Справа № 341/219/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2015/2016
Головуючий у 1 інстанції Мельник І. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Горейко М.Д., Ковалюка Я.Ю.

секретаря Петріва Д.Б.

за участю: апелянта ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, - за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду від 05 серпня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зазначеним позовом, вимоги якого збільшила під час розгляду справи, обґрунтувавши тим, що починаючи з 2012 року відповідач поширює про неї неправдиві чутки, про те, що вона отримала спадщину після смерті далеких родичів з США, в розмірі 1млн. доларів США, які не поділила з іншими спадкоємцями. Позивач вказувала, що ці чутки є неправдивими, створюють їй та сімї небезпеку у громаді села та емоційні переживання. Просила визнати недостовірною інформацію, розповсюджену ОСОБА_2, а саме, що позивач мала будь-яке відношення до отримання спадщини із США та зобовязати спростувати її шляхом виступу відповідача у залі суду, зобовязати ОСОБА_2 публічно вибачитись за грубе спілкування та нанесення образ, заборонити відповідачу вчиняти дії, які принижують честь, гідність та ділову репутацію відповідача, стягнути з відповідача 3348,98 грн. витрат на лікування, 50 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Галицького районного суду від 05.08.2016 року позов задоволено частково. Інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 серед мешканців цього села про те, що ОСОБА_4 має відношення і отримала спадщину у великій сумі із США визнано недостовірною та зобовязано ОСОБА_2 на найближчих сходах жителів села Перлівці спростувати цю інформацію. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 4000 грн. компенсації за моральну шкоду та 552 грн. сплаченого судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, вважаючи його необґрунтованим і незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Вказує, що судом перекручено показання свідка ОСОБА_6 сільського голови с. Перлівці. Так, на зборах пайовиків жодної інформації про ОСОБА_4 відповідач не поширювала, про що ствердили в судовому засіданні свідки. Насправді відповідач говорила про те, що спадщину отримала ОСОБА_7, а тому жодного правопорушення щодо позивача вона не вчиняла, що виключає будь-яку відповідальність. За таких обставин, апелянт просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства рішення відповідає не повністю

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відомості, поширювані ОСОБА_2, слід вважати недостовірними, оскільки зазначені в цих відомостях події не відповідають дійсності, порушують особисті немайнові права позивача, зокрема, право на повагу до гідності та честі, принципів моралі та загальновизнаних правил співжиття та призвело до моральної шкоди, яку суд оцінив в 4 000 грн.

Так, судом на підставі пояснень позивача та показів свідків встановлено, що впродовж 2013 2015 років ОСОБА_2 розповідала жителям села про те, що її сестра ОСОБА_7 та племінниця ОСОБА_4 отримали спадщину близько 1 млн. доларів після смерті їхньої родички, яка померла в США. Про це ОСОБА_2 розповідала на автобусній зупинці в с. Перлівці, безпосередньо в автобусі, біля церкви, в магазині та в інших місцях.

З копії листа-відповіді завідуючого Західноукраїнського бюро Укрінюрколегії ОСОБА_8 на запит ОСОБА_2 та ОСОБА_9 від 24.12.2013 року за № ЗЛ-2013/ІВ вбачається, що ні позивач, ні її мати ОСОБА_7, ні відповідач не входять в коло спадкоємців за законом за померлою в США ОСОБА_10.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку, що інформація про отримання матірю позивача - ОСОБА_7, чи самою ОСОБА_4, спадщини за законом після померлої в 2003 році в США ОСОБА_11, є недостовірною.

Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про її гідність і честь.

Згідно ч.1 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації.

Статтею 275 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється особами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

У п.15 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» дано роз'яснення про те, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Позивач вважає, що розповсюджена відповідачем вищезазначена інформація про отримання нею спадщини є негативною. Частиною 3 статті 277 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію недостовірності поширюваної негативної інформації про фізичну особу, а саме: «Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного».

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27 лютого 2009 року (далі - Постанова), спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Таким чином, обраний судом спосіб спростування недостовірної інформації на найближчих сходах жителів с. Перлівці обраний судом обґрунтовано та найкращим чином відновить порушені права позивача.

Колегія суддів вважає що судом першої інстанції вірно встановлено про заподіяння апелянтом моральної шкоди позивачці, оскільки недостовірна інформація, яку позивач вважає негативною, поширюється відповідачем з 2013 року. По справі здобуто переконливі докази про спричинення шкоди позивачу внаслідок розповсюдження негативної інформації за такий тривалий час, втрати нормальних життєвих звязків.

Однак враховуючи особу апелянта, іі пенсійний вік, колегія суддів вважає за доцільне зменшити розмір присудженої з апелянта моральної шкоди з 4 тис. грн. до 1 тис. грн.

Тому в цій частині рішення суду слід змінити.

В решті рішення слід залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду від 05 серпня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 4000 грн. компенсації за моральну шкоду змінити зменшивши моральну шкоду до однієї тисячі гривень.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_12

ОСОБА_13