ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/8522/16-ц
провадження № 2/753/4859/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі КУБІВ С.І.

за участю

позивача не з'явилася;

відповідача не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутності взаєморозуміння в подружньому житті. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Відповідач не надає коштів на утримання малолітнього сина, а тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) позивач має право на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття

В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розгляд даної справи проводити за її відсутністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі визначеному у позовній заяві, не заперечував. Крім того, просив суд розгляд даної справи проводити за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини.

Сторони перебувають в шлюбі 20 липня 2013 року, який було зареєстровано Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1070. Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3.

Судом встановлено, що між подружжям тривалий період часу виникали непорозуміння та спільне життя в них не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки близько року. На даний час син проживає з матір'ю, яка належним чином виконує свої батьківські обов'язки.

Відповідно до стст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що спорів про поділ майна та місце проживання дитини між сторонами на даний час не існує. Дитина на даний час проживає з матір'ю, яка належним чином виконує свої батьківські обов'язки. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки малолітній син проживає з матір'ю, батько - відповідач по справі зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання. Враховуючи, що відповідач ухиляється від надання допомоги на утримання малолітньої дитини, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А згідно з ч. 3 цієї статті, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись стст. 7, 21, 24, 110, 112, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, стст. 10, 11, 57, 60, 88, 174, 208, 209, 213 - 215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20 липня 2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1070, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.