної справи № 120206 від 28 січня 2012 року, 28 січня 2012 року приблизно о 3 год 30 хв. невстановлена слідством особа здійснила підпал автомобіля "Porsche Panamera 4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який було розміщено на платній автостоянці на пр. Л. Свободи, 26 у м. Харкові, шляхом несення відкритого джерела вогню, чим завдала ОСОБА_3 майнову шкоду.

Відповідно до листа Головного управління держтехногенбезпеки у Харківській області від 7 лютого 2012 року зазначена пожежа виникла внаслідок підпалу.

Згідно із висновками автотоварознавчих експертиз № 1164 від 14 лютого 2012 року та № 10707 від 26 грудня 2012 року, проведених Харківським НДІ судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса, ринкова вартість автомобіля становить 1 193 466 грн 10 коп.; залишкову вартість автомобіля встановити неможливо у зв'язку з тим, що при огляді автомобіля дефектовка і діагностування не проводилось; вартість відновлювального ремонту становить 1 327 256 грн 18 коп.; майнова шкода, завдана власнику автомобіля, визначається ринковою вартістю колісного транспортного засобу на момент його пошкодження та становить 1 193 466 грн 10 коп.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідачем вжито всіх заходів щодо належного виконання зобов'язань за договором зберігання, його вини у завданні шкоди позивачу немає.

Однак з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

Згідно із ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Як убачається із п. 5 Положення Харківської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів про автостоянку Всеукраїнської спілки автомобілістів (далі - Положення), прийняття транспортного засобу на автостоянку для термінового зберігання (строком до місяця) оформлюється черговим приймальником, який повинен перевірити документи, що посвідчують особу власника та підтверджують належність йому транспортного засобу або право користування ним, а також наявність квитка члена спілки.

Відповідно до п. 8 Положення оформлення прийнятого для зберігання на автостоянці транспортного засобу здійснюється шляхом внесення необхідних даних про власника або особу, яка ним користується за дорученням, до відповідного журналу обліку транспортних засобів, в якому черговий приймальник ставить свій підпис.

Відповідно до запису у журналі обліку транспортних засобів термінового зберігання автостоянки № 31 Харківської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів 27 січня 2012 року ОСОБА_3 о 20 год 20 хв. здала належний їй автотранспортний засіб на зберігання на зазначену автостоянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 942 ЦК України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Згідно із ч. 2 ст. 977 ЦК України за договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця.

Відповідно до п. 27 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 115 від 22 січня 1996 року, автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

Згідно із п. 20 Положення Харківська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів гарантує схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з вимогами нормативних актів, цього Положення та договору. У разі викрадення або розукомплектування чи пошкодження транспортного засобу під час зберігання на автостоянці, вона несе відповідальність у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Частиною 2 ст. 950 ЦК України передбачені особливості відповідальності професійного зберігача. Згідно цієї норми останній відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

З огляду на наведене, коли законом встановлені особливості відповідальності професійного зберігача, зокрема, у разі пошкодження прийнятої на зберігання речі, та визначені випадки, за яких він звільняться від такої відповідальності, при вирішенні спору суду належало з'ясувати чи є відповідач професійним зберігачем, а якщо є, то чи існують обставини, за яких він звільняється від відповідальності за пошкодження прийнятого на зберігання автомобіля позивача.

На вказані обставини в обґрунтування вимог посилалася і ОСОБА_3

Однак з цього приводу апеляційний суд ніяких висновків не зробив, не звернув уваги на встановлені законодавством спеціальні умови звільнення професійного зберігача від відповідальності і наявність таких не перевірив.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову з наведених в ухваленому ним рішенні підстав.

Порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене ним рішення не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню,з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

При новому розгляді справи належить врахувати наведене, з'ясувати чи є відповідач професійним зберігачем, а якщо є, то чи існують обставини, за яких він звільняється від відповідальності за пошкодження прийнятої на зберігання речі.

У випадку, коли суд дійде висновку про наявність підстав для покладення на відповідача відповідальності за завдану пошкодженням прийнятого на зберігання автомобіля шкоду, при визначенні розміру останньої необхідно врахувати, що транспортний засіб залишився у власності позивача.

Відтак розмір відшкодування, який визначений його ринковою вартістю, може бути зменшений на вартість залишків автомобіля, якими розпоряджається остання, запропонувавши сторонам подати з цього приводу докази на підтвердження (спростування) вказаних обставин.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області 31 серпня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук