Справа № 569/5712/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором звернувся представник ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье», у якому просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» заборгованість за кредитним договором №Р23.120.78814 від 23 травня 2014 року в розмірі 21 521,71 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14513,71 грн., нараховані та несплачені відсотки та комісія в розмірі 7008 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн. з підстав, викладених у позовній заяві.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак просив провести розгляд справи у їх відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

В судове засідання відповідач повторно не зявилась. Про день та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином судовими повістками. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено договір факторингу №30/10-1 (надалі договір факторингу).

Відповідно до п.1.1. договору факторингу на умовах цього договору клієнт (первісний кредитор) відступає (передає у власність факторові (новому кредитору) з 30 жовтня 2015 року права вимоги під фінансування від фактора, а фактор набуває (приймає у власність) від клієнта з 30 жовтня 2015 року права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування) клієнту за плату.

Відповідно до п.1.2. договору факторингу фактор після переходу до нього прав вимоги стає кредитором а кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, та одержує право замість клієнта вимагати від боржників належного виконання ними зобовязань за такими кредитними договорами в межах переданих прав вимоги. Права кредитора за кредитними договорами переходять до фактора за виключенням права на здійснення клієнтом договірного списання з рахунку/рахунків боржників, що надане клієнту згідно доручення боржників відповідно до умов кредитних договорів.

Право грошової вимоги за даним кредитним договором позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимоги.

Таким чином, ТзОВ «ФК «Рантье» набув статус нового кредитора згідно ст.ст.512,513,514,516,517 ЦК України та відповідно до всіх процесуальних прав та обовязків нового кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, ТзОВ «ФК «Рантье» набув права вимоги по кредитному договору.

23 травня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Р23.120.78814 (надалі кредитний договір), відповідно до п.1.1. якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 21139,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобовязується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.1.3. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 18,0000 % річних від залишкової суми кредиту.

Відповідно до п.2.1. кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 24 щомісячних внесках включно до 23 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором.

Відповідно до п.п.3.1.3. п.3.2. кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості і комісії достроково на вимогу банку у випадках, передбачених п.4.2.4. цього договору.

Відповідно до п.3.3.1. кредитного договору позичальник сплачує (штрафні санкції), що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, пати за обслуговування кредиту) в розмірі: 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим договором.

Відповідно до п.5.2. кредитного договору цей договір вступає в силу з дня його підписання сторонами та діє до 23 травня 2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У відповідності до ст.1082 ЦК України позивачем було письмово повідомлено відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором.

Станом на 30 жовтня 2015 року наявна заборгованість за кредитним договором №Р23.120.78814 від 23 травня 2014 року становить 21 521,71 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14513,71 грн., нараховані та несплачені відсотки та комісія в розмірі 7008 грн.

На день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно кредитного договору не погашена у звязку з тяжким матеріальним становищем, як пояснила в судовому засіданні відповідач.

Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Укладений з банком договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у звязку з чим, він відповідно до правил ст.204 ЦК України є правомірним.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно договору не сплачує, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн. згідно платіжного доручення №894 від 26 квітня 2016 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,228,294 ЦПК України, ст.ст.526,549,551,611,612,625,629,1049,1050,1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» () заборгованість за кредитним договором №Р23.120.78814 від 23 травня 2014 року становить 21 521,71 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14513,71 грн., нараховані та несплачені відсотки та комісія в розмірі 7008 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :