Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1025/16-ц
Провадження № 2/376/556/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2016 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Клочка В.М.,

при секретарі Якштас А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Укрсільгосппродукт» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовною заявою у якій просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру № 10 житлового будинку № 9 по вул. Набережна, в м. Сквира, Київської області, загальною площею 41,9 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м., з реєстрацією права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, посилаючись на те, що працюючи головним державним податковим інспектором з питань юридичної роботи Сквирської МДПІ Київської області у 2004 році отримала службову квартиру № 10 у житловому будинку № 9 по вул. Набережна, в м. Сквира, Київської області, що підтверджується ордером № 6, виданим на підставі рішення Сквирської міської ради Київської області від 24.03.2004 року за № 42.

Позивач, відразу ж вселилася в дану квартиру та почала проживати. 02.02.2004 року вона прописалася до квартири та до цього часу прописана, що підтверджується відміткою у паспорті та копією карточки прописки. З 2004 року квартирою користується позивач, утримує її в належному стані, сплачує всі комунальні послуги, проводить косметичні, капітальні ремонти.

Рішенням Сквирської міської ради Київської області від 12.02.2009 року №16 квартиру №10 житлового будинку № 9 по вул. Набережна в м. Сквира, Київської області було виключено із складу службових квартир, в якій проживає особа, яка пропрацювала в установі не менше, як десять років. Державна податкова адміністрація України не заперечує проти виключення з числа службових квартири №10, по вул. Набережна, в м. Сквира, Київської області, що підтверджується довідкою від 12.12.2008 року № 26183/7/01-0617. Дана квартира не поставлена на баланс міської ради, а тому відсутні підстави вирішувати питання про приватизацію квартири згідно вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Таким чином, з моменту вселення в житлову квартиру, позивач безперервно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 28.05.2014 року за позивачем визнано право власності за набувальною давністю на спірну квартиру.

Даною квартирою позивач користується більше 10 років.

При зверненні до державного реєстратора її було відмовлено у державній реєстрації вище зазначеної квартири, у зв'язку з чим порушуються її права, як власника житлового будинку.

Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулась до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у її відсутність та просила ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав письмовий відзив, у якому просив визнати за позивачем право власності, позов визнав, заперечень не має.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, дошлюбне прізвище Шкіндер змінено на підставі свідоцтва про шлюб серії І-БК №285425, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 23.05.2015 року, працюючи головним державним податковим інспектором з питань юридичної роботи Сквирської МДПІ Київської області у 2004 році отримала службову квартиру № 10 у житловому будинку № 9 по вул. Набережна, в м. Сквира, Київської області, що підтверджується ордером № 6, виданим на підставі рішення Сквирської міської ради Київської області від 24.03.2004 року за № 42.

Позивач, відразу ж вселилася в дану квартиру та почала проживати. 02.02.2004 року вона прописалася до квартири та до цього часу прописана, що підтверджується відміткою у паспорті та копією карточки прописки. З 2004 року квартирою користується позивач, утримує її в належному стані, сплачує всі комунальні послуги, проводить косметичні, капітальні ремонти.

Рішенням Сквирської міської ради Київської області від 12.02.2009 року №16 квартиру №10 житлового будинку № 9 по вул. Набережна в м. Сквира, Київської області було виключено із складу службових квартир, в якій проживає особа, яка пропрацювала в установі не менше, як десять років. Державна податкова адміністрація України не заперечує проти виключення з числа службових квартири №10, по вул. Набережна, в м. Сквира, Київської області, що підтверджується довідкою від 12.12.2008 року № 26183/7/01-0617. Дана квартира не поставлена на баланс міської ради, а тому відсутні підстави вирішувати питання про приватизацію квартири згідно вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Таким чином, з моменту вселення в житлову квартиру, позивач безперервно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 28.05.2014 року за позивачем визнано право власності за набувальною давністю на спірну квартиру.

Даною квартирою позивач користується більше 10 років.

При зверненні до державного реєстратора її було відмовлено у державній реєстрації вище зазначеної квартири, у зв'язку з чим порушуються її права, як власника житлового будинку.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно п.9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом.

При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Як встановлено судом, позивач добросовісно проживає в квартирі № 10 житлового будинку № 9 по вул. Набережна в м.Сквира Київської області, з моменту передачі нерухомого майна, не допустила легковажності або самонадійності чи необережності по відношенню до можливого завдання шкоди квартирі, відкрито володіє нерухомим майном, оскільки звернень державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб з приводу незаконного проживання в будинку не отримувала, безперервно володіє нерухомим майном з вищевказаного періоду більше десяти років, тобто без переривання строків його володіння за підстав передбачених законом, а тому вважається такою, що правомірно за набувальною давністю набула право власності на вказане нерухоме майно.

Крім того, відповідачем до судового засідання позов визнано, про що подано до суду відповідну письмову заяву.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Виходячи з вищевказаного, керуючись ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 328, 344, п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст.ст. 10, 61,88, 130, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності за набувальною давністю на квартиру № 10, житлового будинку № 9 по вул. Набережна в м.Сквира Київської області, загальною площею 41,9 кв.м., житловою площею 25.7 кв.м., з реєстрацією права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

:Суддя:ОСОБА_2