АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Шкоріної О.І.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Хедхантер» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та процентів за користування ними.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Хедхантер» (надалі - ТОВ «Хедхантер») про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та процентів за користування ними.

Зазначав, що маючи на меті надання послуг з підбору персоналу своїм контрагентам за цивільно-правовими угодами, у березні 2015 року він звернувся до ТОВ «Хедхантер» з пропозицією укласти договір на право використання бази даних резюме у Російській Федерації, доступ до якої надається цим товариством.

На його пропозицію співробітник ТОВ «Хедхантер» передав йому копію рахунку фактури від 31 березня 2015 року № НОМЕР_2/5 на суму 132 900 грн., який він мав оплатити для отримання доступу до бази даних резюме, о також запевнив, що після оплати з ним буде укладено письмовий договір на право використання указаної бази.

Оскільки 31 березня 2015 року ним оплачено рахунок відповідача, однак для укладення з ним договору ніхто не зв'язався, по телефону відповідали, що затримка в укладенні договору виникла внаслідок технічної проблеми, ОСОБА_2 просив суд стягнути на його користь з ТОВ «Хедхантер» 132 900 грн. безпідставно набутих грошових коштів та 5 461 грн. 64 коп. процентів за користування ними.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення районного суду та постановити по справі нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу, представників відповідача, які просили апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основним видом економічної діяльності ТОВ «Хедхантер» є оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов'язана з ними діяльність (a.с.40-41 т. l).

Відповідно до сертифікату про реєстрацію доменного імені ТОВ «Хедхантер» є власником домену «hh.ua» (а.с.80 т.2).

Згідно свідоцтва на знак для товарів і послуг № 151513 ТОВ «Хедхантер» є власником зображення знаку «hh» (а.с.81-83 т.2).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № 50570 авторські права на службовий твір «База даних «Резюме кандидатів HEADHUNTER Україна (hh.ua)» належить ТОВ «Хедхантер» (а.с.211 т.1).

Згідно патенту на корисну модель № 78399 власником «Система пошуку і найму персоналу» є ТОВ «Хедхантер» (а.с.212-214 т.1).

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд виходив з того, що перераховані на рахунок ТОВ «Хедхантер» грошові кошти, у сумі 132 900 грн., внесені за квитанцією від 31 березня 2015 року від імені ОСОБА_2, який був зареєстрований серед інших у якості менеджера Компанії «HeadMen» не є безпідставно набутим ТОВ «Хедхантер» майном, а тому правові підстави для стягнення цієї суми відповідно до ст. 1212 ЦК України відсутні.

Колегія суддів визнає зазначені висновки суду першої інстанції законними й обґрунтованими, остільки вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі доказів.

Зі змісту висновку експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності № 161/15 від 05 серпня 2015 року (а.с. 65-209 т.2) об'єктом дослідження якого був вміст ресурсів https//www.yandex.ua, ресурсу https://hh.ua; електронна поштова скринька ресурсу https//www.yandex.ua за обліковим записом «info-luar»; електронна поштова скринька ресурсу https://hh.ua за обліковим записом «a.krivenko», вбачається наявність електронного листування у період з 10.03.2015 року по 28.04.2015 року між співробітниками ТОВ «Хедхантер» та особами, які представлялись від імені агентства «HeadMen», щодо узгодження умов надання доступу до База даних «Резюме кандидатів HEADHUNTER Україна»; направлення комерційних пропозицій; формування рахунку на ім'я ТОВ «HeadMen» на суму 132 900 грн.; договору № НОМЕР_2/2 від 30.03.2015 року про надання невиключної ліцензії на право використовувати бази даних та користування іншими сервісами; https://www.hh.ua.; присвоєння користувачу ID номеру НОМЕР_2; формування рахунку на ім'я ОСОБА_2 на суму 132 900 грн.; пересилання фотокопії квитанції від 31.03.2015 року про оплату ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок ТОВ «Хедхантер» 132 900 грн.; направлення інструкції по роботі з базою; формування рахунку на ім'я ТОВ «HeadMen» на суму 870 грн.; обговорення інформації щодо користування доступом до бази резюме третіми особами та блокування надання послуги у зв'язку з цим.

За умовами використання сайту HeadHunter (http://hh.ua) роботодавцями та посередниками у сфері працевлаштування, розміщеної в Мережі Internet на сторінці http://hh.ua/terms - клієнтами інтернет-сайту https://hh.ua (надалі - Сайту) є зареєстрована на Сайті організація, що отримала унікальне Ім'я Клієнта і пароль для входу на захищені сторінки Сайту. Використовуючи Сайт, Клієнт зобов'язується не здійснювати наступних дій: представлятися чужим ім'ям або від чужого імені (приватної особи або організації) - зареєстрованого Сайті Кандидата, працівника організації роботодавця, іншого Користувача Сайту, співробітника Адміністрації Сайту. Вводити в оману, користувачів і Адміністрацію Сайту щодо своєї ідентифікації будь-яким іншим способом. Реєстрація на Сайті і Користувача полягає наданні їм за допомогою Сайту адресу Адміністрації Сайту інформації (перелік якої визначається Адміністрацією Сайту) в результаті якої Користувач отримує Облікову інформацію для роботи з Сайтом і отримання будь-яких ліцензій і сервісів Сайту згідно укладених відповідних договорів з Адміністрацією Сайту на такі ліцензії і ссрвиси Сайту. Доступ до інформації що знаходиться в Реєстрації Користувача і на Сайті, дозволений тільки відповідним зареєстрованим користувачам, які отримали Облікову інформацію для входу у відповідну Реєстрацію в порядку і відповідно до вимог цих Умов використання Сайтів. Облікова інформація не може передаватися іншим особам, і Користувач повністю несе відповідальність за весь збиток, заподіяний йому, Сайту або іншим особам, що виник внаслідок навмисної або ненавмисної передачі Користувачем (його працівником) Облікової інформації іншій особі. Користувач несе: відповідальність, за збереження конфіденційності Облікової інформації та будь-яке використання Сайту за допомогою його Облікової інформації. Створенні Облікової інформації Користувач зобов'язаний вказувати дійсні ПІБ. посаду та e-mail своїх працівників. Користувачеві забороняється користуватися Облікової інформацією інших користувачів Сайту або надавати свою Облікову інформацію кому-небудь (а.с.215-224 т.1).

Експерт Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності у висновку № 161/15 від 05 серпня 2015 року дійшов висновку, що шляхом використання функціональних можливостей веб-ресурсу https://hh.ua, вмісту його службових відомостей (cookies, «tmp», лог-файлів, налаштувань авторизації, протоколів підключення та і діяльності користувачів тощо) виявлено відомості щодо дій зареєстрованого користувача веб-ресурсу https://hh.ua компанії «HeadMen» (ідентифікатору ID-НОМЕР_2) у частині, що стосується перегляду/завантаження резюме.

У дослідній частині висновку зазначено, що використання ресурсу http://hh.ua кожному користувачу системи після проходження процедури реєстрації на ресурсі надається унікальний ідентифікатор користувача (далі - ID номер). Зазначений ID номер є унікальним та неповторним для кожного користувача ресурсу. ID номер є ідентифікуючим показником, за яким система розпізнає користувача (авторизація на сайті здійснюється за персональними відомостями - логін, пароль), здійснює адміністрування його повноважень та моніторинг активності користувача. Всі дії користувачів ресурсу прив'язані до ID номеру та протоколюються відповідними системними та сервісними засобами ресурсу з метою забезпечення коректної та безпечної його діяльності.

Під час сеансу використання ресурсу http://hh.ua. а саме його серверів щодо пошуку резюме за відповідними параметрами, при відкритті зареєстрованим користувачем пошукових відомостей (відповідно повноважень/прав на основі логіну та паролю) відповідному пошуковому запиту/посилання присвоюються авторизаційні параметри унікального ідентифікатору користувача, якій здійснює ці дії. Через таку внутрішню організацію функціонування ресурсу http://hh.ua кожне посилання на конкретну сторінку даних є унікальним та протоколюється системою (логується). Через таке, для кожного ID користувача здійснюється протоколювання усіх дій на сайті, фіксується и розпізнається саме яким користувачем ресурсу було сформовано те чи інше посилання/запит.

Авторизовані користувачі http://hh.ua, які відповідно до своїх ID не мають можливості/прав для перегляду резюме розташованих на ресурсі у повному обсязі, мають можливість переглядати лише частину розділів резюме - ключові навички, досвід кандидата тощо. Розділ резюме, що містить персональні дані кандидата - П.І.Б., контактні номери телефону, електрону адресу, недоступні для перегляду. У зв'язку з цім. зв'язатися із власником резюме - кандидатом на працевлаштування, не уявляється можливим. Такий авторизований користувач, що не має прав перегляду контактних даних кандидатів на працевлаштування, та незаконно використовує обліковий запис іншого користувача, що має права на перегляд, називаються користувачі-рецепієнти. умовно в дослідженні називається ID рецепієнт.

Зареєстрований користувач ресурсу http://hh.ua компанія «HeadMen» має унікальний ідентифікатор ідентифікатору ID-НОМЕР_2. Під час авторизації на ресурсі використовуючи свій обліковий запис, має можливість переглядати будь яке резюме із бази даних регіону Росія.

За результатом аналізу системних файлів ресурсу щодо активності ID-НОМЕР_2. зроблено висновок про те, що зазначений ID у якості донора здійснював перегляд та завантаження (закачування) резюме для користувачів - рецепиєнтів.

За результатом вивчення системних файлів, файлів моніторі діяльності II) зафіксовано, що користувач ресурсу https://hh.ua зареєстрований під ID-НОМЕР_2 (в особі менеджерів компанії «HeadMen» - 22 особи).

Згідно розгорнутих відомостей серед користувачів «HeadMen» також зареєстрований ОСОБА_2 ID номер менеджера на ресурсі НОМЕР_3.

За результатом аналізу відомостей ресурсу встановлено, що з використанням облікового запису «HeadMen» (ID-НОМЕР_2) в період часу з 01.03.2015 року по 31.04.2015 року на ресурсі біли переглянуті/завантажені - 1614 резюме посилання на які були сформована 20-ма іншими ID (ID - рецепіентами) (а.с.89-92 т.1).

У рахунку-фактури № НОМЕР_2/5 від 31 березня 2015 року указано постачальником ТОВ «Хедхантер», одержувачем та платником ОСОБА_2, назва призначення платежу «Поповнення особового рахунку для роботи з інформаційними послугами інтернет-сайту www.hh.ua (а.с.7 т.1).

Згідно квитанції від 31 березня 2015 року платник ОСОБА_2 перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Хедхантер» 132 900 грн., призначення платежу «рахунок фактура «НОМЕР_2/5 від 31.03.2015 року» (а.с.8 т.1, а.с.99 т.2).

Згідно листа Державного ощадного банку України від січня 2016 року № 70-08/ , підтверджено платіж від 31 березня 2015 року, однак призначення платежу банк просить вважати: р/ф НОМЕР_2/15 ОСОБА_2;; поповнення особистого рахунку для роботи з інформаційними послугами Інтернет - сайту www.hh.ua; НОМЕР_1 (а.с.71 т.2).

Як вбачається із витягу до ЄРДР за № 0003875, 09 червня 2015 року внесенні відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 361-2 КК України (несанкціоновані збут або розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно - обчислювальних машинах (комп'ютерах), автоматизованих системах, комп'ютерних мережах або на носіях такої інформації) (а.с.2 т.2).

За змістом ч.1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Вiдповiдно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки районного суду про відсутність підстав до застосування положень ст. 1212 ЦК України.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у справах № 6-88 цс/13 від 02 жовтня 2013 року та № 6-122 цс/14 від 24 вересня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2, доступу до бази даних резюме так і не отримав, ніякого відношення до компанії «HeadMen» він не має, договір № НОМЕР_2/2 про надання невиключної ліцензії на право використання бази даних та користування іншими сервісами сайту www.hh.ua не акцептував та не підписував, на сайті, який належить відповідачу, ніколи не реєструвався, - колегія суддів визнає такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

В позовній заяві вказано, що позивач звернувся в компанію відповідача з метою надання послуг з підбору персоналу, на виконання яких і перерахував кошти. Зазначене твердження підтверджує намір та його реалізацію щодо укладення договору.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Положеннями статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Встановлено, що під обліковим записом на ресурсі http://hh.ua клієнта були зареєстровані менеджери, серед яких був і ОСОБА_2, й 01 квітня 2015 року їм був наданий доступ до бази даних резюме, проте 27 квітня 2015 року надання доступу було припинено з причин порушення умов договору - надання доступу до інформації третім особам.

В експертному висновку зафіксована статистика перегляду резюме користувачами, що здійснювали використанні сайту під обліковою інформацією клієнта HeadMen - НОМЕР_2 за період з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року та підтверджено, що під цією Обліковою інформацією було - переглянуто 15 759 резюме.

Зазначене свідчить про те, що усі доводи позивача з приводу того, що послуги, обов'язок надання яких виник у відповідача на підставі оплати рахунку НОМЕР_2/5 від 31 березня 2015 року, не надавалися клієнту сайта, не заслуговують на увагу, остільки відповідач виконав обов'язок, передбачений п. 3.1. Договору оферти.

В подальшому відповідач скористався своїм правом односторонньої відмови від договору, анулювання облікової інформації.

Твердження апеляційної скарги про те, що у сторони позивача існують вагомі сумніви в об'єктивності, неупередженості та незаангажованості під час проведення експертизи № 161/15 від 05 серпня 2015 року, яка покладена в основу висновків суду першої інстанції, - колегія суддів визнає безпідставними.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновок експерта по даній справі є лише одним із доказів у справі, між тим, враховуючи, що він містить підтвердження усіх дій користувачів та адміністраторів в робочому кабінеті клієнта, містить фрагменти службового листування співробітника відповідача ОСОБА_7 та уповноважених представників клієнта, й в сукупності з іншими доказами містить відомості про обставини, які мають значення для справи, колегія суддів не вбачає правових підстав до визнання даного доказу по справі не належним та не допустимим.

Положеннями статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Районним судом з достатньою повнотою з'ясовано обставини справи, зібраним доказам дано належну правову оцінку.

Згідно частини 1 статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 758/7053/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14792/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Жук М.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.