АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

04 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Лапчевської О.Ф.,Шкоріної О.І.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий»

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» про визнання припиненим договору застави ,-

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Новий» ( далі ПАТ АКБ «Новий») звернувся до суду із даним позовом до відповідача. Зазначав,що відповідач на забезпечення виконання ТОВ «Гермес» кредитного договору, передав в заставу належний йому автомобіль Mercedes Benz ML 350, 2007р. випуску, д.н. НОМЕР_1. Посилаючись на те,що зобов'язання за кредитним договором боржником не виконуються,виникла заборгованість в сумі 3 762 405.87 грн.,яка боржником не сплачена,просив звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення зазначеної заборгованості .

Відповідач подав зустрічний позов. Просив ухвалити рішення про визнання припиненим договору застави,посилаючись на те,що 04.06.2015 року ухвалою господарського суду Харківської області ТОВ «Гермес» ліквідовано,й тому вважав,що вимоги за кредитним договором слід визнати погашеними і за цих обставин коли основне зобов'язання є припиненим,припиненою є і застава.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року у задоволені первісного позову відмовлено,зустрічний позов задоволено. Визнано припиненим з 16 червня 2015 року договір застави №3508/01(З-1) від 07 травня 2008р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Новий» та ОСОБА_1, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. за № 828.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду ПАТ АКБ «Новий» подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права,неповноту з'ясування обставин ,що мають значення для справи, неправильну оцінку поданим сторонами доказів,однобокість у висвітленні правової позиції ВСУ на користь інтересів відповідача та не урахування останніх правових позицій ВСУ стосовно зберігання застави до повного виконання основного зобов'язання та пред'явлення вимог до заставодавця до виключення боржника з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ АКБ «Новий»Заяц К.О.апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Представник відповідача ОСОБА_4просив апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованістьсудового рішення в цій частині, колегія суддів вважає ,що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені первісного позову та задовольняючи зустрічний позов,суд першої інстанції виходив з того,що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника),а застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання,а відтак відсутні підстави для звернення стягнення на предмет застави.

Проте,погодитися з такими висновками суду першої інстанції у повній мірі не можна .

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 07 травня 2008 року між ПАТ АКБ «Новий» та ТОВ «Гермес» був укладений кредитний договір № 3508/01 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 370 000,0 дол. США, із сплатою за користування кредитними грошима 16 % річних. Згідно умов кредитного договору та додаткових угод до нього, строк повернення кредиту до 06 травня 2010 року .

Додатковою угодою № 1 від 30 січня 2009 року до кредитного договору збільшено процентну ставку за користування кредитом до 18 % річних.

Додатковою угодою № 3 від 30 червня 2009 року заборгованість позичальника була реструкторизована та змінена валюта зобов'язання. Станом на 30 червня 2009 року залишок заборгованості склав 2 823 211,00 грн.

Додатковою угодою № 4 від 06 травня 2010 року змінено суму кредиту на 2 823 211,00 грн. та термін повернення коштів на 07 червня 2010 року.

Додатковою угодою № 5 від 07 червня 2010 року змінено суму кредиту на 2800000,00 грн. та термін повернення кредиту продовжено до 06 червня 2011 року, а процентну ставку змінено на 22 % річних.

Проте,свого зобов'язання боржник не виконав і у визначений договором строк кредит не повернув.

Станом на 08 червня 2015р. заборгованість по кредитному договору становить 3 762 405,87 грн., з яких: 2 272 000,0 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 1 403 605,28 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам; 86 800,58 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника по кредитному договору, 07.05.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Новий» та ОСОБА_1 було укладено договір застави №3508/01(З-1), зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. за № 828.

14 травня 2015 року ПАТ АКБ «Новий» направив ОСОБА_1 вимогу про добровільне погашення заборгованості або укладання договору про задоволення вимог заставодержателя за рахунок предмета застави,яку ОСОБА_1 не виконав .

12.06.2015 року ПАТ АКБ «Новий» надіслав до суду даний позов до відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04 червня 2015 року ліквідовано юридичну особу - ТОВ «Гермес», зобов'язано ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий» закрити розрахунковий рахунок ТОВ «Гермес», зобов'язано державного реєстратора внести до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

Запис про припинення юридичної особи ТОВ «Гермес» внесено до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 16 червня 2015 року,що підтверджується наявним у справі витягом з реєстру станом на 20.08.2015 року .

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене заставою зобов'язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов'язання, які випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти дію зобов'язань, які забезпечують основне зобов'язання, яке залишилось невиконаним.

Майновий поручитель несе відповідальність за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Укладаючи договір застави, заставодавець приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави , у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із ЄДРЮО та ФОП. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника, отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов'язок заставодавця з несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору застави, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Змістом частин першої, другої статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

Таким чином, слід дійти висновку, що саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов'язанням та його виключення з ЄДРЮО та ФОП не тягнуть за собою припинення зобов'язання заставодавця з виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання, адже до цього заставодержателем було пред'явлено відповідну вимогу до заставодавця в позовному провадженні про звернення стягнення на заставне майно, оскільки він неналежним чином виконував взяте на себе зобов'язання по погашенню боргу.

Саме така правова позиція висловлена у постанові ВСУ у справі № 6-216 цс14 від 10.02.2016 року.

Виходячи з того, що на час звернення ПАТ «АКБ «Новий» (кредитора) до суду з позовом боржник ліквідований не був, запис про припинення останнього внесено до ЄДР вже після звернення кредитора до суду, а тому зобов'язання за договором застави не можна визнати припиненими. Наявність постанови господарського суду про ліквідацію ТОВ «Гермес» не тягнє за собою припинення зобов'язання заставодавця з виконання забезпеченого заставою зобов'язання .

З огляду на зазначене висновок суду щодо припинення застави колегія суддів вважає помилковим.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За правилами ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1 та 2 ст.590 ЦК України встановлено,що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 19,20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до п.6.1 договору застави від 07.05 2008 року заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави з метою задоволення своїх вимог у випадках, якщо у момент настання строку виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Оскільки встановлено,що ТОВ «Гермес» зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі, позивач згідно із Законом України «Про заставу» і умовами договору має право на звернення стягнення на предмет застави

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначений Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Згідно із ч. 1 ст. 23 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Аналогічні положення містить і ст.20 Закону України «Про заставу».

У пунктах 6.2,6.6.1.договору застави передбачено, що звернення стягнення та реалізація предмета застави може здійснюватися в судовому порядку відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом прийняття предмету застави в свою власність.

Зазначені положення укладеного сторонами договору застави не оспорювалися та в установленому законом порядку не визнані недійсними.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, умовами укладеного договору застави та Законом України «Про заставу» і Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет застави.

Колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет застави, а саме, шляхом визнання права власності на предмет застави -автомобіль Mercedes Benz ML 350, 2007р. випуску, д.н. НОМЕР_1, ґрунтується на умовах договору застави та не суперечить Закону України «Про заставу», а тому вимоги ПАТ АКБ «Новий» про звернення стягнення на предмет застави в обраний ним спосіб підлягають задоволенню.

Правова позиція ВСУ від 30.03.2016 року висловлена у справі № 6-1851цс15 у даному випадку не є обов'язковою для застосування ,оскільки прийнята за результатами розгляду справи, що стосується іншого предмету спору - іпотеки об'єктів нерухомого майна.

Заява відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки останні платіж по погашенню кредиту був здійснений 28.02.2013 року,а 12.08.2014 року ОСОБА_1,визнаючи борг, направив на адресу банку лист про відстрочку виконання обов'язку як майнового поручителя.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, належним чином не з'ясував характер та зміст заявлених позовних вимог та не врахував положення ЦК України і Закону України «Про заставу» щодо диспозитивності цивільного права та свободи договорів, зокрема, у даному випадку, щодо свободи сторін самим обрати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суд першої інстанції про відсутність підстав для звернення стягнення на предмет застави у визначений позивачем спосіб, є помилковими.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не може бути залишене в силі та підлягає скасуванню на підставі ст.309 ЦПК України , з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПАТ АКБ «Новий» з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп., а при подачі апеляційної скарги 4019 грн. 40 коп,а всього 7673 грн. 40 коп.,які підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ АКБ «Новий».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий»- задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту : Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості, станом на 08 червня 2015року, за кредитним договором № 3508/01 від 07 травня 2008 року,укладеним між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Новий» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гермес» у розмірі - 3 762 405,87 грн. ( Три мільйона сімсот шістдесят дві тисячі чотириста п'ять грн.. 87 коп.) , з яких: 2 272 000,0 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 1 403605,28 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам; 86 800,58 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків,звернути стягнення на автомобіль Mercedes Benz ML 350, 2007 року випуску, чорного кольору,кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1,зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м.Києві за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4, виданого 01.02.2007 року, який є предметом застави за договором застави №3508/01(З-1) від 07.05.2008 року,укладеним між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Новий» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. та зареєстрованим у реєстрі за № 828 шляхом визнання права власності на цей автомобіль за Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Новий».

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,проживаючого АДРЕСА_1 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий»,49000,м. Дніпропетровськ, вул. К.Маркса,93 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7673( Сім тисяч шістсот сімдесят три) грн. 40 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» про визнання припиненим договору застави- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 761/16972/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 7579 /2016

Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.