Справа №: 653/4279/16-ц
Провадження № 2/653/136/17
У Х В А Л А

28 грудня 2016 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Крапівіна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та застосування реституції,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф», в якому просить визнати недійсним з моменту вчинення Договір фінансового лізингу від 15.11.2016 року №1903, укладений між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» та стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» на його користь грошові кошти в сумі 50500,00 грн., як незаконно отримані за наслідками укладення Договору фінансового лізингу від 15.11.2016р. №1903.

Відповідно до ч.1ст.122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.119,120 ЦПК України.

Зокрема, в позовній заяві зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру, проте не додано документ на підтвердження сплати суми судового збору, як за майнову так і за не майнову позовну вимогу.

Відповідно до ч.5ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В порушення зазначених вимог позивачем не сплачено судовий збір у розмірі, встановленому згідно вимог Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3,5 Закону України «Про судовий збір».

У пункті 7 частини першої статті 5 Закону було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIIІ, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до штампу на позовній заяві позивач звернувся до суду з позовом 27.12.2016 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, яким не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, а тому правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання такої позовної заяви відсутні.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, у разі розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки, спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, позивач не звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви про визнання договору фінансового лізингу недійсним та застосування реституції.

Така ж думка була висловлена Верховним Судом України в ухвалах від 16 січня 2016 року у справі №6-3084ц15, від 29.01.2016 року №6-209ц16, від 03.02.2016 року №6-228ц16, від 09.02.2016 №6-36ц16 та від 01.03.2016 року №6-484ц16.

Так, у поданій заяві позивачем заявлено немайнові та майнові вимоги: щодо визнання Договору фінансового лізингу недійсним та стягнення з відповідача грошових коштів, як незаконно отриманих.

Відповідно до ч.3ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», мінімальна заробітна плата складає 1378,00 гривень.

Згідно п.2 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що в даному випадку становить - 551,20 гривень.

Згідно з ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що в даному випадку становить 551,20 гривень.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що судовий збір позивачем взагалі не сплачено.

Таким чином, позивачем не надано документів про сплату судового збору за позовні вимоги про визнання договору фінансового лізингу недійсним та застосування реституції, що є порушенням ч. 5 ст. 119 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши недодержання позивачем вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України при поданні заяви, або несплату позивачем судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За даних обставин, позивачу необхідно сплатити судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір», та надати суду докази про оплату судового збору.

Оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам закону, суд вважає, що її слід залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119,120,121 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та застосування реституції - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом 5 (пяти) днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку не виправлення недоліків позов вважається неподаним та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_2