Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватне акціонерне товариство «Український страховий дім» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за касаційною скаргою ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_6, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 червня 2016 року,

встановила:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що 12 січня 2015 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля SamandEL, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля MitsubishiNativa, державний номер знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_5 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно звіту про оцінку матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Mitsubishi Nativa, державний номер знак НОМЕР_2, від 2 червня 2015 року вартість відновлювального ремонту становить

34 494,97 грн. Крім того, з вини відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає у нервовому стресі, душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням належного йому майна, додаткових витратах часу для захисту порушеного права. Вказував, що відмова ОСОБА_5 відшкодувати завдану шкоду не дає йому можливості використовувати автомобіль, який через відсутність у нього коштів, не відремонтований. Розмір завданої йому моральної шкоди оцінив у

10 000 грн.

Ураховуючи наведене, просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь майнову шкоду в сумі 34 494,97 грн та моральну шкоду в розмірі

10 000 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області

від 22 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 9 червня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в сумі 19 918,56 грн, моральну шкоду в розмірі 3 000 грн та судовий збір у розмірі 487,20 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, справу передати на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно застосував положення ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, на підставі наданих сторонам доказів, яким дав оцінку відповідно до ст. 212 ЦПК України, встановив фактичні обставини справи та прийшов до правильного висновку, що з вини відповідача ОСОБА_5, якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху за ст. 124 КУпАП, сталося ДТП, внаслідок якого позивачу було завданої матеріальної та моральної шкоди.

Установлено, що з 3 жовтня 2014 року страховик ПрАТ «Український страховий дім» позбавлений права укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у процесі припинення товариство не перебуває, інформація про визнання його банкрутом відсутня, місцезнаходження останнього на час розгляду справи невідоме. 13 січня 2015 року ОСОБА_4 повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про настання зазначеної ДТП.

Суд вірно виходив із того, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність останнього застрахована.

Висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеній в постанові № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

У разі задоволення такого позову заподіював шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахував характер та обсяг душевних страждань позивача, конкретні обставини справи , виходив зі засад розумності і справедливості.

Рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Доводи касаційної скарги на висновки суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 червня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.С.Ткачук