Справа № 454/2934/15 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/7023/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Фейір К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» до Сокальського районного суду Львівської області, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

У вересні 2016 року представник Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» звернувся в суд з позовом до Сокальського районного суду Львівської області, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, просив стягнути з Держави України в особі Державної казначейської служби в користь Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» кошти в сумі 1000000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій судді Сокальського районного суду Львівської області, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації.

Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2016 року визначено підсудність справи Червоноградському міському суду Львівської області.

Оскаржуваною ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі у частині позовних вимог Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування моральної шкоди.

Відкрито провадження у справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» до Держави Україна в собі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Справу призначено до судового розгляду.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року в частині відмови у відкритті провадження оскаржив представник позивача ФГ «ОСОБА_2В.» вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена без дотримання вимог Конституції України, неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та не доведено обставин, які суд вважав встановленими.

Розгляд справи на думку апелянта не ґрунтувався на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

В апеляційній скарзі зазначає, що не оскаржує дії судді, оскільки такі вже оскаржені і постановлена відповідна ухвала Апеляційного суду Львівської області про скасування ухвали суду першої інстанції, що є, на його думку, підставою для звільнення від доказування, тому ставить тільки питання про відшкодування шкоди, спричиненої незаконними діями судді.

Місцевий суд зобовязаний був захистити його права, передбачені ст. 56 Конституції України, застосувавши норми Конституції України, як норми прямої дії чи вказати, що такі права не порушувались.

Вважає, що суддя Червоноградського міського суду Львівської області був зобовязаний виконати ухвалу Апеляційного суду Львівської області про визначення підсудності та розглянути справу по суті, що не було зроблено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не захистив його права, визначені Конституцією України.

Просить скасувати ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник позивача фермерського господарства «ОСОБА_2В.», представники відповідачів Сокальського районного суду Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм судових повісток (а.с. 31-33), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відмовляючи Фермерському господарству «ОСОБА_2В.» у відкритті провадження у справі у частині позовних вимог ФГ «ОСОБА_2В.» до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій судді цього ж суду, що спричинило приниження честі, гідності та ділової репутації, суд першої інстанції виходив із того, що розгляд позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), повязаних із розглядом справи нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено, тому відмовив у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, оскільки вказані позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ФГ «ОСОБА_2В.» звернувся з позовними вимогами до Сокальського районного суду Львівської області та держави Україна в особі Державної казначейської служби про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, нанесеної в результаті протиправних дій судді Сокальського районного суду Львівської області, що спричинило приниження честі, гідності та ділової репутації, яку позивач оцінює в 1000000 грн. (а.с. 4-6).

Як на підставу своїх вимог представник позивача посилається на те, що суддя Сокальського районного суду 17.02.2014 року безпідставно закрив провадження по цивільній справі за позовною заявою ФГ «ОСОБА_2В.» до прокуратури Залізничного району м. Львова, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, чим спричинив фермерському господарству моральну шкоду.

Таким чином, зміст позовних вимог позивача ФГ «ОСОБА_2В.» зводиться до того, що їх предметом є виключно процесуальні дії судді при здійсненні правосуддя.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

В свою чергу, згідно із ст.ст. 126, 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до зазначених положень Конституції, судові рішення і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (повязаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції.

Останнє порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає справи на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст. 129 Конституції та законодавством про судочинство.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У зв'язку із викладеним, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких по суті є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законодавчими актами України не передбачено.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості (п. 66 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки).

З огляду на це, колегія суддів приходить переконання про обґрунтованість висновків місцевого суду, оскільки правильно встановивши, що предметом позовних вимог є по суті оскарження процесуальних дій судді, пов'язаних з розглядом справи, суд першої інстанції правильно відмовив у відкритті провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_4