Єдиний унікальний номер 235/4399/15-ц Номер провадження 22-ц/775/411/2016
Головуючий у 1 інстанції Філь О.Є.
Категорія 27 Доповідач Новосядла В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів: Краснощокової Н.С., Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 3 грудня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 3 грудня 2015 року був частково задоволений позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 21 липня 2008 року у розмірі 12 959 доларів 08 центів, що еквівалентно 306 452 гривням 44 копійкам по курсу НБУ станом на 3 грудня 2015 року, з яких: заборгованість за кредитом - 10 535 доларів США, що еквівалентно 249 128 гривням 52 копійкам, 2 024 долари 08 копійок, що еквівалентно 47 864 гривням 84 копійкам, 200 доларів - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що еквівалентно 4 729 гривням 54 копійкам, 200 доларів - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, що еквівалентно 4 729 гривням 54 копійкам.

Не погодившись з рішенням суду, позивач публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» принесло апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі з таких підстав:

- поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що строк виконання зобов'язань спливає 10 липня 2015 року і строк позовної давності повинен відраховуватись від цієї дати, а тому висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності є помилковим,

- судом першої інстанції не було враховано, що позивачем був взятий не споживчий кредит, а кредит на придбання автомобілю.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчить його особиста розписка (а.с. 131).

Відповідач у судове засідання не з*явився. Повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи через представника, про що свідчить телефонограма, зареєстрована у журналі телефонограм апеляційного суду (а.с. 134).

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині стягнутого розміру пені скасуванню з наступних підстав.

Із матеріалів цивільної справи вбачається.

21 липня 2008 року між відкритим публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 25 360 доларів США із оплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 13% річних і погашенням не пізніше 10 липня 2015 року (а.с. 9-12).

Згідно із умовами договору ОСОБА_1 повинен був до 10 серпня 2008 року сплатити 377 доларів США, а з 10 вересня 2008 року по 10 липня 2015 сплачувати по 301 долару США щомісячно.

16 липня 2008 року відповідачем ОСОБА_1 і товариством з обмеженою відповідальністю «Толиман ЛТД» був укладений договір купівлі-продажу автомобілю Mіtsubishi Lancer із використанням банківського кредиту.

12 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 47 399 доларів США 67 центів, що еквівалентно 1 064 199 гривням 78 копійкам по курсу НБУ станом на 27 квітня 2015 року (22.4516 гривень за 1 долар США), з яких:

*заборгованість по тілу кредиту - 23 093 долара США 27 центів, що еквівалентно 518 481 гривням 55 копійкам,

*заборгованість по процентам - 12 539 доларів США 20 центів, що еквівалентно 326 226 гривням 66 копійкам,

*пеня за несвоєчасну сплату тіла кредиту - 6 436 доларів США 41 цент, що еквівалентно 326 226 гривням 66 копійкам,

*пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 3 339 доларів США 78 центів, що еквівалентно 74 883 гривням 59 копійкам.

Із наданих позивачем щомісячних розрахунків вбачається, що з 2008 по 2011 роки ОСОБА_1 частково виконував свої зобов*язання за кредитним договором.

З листопада 2011 року відповідач припинив оплату по кредиту, а позивач звернувся до суду з вказаним позовом 12 червня 2015 року.

Відповідно до статей 526 і 527 ЦК України зобов*язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За пунктом 1.1 кредитного договору погашення кредиту (заборгованості за кредитом, процентами, винагородою) повинно здійснюватись позичальником частинами до 10 числа кожного місця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі цього договору.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України «Про стягнення заборгованості за кредитним договором» №6-160цс14 від 19.11.2014 року.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша, третя статті 264 ЦК України).

За частиною 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що відповідач з листопада 2011 припинив вносити будь-які платежі за кредитним договором.

Оскільки пунктом 1.1 кредитного договору встановлено обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Представник відповідача просив застосувати строк позовної давності (а.с. 56-57).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що початок перебігу строку позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

За таких обставин суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом в межах строку позовної давності з червня 2012 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 10 535 доларів США та проценти за користування кредитом 2 024 доларів США 08 центів відповідно до розрахунку, приведеному судом першої інстанції.

Вказаний висновок суду першої інстанції узгоджується із Правовою позицією Верховного Суду України по справі №6-160цс 14 від 19 листопада 2014 року.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені за порушення зобов'язань, то апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

За правилами частин 1 і 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Згідно із розрахунком банку за несвоєчасне виконання зобов*язань за кредитним договором відповідачу була нарахована пеня у сумі 6 436 доларів США 41 цент та пеня за несвоєчасне погашення відсотків у сумі 3 339 доларів США 78 центів за останні 12 місяців перед зверненням до суду.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшуючи розмір пені до 200 доларів США за несвоєчасне повернення кредиту і до 200 доларів США за несвоєчасне повернення відсотків, суд першої інстанції виходив із того, що у 2010 році відповідач переніс інсульт, у жовтні 2010 року відповідачу була встановлена 2 група інвалідності, в 2013 році відповідач переніс ішемічний інсульт, у 2013 році відповідач був звільнений з роботи за пунктом 2 частини 1 статті 40 КЗпП України за станом здоров*я через неможливість виконувати свої обов'язки, єдиним доходом відповідача є пенсія по інвалідності у розмірі 1 049 гривень.

Але з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитись неможливо з наступних підстав.

Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено право банку нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення на суму простроченого виконанням боргового зобов'язання за весь час прострочення (а.с. 10 - оборотна сторона).

За пунктом 1 кредитного договору з 10 вересня 2008 року відповідач повинен сплачувати щомісячно по 301 долару США до 10 числа кожного місяця.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання зобов'язань по тілу кредиту з 26 квітня 2014 року по 14 квітня 2015 року і за прострочення виконання зобов'язань по процентам з 26 квітня 2014 року по 4 березня 2015 року.

Однак, відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідач проживає у АДРЕСА_1.

Згідно із пунктом 11 розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у якому вказаний населений пункт м. Красноармійськ.

Виходячи з наведеного, у позивача не було правових підстав для нарахування пені за прострочення виконання зобов'язань з 14 квітня 2014 року, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

У відповідності до пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України порушення судом першої інстанції норм матеріального права є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення в частині стягнення пені, яким стягнути з відповідача на користь позивача пеню у грошовій одиниці України - гривні, з 11 по 13 квітня 2014 року включно відповідно до розрахунку:

[Пеня] = [Сума боргу] ? [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів ? [кількість днів]

Заборгованість по тілу кредиту станом на 14 квітня 2014 року складає 6 923 долара США 81 цент, що еквівалентно 155 450 гривням 61 копійці.

Дата початку розрахунку: 11.04.2014 року

Дата закінчення розрахунку (включно): 13.04.2014 року

Процентна ставка пені: 2 ? ставку НБУ

Облікові ставки НБУ за період прострочки

Дата Облікова ставка НБУ Джерело інформації

13.08.2013 6,50% Постанова НБУ №315 від 09.08.2013

Розрахунок пені:

Дата

Початку Дата

закінчення Кількість

днів Сума

боргу (грн.) Облікова

ставка НБУ Облікова

Ставка (% на рік) Пеня

(грн.)

11.04.2014 13.04.2014 3 155 450,61 6,50% 13% 166,10

Всього: 3 166,10

Всього: Пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 11.04.2014 року по 13.04.2014 року, у сумі 166,10 грн.

Заборгованість по відсоткам станом на 14 квітня 2014 року складає: 79 доларів США 99 центів, що еквівалентно 1 795 гривням 90 копійкам.

Дата початку розрахунку: 11.04.2014 року

Дата закінчення розрахунку (включно):13.04.2014 року

Процентна ставка пені: 2 ? ставку НБУ

Облікові ставки НБУ за період прострочки

Дата Облікова ставка НБУ Джерело інформації

13.08.2013 6,50% Постанова НБУ №315 від 09.08.2013

Розрахунок пені:

Дата

Початку Дата

закінчення Кількість

днів Сума

боргу (грн.) Облікова

ставка НБУ Облікова

Ставка (% на рік) Пеня

(грн.)

11.04.2014 13.04.2014 3 1 795,90 6,50% 13% 1,92

Всього: 3 1,92

Всього: Пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 11.04.2014 року по 13.04.2014 року, у сумі 1,92 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 166 гривень 10 копійок і пеня за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 1 гривня 92 копійки.

Довід апеляційної скарги про те, що позивачем не був пропущений строк позовної давності був предметом дослідження суду першої інстанції, який дав належну і відповідну оцінку цим обставинам. Вказаний висновок суду узгоджується із Правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у Постанові Верховного Суду України «Про стягнення заборгованості за кредитним договором» №6-160цс14 від 19.11.2014 року.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представником позивача не була надано нових доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції. Підстав для переоцінки висновків суду першої інстанції у апеляційної інстанції немає.

Керуючись статтями 309, 316 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 3 грудня 2015 року в частині стягнення з відповідача пені скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення пені задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» пеню за несвоєчасне повернення кредиту 166 гривень 10 копійок, пеню за несвоєчасне повернення відсотків 1 гривню 92 копійки.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: