Справа № 461/118/16 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/5642/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря Фейір К.О.,

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 11 липня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Львівської філії про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним та скасування протоколу, акту державного виконавця, свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності,-

встановила:

В січні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_5, Галицького ВДВС ЛМУЮ, ДП «Інформаційний центр» МЮУ в особі Львівської філії про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним та скасування протоколу, акту державного виконавця, свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності.

Вимоги обґрунтовує тим, що 01.10.2014 року в процесі здійснення виконавчого провадження ВП № 463161318 з примусового виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.04.2014 року, відбулися електронні торги з продажу арештованого нерухомого майна, а саме 68/100 частин нежитлового приміщення, що розміщене за адресою м.Львів, вул. Городоцька, 3, яке на праві власності належало ОСОБА_2

Позивач вважає, що всупереч вимог чинного законодавства, за наявності у боржника на момент примусового стягнення іншого майна, державний виконавець без проведення дій щодо виявлення іншого майна, відразу приступив до стягнення саме нерухомого майна.

Крім цього, всупереч вимогам п. 5 розділу ІІІ Тимчасового пордку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів організатор не опублікував в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів, а також не повідомив державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають право вимоги на предмет іпотеки про день та час проведення електронних торгів.

Також, звертала увагу на те, що в матеріалах виконавчого провадження відсутній договір на проведення оцінки майна, експерт ОСОБА_6 не розписався в графі щодо ознайомлення із постановою державного виконавця від 04 червня 2014 року про призначення експерта, а також вважає заниженою вартість майна.

Просила суд визнати електронні торги з продажу 68/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Городоцька, 3 недійсними. Визнати недійсним та скасувати протокол № 4748 від 01 жовтня 2014 року, оформлений ДП «Інформаційний центр» МЮУ, який складений за наслідками проведення електронних торгів з продажу 68/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 3. Визнати недійсним та скасувати акт державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна від 23 жовтня 2014 року, затвердженого начальником Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_8 23 жовтня 2014 року. Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності від 31 грудня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4844 на 68/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 3, яке видане приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_9 ОСОБА_5 Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на 68/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 3 та стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м.Львова від 11 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2, з оскаржуваним рішення не погоджується, вважає його необґрунтованим, оскільки суд не взяв до уваги обставини, які свідчать про порушення встановлених законодавством правил проведення електронних торгів, що призвело до неповноти та неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи.

На думку апелянта спірні електронні торги проведені з підстав та у спосіб, що не відповідають вимогам діючого на момент їх проведення законодавства.

Покликається на те, що за наявності у боржника на момент примусового стягнення іншого майна, зокрема корпоративних прав, державний виконавець без здійснення дій щодо виявлення іншого майна, приступив до звернення стягнення саме на нерухоме майно (приміщення комерційного призначення).

Стверджує, що організатор торгів не здійснив дій, передбачених Тимчасовим порядком в частині публікації та направлення відповідних повідомлень, чим допустив порушення їх основного принципу публічності, що призвело до реалізації цього майна за заниженою вартістю одному учаснику, внаслідок фактичного виключення можливості іншим учасникам прийняти в них участь, а також позбавило можливості позивача припинити примусове стягнення майна шляхом виконання зобовязання.

Крім цього зазначає, що обставина на яку суд покликається в оскаржуваному рішенні про направлення ОСОБА_2 копії звіту про оцінку нерухомого майна, не відповідає дійсності.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 липня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника відповідача ОСОБА_4 на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Нормами Конституції України (ст.ст. 124, 129) і ЦПК України (ст. 14) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права подання позову про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним та скасування протоколу, акту державного виконавця, свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що позивач ОСОБА_2 була належним чином та особисто повідомлена про результати проведеного висновку про вартість об'єкту оцінки, їй було письмово роз'яснено право щодо самостійного оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, додатково письмово роз'яснено право на оскарження звіту про оцінку майна, однак будучи ознайомленою із своїми правами, такими належним чином не скористалась.

Суд також розяснив, що порушення, на думку позивача, державними виконавцями вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження ВП № 43161318 та до проведення прилюдних торгів, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», чим остання скористалася, тому посилання апелянта на порушення вимог закону з боку виконавчої служби під час проведення виконавчих дій, як підставу для задоволення позовних вимог, є безпідставним.

