У Х В А Л А

12 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Міжнародні авіалінії України», про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

8 квітня 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1, яка не відповідає вимогам ст. 358 ЦПК України.

Крім того ОСОБА_1 подав клопотання в якому просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на статтю 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та практику Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Порядок звернення до суду за судовим захистом регулюється нормами ЦПК України. Заявники мають дотримуватись цих норм процесуального закону.

Процедура перегляду Верховним Судом України рішень касаційної інстанції регулюється нормами Глави 3 ЦПК України.

Підстави подання заяви про перегляд судових рішень до Верховного Суду України визначені у ст. 355 ЦПК України, а заява подається з додержанням вимог статей 357 та 358 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. За подання і розгляд заяви з підстави, встановленої п. 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, судовий збір не сплачується.

З 1 вересня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII. Вказаний закон значно змінив положення Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Цим Законом внесені зміни й до статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII від сплати судового збору звільнялися згідно з пунктом 7 статті 5 Закону України «Про судовий збір» споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Після набрання цим Законом чинності відповідно до пункту 7 статті 5 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заявник звернувся до Верховного Суду України із заявою щодо захисту своїх прав та інтересів.

Посилання заявника на частину третю статті 22 Закону України «Про захист справ споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з урахуванням змін внесених до Закону України «Про судовий збір», статтю 5 викладено в іншій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

За змістом підп. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України складає 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За змістом вищезазначених норм судовий збір за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України сплачується відповідно до положень Закону в редакції, чинній на момент звернення до суду саме із заявою про перегляд судових рішень, а не із позовною заявою, іншою заявою чи скаргою.

Реквізити для сплати судового збору; отримувач коштів - УК у Печерському районі, 22030102 р/о №0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подану без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заяву про перегляд судових рішень на підставі вимог ст. 359 ЦПК України вважаю за необхідне залишити без руху і надати термін для усунення недоліків.

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Надати ОСОБА_1 строк до 12 травня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк