Суддя Маслов М. І.
Справа № 644/5208/16-ц
Провадження № 2-о/644/115/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Маслова М.І.

при секретарі Шпиця Л.В.,

заявника - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу по заяві ОСОБА_1, Зацікавлена особа: Четверта Харківська Державна нотаріальна контора, «Про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - заповіту », суд, -

В С Т А Н О В И В :

31.10. 2003 р. ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого він належну йому частину житлового будинку № 40, розташованого по вул. Красноярській в місті Харкові, заповів ОСОБА_1 28.09. ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та мешкаючого за адресою м .Харків - 61089, вул. Красноярська буд. 40. Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 2799 від 31. 10. 2003 року. 05. 11. 2003 року ОСОБА_2 помер (свідоцтво про смерть: серія 1-ВЛ № 186450, видано повторно 04.10.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції ). Оскільки заявник був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою: м. Харків, вул. Красноярська, буд. 40, то, відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, він, ОСОБА_1, фактично прийняв спадщину. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину та отримання спадщини заявник звернувся до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори. 17 червня 2016 року за вих. № 3300/-2-14 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у заповіті його діда від 31.10. 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3, спадкодавець, зазначений як «Мацак Семен Леонійович», а в свідоцтві про смерть спадкодавець зазначений як «Мацак Семен Леонтійович», тож заявнику було запропоновано звернутися до суду. Таким чином, у зв'язку з помилкою в написанні в заповіті ім'я по-батькові заповідача - діда заявника ОСОБА_1, він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину і не має змоги реалізувати свого Конституційного права на користування, володіння та розпорядження своїм майном.

Заявник, ОСОБА_1, наполягає на задоволенні заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - заповіту. Заінтересована особа: четверта Харківська державна нотаріальна контора у поданій заяві від 19.07. 2016 року № 3668 /01-16 просить розглядати справу у відсутності представника нотаріальної контори, повністю покладається на висновок суду.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши заявника ОСОБА_1, дослідивши інші докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з того, що: ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого належну йому частину житлового будинку № 40, яка знаходиться по вул. Красноярській у м. Харкові, на імя ОСОБА_1. Заповіт від 31. 10. 2003 року був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округа ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 2799. 05. 11. 2003 року ОСОБА_2 помер, про що було видано свідоцтво про смерть серії 1 - ВЛ № 186450, виданого повторно 04. 10. 2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції. Тому, що ОСОБА_1 був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою: м. Харків, вул. Красноярська, буд. 40, то він фактично прийняв спадщину, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, « … спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Коли ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини, було встановлено, що у заповіті діда на імя ОСОБА_2 від 31. 10. 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3, спадкодавець зазначений як «Мацак Семен Леонійович», тоді як у свідоцтві про смерть спадкодавець вказаний як « Мацак Семен Леонтійович» . У видачі свідоцтва було відмовлено з-за цього несовпадіння. При розгляді справи судом встановлено вказані обставини, які підтверджуються копією паспорта на імя ОСОБА_2, копією заповіту на імя ОСОБА_2 від 31. 10. 2003 р..

Згідно ст. 256 ЦПК України визначено, що зокрема суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Представник заінтересованої особи Четвертої Харківської державної нотаріальної контори на засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності, повністю покладається на висновок суду. Заявник, ОСОБА_1, просив встановити факт належності заповіту його діду, ОСОБА_2, тому що виправити помилку в заповіті, а саме граматичну помилку, з-за того, що пропущена одна літера в написанні по-батькові заповідача «Леонійович» замість «Леонтійович», неможливо. Факт правильного написання прізвища, ім'я по батькові заповідача «Мацак Семен Леонтійович» підтверджується наступними документами: свідоцтвом про смерть відповідача, правовстановлюючим документом на заповідане майно (договір дарування ), технічним паспортом на житловий будинок, будинковою книгою. За таких умовах суд має всі підстави для того, щоб встановити факт належності правовстановлюючого документу на імя ОСОБА_2, який помер 05. 11. 2003 року, заповіту від 31 10. 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. З, 6, 10, 11, 15,30, 60,, 61,77, 118 , 120,233, 238, 256-259, 294, 295 ЦПК України, ст. ст. 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Четверта Харківська державна нотаріальна контора «Про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - заповіту» - задовольнити. Встановити факт належності ОСОБА_2, який помер 05. 11. 2003 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1- ВЛ № 186450 (актовий запис № 10318 від 06. 11. 2003 р.); заповітом від 31. 10. 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2799, складеного від імені ОСОБА_4, тож виходячи з цього, задовольнити заяву ОСОБА_1 «про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - заповіту».

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Маслов М. І. / /