Крім цього, враховуючи клопотання представника відповідача, та те, що рішенням у задоволенні позову відмовлено, суд прийшов висновку, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року, необхідно скасувати.

Колегія суддів погоджується в повній мірі з висновками місцевого суду з наступних підстав.

На час проведення електронних торгів правовідносини по реалізації арештованого майна регулювался Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про порядок проведення виконавчих дій та Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 № 656/5 (із змінами та доповненнями).

Враховуючи аналіз правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Беручи до уваги те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі - продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3,6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього ж Кодексу).

При цьому, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим порядком, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Судом першої інстанції встановлено наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 від 30 квітня 2014 року у ВП № 43161318 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №914/4854/13, виданого 25 квітня 2014 року Господарським судом Львівської області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ТзОВ «АГАТ» 410286,70 грн. шкоди, 8205,73 грн. судового збору.

Заява про примусове виконання подана 30.04.2016 р. (а.с. 7).

Запрпоновано боржнику самостійно виконати наказ до 07.05.2014 року.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2 було відомо про відповідне виконавче провадження, оскільки її представник ОСОБА_10 04.07.2014 року отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №43161318 (а.с. 160).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. 1999 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. 1999 року) визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, згідно з ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. 1999 року) майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. 1999 року) визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. 1999 року) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації.

04.06.2014 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, яким описано майно боржника, а саме 68/100 приміщення по вул. Городоцькій, 3 у м. Львові.

05.06.2014 року за вих. № 8690 на адресу ОСОБА_2 скеровано копію акту опису й арешту майна від 04.06.2014 року (а.с. 154).

Постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 від 04 червня 2014 року у ВП № 43161318 призначено ОСОБА_6, який має свідоцтво, видане 31 серпня 2012 року за № 13762/12 Фондом Державного майна України, експертом у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу № 914/4854/13 (а.с. 8).

24 червня 2014 року експертом ОСОБА_6 складено Звіт про вартість майна - 68/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., за адресою: м. Львів, вул.Городоцька, 3, власником якого є ОСОБА_2 та встановлено, що вартість вказаного майна становить 379025,88 грн. (а.с. 9).

Галицький ВДВС ЛМУЮ 15.07.2014 року за вих. № 11578 надіслав копію звіту про оцінку спірного нерухомого майна на адресу ОСОБА_2 та ТзОВ «Агат», а також додатково роз'яснив сторонам, що згідно наказу № 512/5 від 02.04.2014 року «Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій», державний виконавець про оцінку арештованого майна повідомляє сторони, які мають право оскаржити оцінку майна до суду в 10 - денний строк з дня отримання повідомлення (а.с. 162).

23.07.2014 року за вих. № 13079 на адресу ОСОБА_2 Галицьким ВДВС ЛМУЮ скеровано лист, відповідно до якого, боржника ОСОБА_2 вкотре повідомлено про виконавче провадження з примусового виконання наказу № 914/4854/13 виданого 25.04.2014 року господарським судом Львівської області, а також про те, що у відділі ДВС відсутні правові підстави для зупинення виконавчого провадження, роз'яснено право на оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця до керівника відповідного органу ДВС вищого рівня чи до суду (а.с. 164).

30.07.2014 року за вих. № 13377 Галицьким ВДВС ЛМУЮ складено довідку про відсутність оскарження висновку експерта про вартість майна боржника (а.с. 166).

30.07.2014 р. за вих. № 13378 Галицьким відділом ДВС ЛМУЮ складено заявку на реалізацію арештованого нерухомого майна.

ОСОБА_9 того, 26.08.2014 року на адресу Галицького ВДВС ЛМУЮ надійшла заява ОСОБА_2 від 22.08.2014 року, якою остання повідомила про те, що ознайомлена повністю із висновком експертної оцінки та просила надати всі без винятку докази, які послужили підставою для виготовлення звіту про вартість майна, а також просила зупинити виконання рішення господарського суду Львівської області (а.с. 167-169).

