АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2123/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1730/16Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І.С. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Карнауха П.М., Пилипчук Л.І.

Секретар: Філоненко О.В.

за участі: відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

позивача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09.10.2010 року та в якому народилася спільна дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні.

У подальшому, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2010 року стягнуто із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 23.07.2010 року, до досягнення дитиною повноліття.

Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, а відповідач офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець і його матеріальний стан суттєво покращився, про що свідчать задекларовані ним доходи у розмірі 151470,00 грн. за 2013 рік та 176790,00 грн. за 2014 рік, а тому прохала змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти із ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000,00 грн., починаючи з 29 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28.10.2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів задоволено в повному обсязі.

Змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Азов, Ростовської області, гр. України, працюючого фізичною-особою підприємцем, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_2, інші відомості суду невідомі, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Суми, гр. України, мешканки АДРЕСА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 300,00 грн.

Роз'яснено порядок оскарження заочного рішення (а.с.52-55).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.01.2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 28.10.2015 року у цивільній справі №545/2123/15-ц задоволено в повному обсязі.

Заочне рішення ухвалене 28.10.2015 року Полтавським районним судом по цивільній справі №545/2123/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів скасовано (а.с.119-120).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів задоволено частково.

Змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2, уродженця м. Азов Ростовської області, гр. України, працюючого фізичною-особою підприємцем, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженки м. Суми, гр. України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с.172-176).

Вказане рішення оскаржив відповідач, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення районного суду, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, судом при обґрунтуванні зміни розміру аліментів було враховано покращення матеріального стану відповідача у 2013-2014 роках, та не взято до уваги, що за 2015 рік дохід останнього значно зменшився. Також вказує, що при визначенні розміру прибутку ОСОБА_2 брався його валовий дохід, та не було враховано, що відповідачем понесені суттєві витрати для ремонту автомобіля (які є джерелом прибутку), на паливно-мастильні матеріали і т.п.

Окрім того, зазначає, що судом не було враховано, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, на його утриманні перебуває тяжко хвора мати, непрацездатна дружина та малолітня донька - ОСОБА_6, на утримання якої, згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09.02.2016 року, з ОСОБА_2 стягуються аліменти у розмірі 1000,00 грн.

Також вважає, що, судом не було враховано, що чинним законодавством передбачено єдину частку, яка визначається на утримання двох і більше дітей, а оскільки в даному випадку утримувачами аліментів є різні жінки, то частки від заробітку (доходу) на утримання кожної дитини мають бути рівними.

У поданих до суду запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає, що відповідачем було приховано суму його реальних доходів, оскільки фактично всі розрахунки при здійсненні ним підприємницької діяльності здійснюються готівкою, що дає можливість заниження та приховування від податкових органів обсягу реального доходу.

Вказує, що після розлучення відповідач, окрім сплати аліментів у розмірі1000,00 грн., жодного разу не надавав матеріальної допомоги дитині, не цікавився нею, її потребами, станом здоров'я, та не бачився з нею п'ять років.

Також зазначає, що позов цивільної дружини відповідача про стягнення з останнього аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_6 було подано до суду, лише як привід і підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів на користь старшої дочки ОСОБА_5.

Окрім того, зазначає, що всі додаткові витрати на дитину покладені лише на позивача, а відповідач постійно приховує свій дійсний дохід та не надає належної матеріальної допомоги дитині, не бере жодної участі у додаткових витратах, викликаних частими хворобами доньки.

У судовому засіданні відповідач та його представник доводи, наведені в апеляційній скарзі, підтримали та прохали її задовольнити.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, а рішення районного суду прохала залишити без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи, згідно актового запису №738 від 26.08.1999 року в Книзі записів актів громадянського стану про народження Відділу реєстрації актів громадянського стану Зарічної районної в м. Суми ради, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батько - ОСОБА_2, мати ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.4).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09.11.2010 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, поділ майна подружжя задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, зареєстрований 09.11.1996 року у Відділі РАЦС Сумської міської ради за актовим записом №1435.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до її повноліття, та визначено щодо виплати аліментів матері дитини - ОСОБА_7, починаючи стягнення з 23.07.2010 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 120,00 грн.

В порядку поділу майна подружжя виділено ОСОБА_2 у власність автомобіль Мерседес-Спринтер, державний номер НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 компенсацію вартості належної їй 1/2 частки в автомобілі Мерседес-Спринтер, державний номер НОМЕР_2 в розмірі 61017,84 грн. та 701,68 грн. судових витрат, а всього 61719,52 грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено за необґрунтованістю вимог (а.с.7).

Відповідно до актового запису №728 від 04.06.2014 року, вчиненого Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Сумського міського управління юстиції, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_13 року, батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_8, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.29).

Згідно актового запису №111, вчиненого Зарічним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, ОСОБА_8, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року, змінила ім'я на ОСОБА_9, що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_5 від 24.12.2014 року (а.с.30).

Відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09.02.2016 року позов ОСОБА_9 до ОСОБА_2, за участі третьої особи - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродж. м. Суми, ідн.код - НОМЕР_1, зареєстрованого фізична особа-підприємець, прож. АДРЕСА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_13 в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до її повноліття та визначено щодо виплати аліментів матері дитини ОСОБА_9, починаючи стягнення з 16 грудня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 грн. судового збору (а.с.151).

Як убачається з Акту перевірки постійного проживання цивільного чоловіка ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_9 та їхньою дитиною ОСОБА_2, в квартирі АДРЕСА_4, при обстеженні та зі слів сусідів встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживає за даною адресою разом за місцем реєстрації цивільної дружини та дитини (а.с.80).

Згідно Відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, ОСОБА_4 в період з 01.01.2015 року по 30.09.2015 року отримувала доходи: за перший квартал 3225,00 грн., за другий квартал 3225,00 грн., за третій квартал 3225,00 грн. - соціальних виплат (а.с.160).

У довідці Управління соціального захисту населення Полтавської районного державної адміністрації від 28.03.2016 року зазначено, що ОСОБА_4 за 2015 рік отримала 12900,00 грн. щомісячної одноразової допомоги при народженні першої дитини (а.с.168).

Згідно довідки Головного управління ДФС у Сумській області №12378/10/18-28-17-01-24 від 28.09.2015року, встановлено, що:

- ОСОБА_2 (НОМЕР_1), податкова адреса: АДРЕСА_1, зареєстрований як фізична особа-підприємець, платник єдиного податку II групи, свідоцтво № НОМЕР_6 від 12.10.2009 року;

- згідно поданих декларацій платника єдиного податку-підприємця за 2012 рік отримав валовий дохід у сумі 65370.0 грн., за 2013 рік - валовий дохід в сумі 151470,00 грн., за 2014 рік - валовий дохід в сумі 176790,00 грн.

Відповідно до п.294.1 ст.294 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №275 5-VI зі змінами та доповненнями податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік, тому на даний час інформацію про доходи за 2015 рік надати неможливо.

Також, за інформацією, отриманою з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб, ОСОБА_2 у 2014 році отримав наступні доходи:

- у вигляді заробітної плати, нарахованої та виплаченої ТОВ «Престиж Лайн» у сумі 447,38 грн.;

- від продажу рухомого майна, нарахованого та виплаченого ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр безпеки дорожнього руху» у сумі 20820,00 грн.(а.с.46).

Задовольняючи позовні вимоги частково місцевий суд виходив із того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі - 2000,00 грн. щомісячно, так як його матеріальний стан на даний час покращився.

Такий висновок місцевого суду не відповідає матеріалам справи та встановленим по справі обставинам.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Пунктом 17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 Пленум Верховного Суду України роз»яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч.3 ст.36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі.

Як було встановлено місцевим судом, після ухвалення 09.11.2010 року рішення Зарічним районним суду м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до її повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_13 року у відповідача народилася донька ОСОБА_6, у зв»язку з чим сімейний стан платника аліментів змінився.

Як зазначено вище, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09.02.2016 року позов ОСОБА_9 до ОСОБА_2, за участі третьої особи - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_13 в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до її повноліття і визначено щодо виплати аліментів матері дитини ОСОБА_9, починаючи стягнення з 16 грудня 2015 року (а.с.151).

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач на даний час офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець та задекларовані ним доходи за 2013 рік становлять 151470,00 грн. та за 2014 рік - 176790,00 грн., а також доходи: у виді заробітної плати, отриманої в ТОВ «Престиж Лайн» у сумі 447.38 грн., та від продажу рухомого майна нарахованого та виплаченого ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр безпеки дорожнього руху» -у сумі 20820,00 грн.

Проте, відповідно до Податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємці за 2015 рік валовий дохід ОСОБА_2 становить 103750,00 грн., тобто у порівнянні з попередніми роками він значно зменшився.

Відповідно до наведених норм права, суд, при постановленні рішення про зміну розміру аліментів, повинен оцінювати матеріальний стан як платника аліментів, так і одержувача.

Разом із тим з матеріалів справи вбачається, що позивачем не було надано суду доказів розміру заробітної плати її нинішнього чоловіка, у зв'язку з чим неможливо визначити реальний матеріальний стан отримувача аліментів.

Окрім того, матеріалами справи підтверджено незадовільний стан здоров'я ОСОБА_2 та тяжку хворобу його матері ОСОБА_10 (а.с.81,152-153), а також понесення значних матеріальних витрат відповідачем на утримання автомобіля, який є джерелом прибутку (а.с.154-155).

З урахуванням вищевикладеного та на підставі наведених норм права колегія суддів вважає, що, оскільки у позивача на утриманні з'явилася ще одна дитина, непрацездатна дружина та тяжко хвора мати, його сімейний стан змінився, матеріальний стан не покращився, а в порівнянні з попередніми роками навіть погіршився, тому підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 колегія суддів не вбачає.

Доводи позивача про понесення нею додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_5 не можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки відносини сторін щодо розподілу додаткових витрат регламентуються нормами ст. 185 СК України та не впливають на розмір стягуваних аліментів..

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст. 316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2016 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ П.М. Карнаух

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун