Справа № 462/490/15 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/7193/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючий суддя Шумська Н.Л.

Судді Левик Я.А., Шандра М.М.

секретар Бадівська О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Багнк", треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Залізничний відділ ДВС Львівського міського управління юстиції про визнання договору іпотеки недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31 серпня 2016 року позов задоволено частково. Визнано виконавчий напис за №1089 вчинений 06 серпня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, таким, що не підлягає виконанню. В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в частині визнання іпотечного договру, укладегного 19 жовтня 2006 року між ОСОБА_5, ОСОБА_2 і Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий Банк" та нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 зареєстрованого за №5559. недійсним - відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішення в частині задоволеного позову оскаржив ПАТ "Дельта Банк". В апеляційній скарзі покликається на його незаконність, необґрунтованість, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, на порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаргу мотивує тим, що у звязку з невиконанням взятих на себе позичальником зобовязань за Кредитним договором №120/КВ-06 від 19.10.2006 року, позивач відповідно до п.4.3 Іпотечного договору, укладеного з метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором звернувся до нотаріусові про вчинення виконавчого напису. 06.08.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ ОСОБА_6 вчинено виконавчий напис №1089, яким пропонується звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_1. Суд першої інстанції помилково вважав, що АТ «Дельта Банк» пропустив трьохрічний строк звернення стягнення на предметі іпотеки з моменту виникнення права вимоги, оскільки ОСОБА_5 31.10.2012 року звертався у АТ «Дельта Банк» із заявою про часткове списання заборгованості за кредитним договором, такі дії свідчать про визнання ОСОБА_7 кредитної заборгованості та переривання трьох річного строку. Зазначає, що зміст та форма Виконавчого напису відповідає вимогам Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у ньому достатньо інформації для ідентифікації предмета іпотеки, вказано його місцезнаходження та зобовязання, яке забезпечує його виконання. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Оскаржуваною є частина рішення про задоволення позовних вимог. у решті рішення не оскаржено.

Судом першої інстанції визначено правовідношення сторін та застосовано закон, який їх регулює, проведено аналіз зібраних у справі доказів, якими встановлено фактичні обставини, які мають значення у справі.

Задовольняючи позов частково та визнаючи виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає задоволенню, суд першої інстанції правильно виходив з вимог Закону України «Про нотаріат».

Зокрема, відповідно до ст.. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Оскільки заборгованість нарахована за період, що перевищує 3 роки, нотаріус, відповідно до ст..88 Закону, не вправі був вчиняти виконавчий напис, оскільки перевищення позовної давності свідчить про відсутність безспірності заборгованості.

Таким чином, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на законі та обставинах справи, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги не їх спростовують.

Крім того, слід зазначити, що нотаріусом було також допущено ще інші помилки застосування Закону, не враховано усіх осіб, власників іпотечного майна. Що не відображено у оскаржуваних нотаріальних діях.

Відповідно до ст..308 ЦПК апеляційний суд залишає рішення суду без змін а апеляційну скаргу без задоволення, якщо прийде до висновку про дотримання норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.303, ч.1 п.1 ст.307, ст.308, ст.ст.313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді: