Справа № 336/649/16-ц
Пр. № 2/336/985/2016
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

28 квітня 2016 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до гр. ОСОБА_1 про стягнення збитків у розмірі несплаченої пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

В позові зазначив, що 17.04.2012 за № ЗП 3 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення по вул. Автозаводська, 5, в м. Запоріжжі під кафе-бар «KRONSBEER» з виробництвом власного напою «Живе пиво» (І черга). Замовником будівництва є ОСОБА_1.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (частина 3 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» закріплено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до Закону.

24.12.2012 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 77 «Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя» (далі рішення № 77).

Пунктом 3.3 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженому рішенням № 77 (далі Порядок), передбачено, що замовник, який має намір укласти Договір, зобовязаний звернутися з заявою до міського голови.

Договір про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя (далі Договір про пайову участь) укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

ОСОБА_1 не звертався у встановленому законом порядку до міського голови щодо укладення Договору про пайову участь.

31.05.2013 за № ЗП 10 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації.

Таким чином гр. ОСОБА_1 порушено вимоги статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 № 77.

Внаслідок невиконання гр. ОСОБА_1 встановленого законом обовязку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту територіальній громаді м. Запоріжжя завдано збитки.

Позивач просить стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Запорізької міської ради суму збитків в розмірі 90 100 грн. 00 коп. А також стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Запорізької міської ради суму судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно заяви не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги (а.с.43).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання (09.03.2016 року, 05.04.2016 року та 28.04.2016 року) повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, підтвердженою безпосередньо перед відкриттям провадження у справі, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною (а.с.34-35, 41-42).

У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі.Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідачки на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.04.2012 за № ЗП 3 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення по вул. Автозаводська, 5, в м. Запоріжжі під кафе-бар «KRONSBEER» з виробництвом власного напою «Живе пиво» (І черга). Замовником будівництва є ОСОБА_1 (а.с.7-12).

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Обовязок укласти договір про пайову участь у відповідача виник з 17.04.2012, тобто з дати реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

ОСОБА_1 у встановлений 7-денний строк, не поінформував виконавчий комітет Запорізької міської ради про виконання будівельних робіт.

Відповідач не звертався у встановленому законом порядку до міського голови щодо укладення Договору.

Договір, всупереч вимогам статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та рішення № 77, не укладено.

Як вже зазначалось, приписами ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. До пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва: 1) об'єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів; 2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення; 3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла; 4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках; 5) об'єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів; 6) об'єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об'єктів соціальної інфраструктури; 7) об'єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру; 8) об'єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів; 9) об'єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об'єктів енергетики, зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу); 10) об'єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків. Органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 30 цього Закону. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

За матеріалами справи, 24.12.2012 Запорізькою міською радою було прийнято рішення №77 «Про порядок залучення , розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя», яким затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, який регулює організаційні та економічні відносини, повязані із залученням, розрахунком розміру, використанням коштів пайової участі замовників будівництва , реконструкції, реставрації, капітального ремонту (будівництво) у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя та укладання договорів про пайову участь (а.с.13-14). Згідно п.1.5 Порядку пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до бюджету розвитку м. Запоріжжя коштів для створення і розвитку вищезазначеної інфраструктури. Відповідно до п.2.2. Порядку розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя з урахуванням інших передбачених цим Порядком відрахувань становить: для нежитлових будівель та споруд -10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта.

Зазначене рішення Запорізької міської ради на даний час є чинним, в установленому законом порядку не скасоване, отже, виходячи з приписів ст.144 Конституції України є обовязковим для всіх субєктів господарювання на певній території.

При цьому, як вже зазначалося вище, Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя регулює організаційні та економічні відносини, повязані із залученням, розрахунком розміру, використанням коштів пайової участі замовників будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту (будівництво) у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя.

За таких обставин, у ОСОБА_1 виник передбачений нормою законодавства та рішенням Запорізької міської ради обовязок щодо пайової участі у створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, і у випадку належного виконання відповідачем приписів законодавства та рішення органу місцевого самоврядування, територіальна громада м. Запоріжжя могла б отримати у вигляді пайової участі грошові кошти у розмірі 90 100 грн. 00 коп. (10% від загальної вартості будівництва, визначеної у Декларації про готовність обєкта до експлуатації - «Реконструкція нежитлового приміщення по вул. Автозаводська, 5, в м. Запоріжжі під кафе-бар «KRONSBEER» з виробництвом власного напою «Живе пиво» (І черга)», що була зареєстрована 31.05.2013 за № ЗП 10 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області).

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено поняття збитків, яке поділяється на дві частини (види): реальні збитки і упущена вигода. Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Також, статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Отже, відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

Як вбачається з матеріалів справи, в діях відповідача наявний склад цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, порушення вимог закону ст.ст. 36, 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, який є обовязковим для виконання на відповідній території в силу приписів ст.144 Конституції України; шкідливий результат такої поведінки (збитки)- неотримання територіальною громадою м. Запоріжжя доходу у розмірі 90 100 грн. 00 коп.; причинний звязок між протиправною поведінкою та збитками: невиконання свого обовязку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, невнесення відповідачем коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, є обєктивним зменшенням майнових благ територіальної громади міста, тобто є збитками, що виникли саме внаслідок протиправних дій відповідача (невиконання відповідачем свого обовязку); вина особи, яка заподіяла шкоду гр. ОСОБА_1 в порушення вимоги ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, не поінформував виконавчий комітет Запорізької міської ради про початок будівельних робіт, не звернувся до виконавчого комітету щодо укладання договору про пайову участь, хоча знав про необхідність укладання такого договору, мав можливість виконати свої зобовязання, але не вжило відповідних дій. За таких обставин, позивач не зав та не міг знати про виконання будівельних робіт гр. ОСОБА_1 на обєкті будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення по вул. Автозаводська, 5, в м. Запоріжжі під кафе-бар «KRONSBEER» з виробництвом власного напою «Живе пиво» (І черга)», у звязку з чим до повідомлення про реєстрацію Декларації про готовність обєкта до експлуатації був позбавлений можливості вчинити заходи щодо укладання договору про пайову участь до вводу обєкта в експлуатацію. Станом на даний час укладання такого договору є неможливим, оскільки обєкт будівництва вже введено в експлуатацію. З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою щодо відшкодування збитків у розмірі 90 100 грн. 00 коп., але задоволення не отримав.

Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених представником позивача підставах.

За змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 1378,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням в матеріалах справи (а.с.1).

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.10, 11, 27, 60, 88, 208, 209, 212 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 22, 611, 612, 638, 640-642, 646, 649 ЦК України, ст.ст. 69, 71 Бюджетного кодексу України, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 36, 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Запорізької міської ради (р/р 0002 в ГУДКСУ у Запорізькій області, отримувач: УК м. Запоріжжя, , МФО 813015, код платежу 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту») суму збитків в розмірі 90 100, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Запорізької міської ради (р/р 4816 в ГУДКСУ у Запорізькій області, отримувач: Виконавчий комітет Запорізької міської ради, , МФО 813015) суму судового збору в розмірі 1 378,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачка, поданою ним протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Наумов