05.09.2014 року за вих. № 15206 Галицький ВДВС ЛМУЮ повідомив ОСОБА_2 про те, що остання має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії і для цього їй особисто необхідно звернутись у Галицький ВДВС ЛМУЮ, підстав для зупинення виконавчого провадження немає (а.с. 170).

Разом з тим, у разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право на оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (ч. 5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

Наведені обставини свідчать про безпідставність покликань позивача щодо заниженої оцінки спірного майна та підтверджують те, що позивач була належним чином та особисто повідомлена про результати проведеного висновку про вартість об'єкту оцінки, їй було письмово роз'яснено право щодо самостійного оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, додатково письмово роз'яснено право щодо оскарження звіту про оцінку майна, однак будучи ознайомленою із своїми правами, такими належним чином не скористалась, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є також необгрунтованими.

Крім цього, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), а відтак такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними (правова позиція, висловлена в постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 р.).

Також, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 зверталась із скаргою у Галицький районний суд м. Львова на дії Галицького ВДВС ЛМУЮ. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.08.2014 року у справі № 461/7582/14-ц провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову Галицького ВДВС ЛМУЮ від 30.04.2014 року про відкриття виконавчого провадження - закрито. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13.11.2014 року (провадження № 22-ц/783/6392/14), апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20.08.2014 року залишено без змін (а.с. 61-64).

В свою чергу, з матеріалів справи встановлено, що 01 жовтня 2014 року ДП «Інформаційний центр» проведено електронні торги з реалізації лоту № 3555, який складався із 68/100 частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Городоцька, 3. Загальна площа приміщення 62,0 кв.м. (а.с. 11)

За результатом проведення електронних торгів переможцем аукціону став учасник номер 6 - відповідач ОСОБА_5, що відображено в протоколі № 4748 проведення електронних торгів, як наслідок 23 жовтня 2014 року Галицьким ВДВС Львівського МУЮ складено акт державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (а.с. 11, 12).

31 грудня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 видано свідоцтво про право власності, зареєстроване в реєстрі за № 4844 на 68/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 3, а також видано ОСОБА_3 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 31991912, відповідно до якого, ОСОБА_5 є власником 68/100 частки у спільній частковій власності приміщення за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 3, загальною площею 62,00 кв.м.

Разом з тим, Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів,який затверджений наказом МЮУ 16.04.2014 року за №656/5 в редакції, яка була чинна на момент проведення оспорюваних електронних торгів (01.10.2014 року) визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 1 розділу 1 визначення термінів Тимчасового порядку - в редакції діючій на момент проведення прилюдних торгів), та передбачені правила проведення цих торгів.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Тимчасового порядку (в редакції станом на 01.10.2014 року) інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на Веб-сайті Системою автоматично не пізніше ніж за один місяць до дати завершення електронних торгів.

В свою чергу, у разі реалізації предмета іпотеки, підготовка, організація та проведення електронних торгів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про іпотеку» (п. 5 розділу ІІІ Тимчасового порядку).

В такому випадку організатор зобовязаний не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, та інша необхідна інформація.

З матеріалів справи встановлено, що спірна частка (68/100 частини) нежитлового приміщення за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 3, загальною площею приміщення 62,0 кв.м., реалізовано на електронних торгах як арештоване майно, на яке звернено стягнення і яке підлягало примусовій реалізації, а не як предмет іпотеки.

Таким чином, в даній ситуації організатором торгів повідомлення про електронні торги розміщено на Веб-сайті, публікація якого проведена 01.09.2014 року, відтак дотримано вимоги п. 4 розділу ІІІ Тимчасового порядку (а.с. 142).

При цьому, необхідності у публікації в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів, в даній ситуації не було.

Таким чином, позивач належними та допустимими доказами не довела, що електронні торги проведені з порушенням вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204 (який діяв на момент проведення електронних торгів), при цьому, Тимчасовий порядок, на який посилається позивач, діяв станом на дату подання позовної заяви у Галицький районний суд м. Львова (28 грудня 2015 року), а не на момент проведення спірних прилюдних торгів з продажу 68/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 62,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 3.

Крім цього, постановляючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, з врахуванням заяви представника відповідача, вирішив питання про скасування заходів забезпечення позову.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 липня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_11