Справа № 184/1797/15-ц
Номер провадження 2/184/23/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2016. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «про оспорювання батьківства»,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, висловлені в позовній заяві та просить суд зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області виключити відомості про ОСОБА_1 , батьківство з актового запису про народження №148 від 19 травня 2012 року малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Представник позивача Плужник Ю.О. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача та просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 за необґрунтованістю його позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29.12.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який було зареєстровано Центральними відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 народила сина - ОСОБА_4 , а 19.05.2012 року зареєструвала його у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №148. Шлюб сторін було розірвано 03.07.2013 року на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з відповідачем на підставі вищевказаного рішення. Батьком народженої дитини згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України було записано ОСОБА_1 . Однак позивач з цим на згоден з наступних підстав. Бути батьком народженої дитини ОСОБА_1 не може, оскільки на час її зачаття він проживав у іншому місті. З 01.09.2009 року ОСОБА_1 був зарахований на денну форму навчання до Міжрегіонального центру професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців в м. Хорол Полтавської області, який закінчив 23.06.2011 року, диплом Серія НОМЕР_1 , який видано 25.06.2011 року за спеціальністю «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів» та здобув кваліфікацію механік. Відповідачка ОСОБА_3 проживала в м. Полтаві у гуртожитку Полтавського нафтового геологорозвідувального технікуму Полтавського національного технічного університету ім. Юрія Кондрапока за адресою: вул. Грушевського, 2-а, м. Полтава. У зазначений час ОСОБА_1 не приїжджав і з відповідачкою не бачився. 11.10.2011 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу і направлений у військову частину ВСУ. 29.10.2011 року прийняв військову присягу. Згідно наказу МО України від 19.09.2012 року № 615 був звільнений у запас 09 жовтня 2012 року. Одразу після народження дитини позивачу була надана короткотривала відпустка, після чого відповідачка забрала дитину та переїхала проживати до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає до цього часу. Після народження позивач більше дитини не бачив, оскільки відповідачка повністю ізолювала дитину та позбавила спілкування з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 Сімейного Кодексу України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до ч.2 ст.136 Сімейного Кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

З доводами позивача та його представника, викладених в позовній заяві та в судовому засіданні суд погодитись не може, оскільки вони є голослівними, безпідставними, недоведеними, нічим не підтвердженими, не відповідають вимогам Сімейного та Цивільного процесуального законодавства України і спростовуються стабільними поясненнями відповідача, матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, статтею 136 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Отже, частина 2 зазначеної норми Закону чітко передбачає, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Підставою для задоволення позову, в цьому випадку, є доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною. Ці дані можуть бути встановлені на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Важливе значення в процесі доказування має висновок експерта. За результатами проведення судово-біологічної (генетичної) експертизи із застуванням методики генотипоскопії (аналізу ДНК) експерти можуть визначити батьківство із ймовірністю до 99,9 відсотків або дійти висновку про його виключення. Дійти висновку про виключення батьківства можливо і на підставі судово-імунологічної експертизи (експертизи крові), або судово-медичної експертизи, яка б визначила здатність особи до зачаття дитини. Однак, експертиза ДНК, на сьогодні, є найбільш ефективним доказом, що підтверджує наявність чи відсутність батьківства особи щодо дитини.

В судове засідання ані позивачем, ані його представником не було надано беззаперечних доказів відсутності кровного споріднення між позивачем ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_5 ..

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачає у пункті 10, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою, так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підстави спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини.

Пунктом 11 абз. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №16 від 14.03.2016 року (а.с.52-54) ОСОБА_1 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого ОСОБА_3 . Вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами дослідження 22 локусів складає не менше 99,99999999%, з урахуванням мутації в одному локусі не менше 99,99999%.

Згідно до ст. 65 Закону України «Про міжнародне приватне право», оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження. Отже, за встановлених в судовому засіданні обставин, у задоволенні позову слід відмовити через недоведеність відсутності кровного споріднення між позивачем, записаним батьком, і дитиною ОСОБА_5 ..

Таким чином суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги цілком є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, не відповідають дійсності та обставинам справи і є недостовірними і спростовуються стабільними поясненнями відповідача, матеріалами справи в їх сукупності.

За таких обставин суд, вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «про оспорювання батьківства».

Керуючись ст. 136 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209 213 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «про оспорювання батьківства».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш