АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Зарицька Ю.Л.
справа №758/9993/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Усика Г.І.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року про повернення заяви заявнику в цивільній справі за заявою заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах малолітнього ОСОБА_1, зацікавлені особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року заступник прокурора Автономної Республіки Крим звернувся до суду із заявою в порядку ст.257-1 ЦПК України, в якій просив встановити факт народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополі, АРК, матір'ю якого є ОСОБА_2, а батьком ОСОБА_3

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.08.2016 року вказану було заяву залишено без руху, з наданням строку на усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали, а саме заявнику необхідно було подати нову редакції заяви з визначенням процесуального статусу прокурора та копій заяви разом з додатками у відповідності до кількості заінтересованих осіб.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09.11.2016 року заяву заступника прокурора Автономної Республіки Крим повернуто заявнику, у зв'язку з неусуненням останнім у встановлений судом строк недоліків заяви.

Не погодившись з даною ухвалою суду першої інстанції перший заступник прокурора АРК подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Посилався на те, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подана з дотриманням вимог чинного процесуального законодавства, а тому залишення зазначеної заяви без руху з подальшим поверненням заявнику, на думку апелянта, є безпідставним.

Зазначає, що на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху прокуратурою АРК надано пояснення відносно процесуального статусу прокурора, які не були враховані судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали.

В судовому засіданні апеляційного суду представник прокуратури Автономної Республіки Крим доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Зацікавлені особи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду спраив були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника прокуратури Автономної Республіки Крим, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заявнику заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що заступником прокурора АРК не усунуто недоліки, визначені ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.08.2016 року про залишення вказаної заяви без руху.

Проте з таким висновком суду погодитися не можливо з огляду на наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Вимоги до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлені ст. 258 ЦПК України.

Згідно зазначеної норми у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Крім того, за змістом ч.3 ст. 35 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Таким чином, вимоги ст.ст.119-121 ЦПК України поширюються, в тому числі, на заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви, а також подання її копії та доданих до неї документів встановлені ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, надаючи 5-денний строк для усунення недоліків, суд виходив з того, що звертаючись до суду з відповідною заявою, заступник прокурора не визначив свій процесуальний статус та не надав копій заяви з додатками відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Разом з тим, зі змісту заяви заступника прокурора АРК про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається, що останній звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився на території Автономної Республіки Крим.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником не зазначено особу громадянина України, в інтересах якої подано заяву, оскільки відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

З матеріалів справи вбачається, що батьки ОСОБА_1, який народився на тимчасово окупованій території України, згідно паспортів є громадянами України (а.с. 62,67).

Також, заступником прокурора АРК серед додатків до заяви зазначено «копії заяви з додатками в 2 примірниках для сторін на 32 арк.». При цьому, в матеріалах справи відсутній акт, складений уповноваженими працівниками апарату суду першої інстанції, щодо відсутності документів, зазначених в додатках до заяви, а також вказані додатки наявні в матеріалах справи.

Крім того, на виконання ухвали Подільського районного суду м. Києва від 22.08.2016 року про залишення заяви без руху першим заступником прокурора АРК було надано суду першої інстанції пояснення від 21.09.2016 року з приводу недоліків, зазначених у вказаній ухвалі, зокрема, щодо процесуального статусу прокурора.

Таким чином, враховуючи, що із заяви заступника прокурора АРК про встановлення факту, що має юридичне значення, однозначно вбачається процесуальний статус заступника прокурора при звернення до суду та заявником додано до заяви її копії разом з додатками відповідно до кількості заінтересованих осіб, а тому колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про повернення вказаної заяви був передчасним.

Відповідно до п.3 ч.1.ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала Подільського районного суду м. Києва від 09.11.2016 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді