Справа № 487/8470/15-ц
Провадження № 6/487/157/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі - Шевиряєвої К.А.. розглянувши у відкритому судовому засіданні подання я державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Заводського ВДВС ММУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без ивлучення паспортного документа громадянина України - ОСОБА_2, до виконання ним зобов'язань, поклдаених на нього рішенням суду, мотивуючи свої вимоги тим, що останній ухиляється від виконання зобовязання за виконавчим документом. Подання погоджено в.о. начальником Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3

В судове засідання державний виконавець не з'явився.

Дослідивши надані матеріали, оцінивши докази, судом встановлено наступне:

На виконанні в Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТТУЮ у Миколаївській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/487/3317/15 про стягнення з ОСОБА_2 на корсить ОСОБА_4 аліменітв на утримання непрвнолтінього ОСОБА_5, 15.11.2005 року народженян у розмірі 1/4 астки всіх видів заробтіку (дохожду), але не менше 30% прожиткового мінісмуму ан дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитино. повноліття, починаючи з 10.11.2015 року

Державним виконавцем 02.03.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

02.03.2015 року боржнику напрвлоено виклик, але боржник до ДВС не язвимвся

Боржник самостійно і в добровільному порядку рішення суду не виконує.

Місцем проживання боржника у виконавчих листах зазначена адреса: м. Миколаїв вул. Червоних Майовщиків (Озерна) 39 кв. 64, що підтверджується і даними ОСОБА_6 УДМС України в Миколаївській області.

Даних про проведення перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання суду не надано, зазначено, що при здійсненні виходу за місцем проживання боржника 16.06.2016 року, двері за місцем проживання ніхто не відчинів.

12.07.2016 року винесено постаенову про арешт мйна брржникеа та оголошено заброну на його відчуження.

З перевірених даних за боржникм нерухомого майна, транспортних засобів не заресєтровано, місця роботи/доходів не виявлено.

Згідно повідомлення Управління ДМС України в Миколаївській області ОСОБА_2 документований папортом громадянина України для виїзду за кордон та здійснює перетинання державного кордону України.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Положенням п. 18 ч.3 ст.11 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника- юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місце знаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 8 ч.3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта падання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за мови доведення акту ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Як вбачається із судової практики, про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банка чи інших фінансових установах, своєчасна явка за викликом державного виконавця, письмове повідомлення державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Так, державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, державним виконавцем не надано суду доказів того, що боржник відмовляється виконувати розпорядження державного виконавця щодо проведення виконавчих дій або у інший спосіб ухиляється від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадження.

Безпідставними є посилання державного виконавця на ухилення боржника від покладених на нього рішенням обов'язків, у зв'язку з неявкою на виклики державного виконавця, оскільки це не може вважатися ухиленням в розумінні п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, оскільки про вчинення таких виконавчих дій боржник належним чином повідомлений не був.

Таким чином, державним виконавцем не доведено ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення, а тому є недоцільним в застосуванні тимчасового його обмеження у праві виїзду за межі України

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набуває законної сили через 5 днів з моменту її винесення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку, передбаченому ст.294 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина