__________________________________________________________________
Справа № 433/773/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Кірова, б. № 40. За життя ОСОБА_4 02 листопада 2007 року вчинила заповіт, яким після своєї смерті усе своє майно заповідає ОСОБА_5. 19 травня 2013 року ОСОБА_4 померла. ОСОБА_5 за життя фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 у вигляді вищезазначеного домоволодіння. ОСОБА_5 також помер 13 травня 2014 року.

На даний час єдиними спадкоємцями за законом пятої черги даного домоволодіння після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належного відповідачам вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Позивачкою було передано відповідачам домовлену суму за відчуження належного їм зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 50 000 гривень, по 25 000 гривень кожному, про що було вчинено відповідні розписки. При цьому, на даний час позивачка не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідачі до теперішнього часу не оформили спадщину на своє імя після смерті ОСОБА_5 у вигляді зазначеного домоволодіння, хоча фактично прийняли її. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вказане домоволодіння.

Позивачка до суду не зявилася, надала заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог наполягає, справу просить розглянути без її участі.

Відповідачі надали до суду аналогічні заяви, згідно яких проти задоволення позовних вимог не заперечують, просять справу розглянути без їх участі.

Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Кірова, б. № 40.

? частину вказаного домоволодіння ОСОБА_4 успадкувала згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 березня 1982 року після смерті ОСОБА_6, а інша ? частина даного домоволодіння належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності від 27 березня 1982 року.

За життя ОСОБА_4 02 листопада 2007 року вчинила заповіт, яким після своєї смерті усе своє майно заповідає ОСОБА_5.

19 травня 2013 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 358641.

ОСОБА_5 за життя фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 у вигляді вищезазначеного домоволодіння.

Проте, ОСОБА_5 також помер 13 травня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 394389.

На даний час єдиними спадкоємцями за законом пятої черги даного домоволодіння після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно рішення Троїцької селищної ради шостого скликання сімдесят шостої сесії № 76/7 від 24 вересня 2015 року вул. Кірова було перейменовано на вул. Висока.

Між ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належного відповідачам вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами.

Позивачкою було передано відповідачам домовлену суму за відчуження належного їм зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 50 000 гривень, по 25 000 гривень кожному, про що було вчинено відповідні розписки.

При цьому, на даний час позивачка не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідачі до теперішнього часу не оформили спадщину на своє імя після смерті ОСОБА_5 у вигляді зазначеного домоволодіння, хоча фактично прийняли її.

З огляду на вищезазначене, позивачка домовилася з відповідачами щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачці у власність перейшов вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення даного правочину відсутні з незалежних від позивачки зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивачки може бути предметом захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно.

У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивачка звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у неї відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у звязку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 328, 334, 638, 655 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60, 174, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Висока, б. № 40.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Суський